Справа № 360/2934/21
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

13 серпня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2934/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Старобільського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

08.06.2021 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивачка) до Старобільського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (далі - відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачці індексації грошового забезпечення за жовтень, листопад, грудень 2014 року та вересень, жовтень, листопад 2015 року, періоду проходження служби в Старобільському районному відділі ГУМВС України у Луганській області;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачці індексацію грошового забезпечення за жовтень, листопад, грудень 2014 року та вересень, жовтень, листопад 2015 року, періоду проходження служби в Старобільському районному відділі ГУМВС України у Луганській області.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що позивачка з 02.08.1993 проходила службу в органах внутрішніх справ України, з 30.10.2014 в Старобільському районному відділі ГУМВС України у Луганській області.

З 07.11.2015 проходила службу в Старобільському відділі поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області.

Під час проходження служби в Старобільському районному відділі ГУМВС України у Луганській області позивачці не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення за жовтень, листопад, грудень 2014 року, а також за вересень, жовтень, листопад 2015 року, що підтверджується довідкою ліквідаційної комісії Старобільського районного відділу ГУМВС України у Луганській області від 26 квітня 2019 року за №6779.

Позивачка вважає, що відповідач протиправно не нараховував та не виплачував індексацію грошового забезпечення за вищевказаний період, чим порушив право на індексацію грошового забезпечення, що стало підставою для звернення до суду.

Старобільський районний відділ ГУ МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії позовних вимог не визнав, про що 07.07.2021 надав відзив на позовну заяву (арк. спр. 32-36). Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на таке.

Відповідно до статті 2 Закону № 491 та пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, які отримані ними в гривнях на території України і не мають разового характеру. Серед них найпоширенішими є оплата праці (грошове забезпечення).

Проведення індексації грошових доходів населення починається, коли індекс споживчих цін перевищить величину порогу індексації 101%. Підлягає індексації дохід тільки в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідач вважає, що позивачкою до позову взагалі не надано будь-яких доказів на обґрунтування своїх вимог, а вимоги носять декларативний характер.

Для правильного проведення індексації необхідно для кожного працівника визначити базовий місяць, оскільки саме від цього місяця обчислюється величина приросту індексу споживчих цін, використовувана для розрахунку суми індексації.

З 21.06.2012 (з набрання чинності змін, внесених постановою КМУ від 13.06.2012 № 526 до Порядку проведення індексації грошових доходів населення) кожен місяць, у якому відбулося підвищення заробітної плати, вважається базовим.

Статтею 3 Закону № 491 передбачено, що індекс споживчих цін обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для кожного базового місяця здійснюється окремий розрахунок величини приросту індексу споживчих цін для проведення індексації.

Відповідно до пояснень ліквідаційної комісії Старобільського РВ ГУМВС України у Луганській області відповідно до статті 2 Закону № 491 та п. 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, які отримані ними в гривнях на території України і не мають разового характеру. Це, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення) працівників установ та організацій у грошовому виразі, доплати, набавки, премії тощо.

Право на індексацію зарплати настане, коли індекс споживчих цін наростаючим підсумком перевищить поріг індексації (101%), частина перша статті 4 Закону № 1282.

Для правильного проведення індексації необхідно для кожного працівника визначити базовий місяць, оскільки саме від цього місяця обчислюється величина приросту індексу споживчих цін, використовувана для розрахунку суми індексації. Базовим вважається місяць, в якому останній раз підвищувалися грошові доходи.

Відповідно до грошового атестату № 65 ОСОБА_1 , виданого Стаханівським МВ ГУМВС України у Луганській області, останній нараховано та сплачено індексацію за жовтень 2014 року у сумі 135,20 грн.

ОСОБА_1 призначена в Старобільський РВ ГУМВС України у Луганській області в жовтні 2014 року, таким чином, відповідач вважає, що базовим місяцем слід вважати жовтень 2014 року, якщо базовим місяцем є жовтень 2014 року, то індексація здійснюється з січня 2015 року.

У вересні 2015 року у ОСОБА_1 відбулося підвищення грошового забезпечення, таким чином, базовим місяцем слід вважати вересень 2015 року, отже, індексація здійснюється з лютого 2016 року.

На підставі викладеного індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 здійснювалось в порядку та розмірах, установлених законодавством.

З огляду на наведене відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 14.06.2021 позов було залишено без руху для усунення недоліків. У встановлений судом строк позивачем недоліки було усунуто.

Ухвалою суду 22.06.2021 відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до статей 72-77, 90 КАС України, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями: паспорта громадянина України, картки платника податків (арк. спр. 5-6,7).

Відповідно до довідки управління кадрового забезпечення ГУНП в Луганській області ОСОБА_1 з 02.08.1993 по 06.11.2015 проходила службу в органах внутрішніх справ України, з 07.11.2015 по 30.05.2016 - в органах Національної поліції (арк. спр. 42).

Згідно із наказом в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Луганській області від 30.05.2016 № 341 о/с звільнено зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 , заступника начальника слідчого відділення Старобільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області за ст. 77 ч. 1 п. 2 (через хворобу), з 30.05.2016 з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 22 роки 09 місяців 27 днів, у пільговому обчисленні: 26 років 05 місяців 16 днів, з виплатою компенсації за невикористану в році звільнення відпустку у кількості 15 днів (арк. спр. 9).

Довідкою Ліквідаційної комісії Старобільського РВ ГУМВС у Луганській області від 05.07.2021 № 8082 підтверджено, що у період жовтень, листопад, грудень 2014 року та вересень, жовтень та листопад 2015 року ОСОБА_1 не нараховано та не виплачено індексацію грошового забезпечення (арк. спр. 39).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 95 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Згідно з частиною другою статті 233 КЗпП України в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Наказом МВС від 31.12.2007 № 499, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 р. за № 205/14896, затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - Інструкція).

Згідно з пунктом 1.14 Інструкції індексація грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу МВС здійснюється в порядку та розмірах, установлених законодавством.

Статтею 2 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР "Про оплату праці" (далі - Закон № 108/95-ВР) основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні й компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Згідно із статтею 33 Закону № 108/95-ВР в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Відповідно до статті 18 Закону України від 05.10.2000 № 2017-III "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" індексацію доходів населення віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього ж Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Положеннями статті 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" закріплено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон № 1282-XII).

За визначенням статті 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг;

індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання;

поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, і які не мають разового характеру, у тому числі й оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 3 Закону № 1282-XII визначено, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Відповідно до статті 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (до 01.01.2016 - 101 відсоток).

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно з частиною другою статті 5 Закону № 1282-XII підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Частиною другою статті 6 Закону № 1282-XII визначено, що порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 8 Закону № 1282-XII перегляд розмірів державних соціальних гарантій та гарантій оплати праці відповідно до умов, визначених цим Законом, здійснюється уповноваженими на це органами протягом місяця, у якому виникли підстави для перегляду.

За наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі- Порядок № 1078).

Згідно із пунктом 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, грошове забезпечення.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078 уразі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" (далі - Постанова № 1294) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

З вищевикладеного слідує, що індексація оплати праці (грошового забезпечення) є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, які мають систематичний (щомісячний) характер.

Враховуючи те, що індексація заробітної плати є компенсаційною виплатою (рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 №9-рп/2013), передбаченою статтею 33 Закону України "Про оплату праці", Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", вона входить до структури заробітної плати (грошового забезпечення). Як складова належної працівникові заробітної плати індексація спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

З огляду на наведене, звернення до суду з позовними вимогами щодо нарахування та виплати (стягнення) сум індексації оплати праці (грошового забезпечення) не обмежуються строками звернення до суду, визначеними статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто строки звернення до суду у цій категорії справ не застосовуються.

За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи, проведення якої не залежить від волевиявлення роботодавців чи працівників.

Як зазначає у відзиві відповідач, для проведення індексації необхідно для кожного працівника визначити базовий місяць, оскільки саме від цього місяця обчислюється величина приросту індексу споживчих цін, використовувана для розрахунку суми індексації. Базовим вважається місяць, в якому останній раз підвищувалися грошові доходи. ОСОБА_1 призначена в Старобільський РВ ГУМВС України у Луганській області в жовтні 2014 року, таким чином, відповідач вважає, що базовим місяцем слід вважати жовтень 2014 року, якщо базовим місяцем є жовтень 2014 року, то індексація здійснюється з січня 2015 року. У вересні 2015 року у ОСОБА_1 відбулося підвищення грошового забезпечення, таким чином базовим місяцем слід вважати вересень 2015 року, таким чином індексація здійснюється з лютого 2016 року. Індексація грошового забезпечення позивачки за період проходження служби у Старобільському РВ ГУМВС України у Луганській області здійснювалась в порядку та розмірах, установлених законодавством.

Суд погоджується з такими доводами відповідача, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Для обрахунку індексації грошового забезпечення судом враховано, що базовим місяцем є жовтень 2014 року, відповідно до положень пункту 5 Порядку № 1078, оскільки у цьому місяці позивача призначено на посаду.

Оскільки базовим місяцем є жовтень 2014 року, обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з жовтня 2014 року.

Відповідно до даних, які містяться на офіційному вебсайті Міністерства фінансів України https://index.minfin.com.ua/, індекс інфляції у жовтні 2014 року становив 102,4 % у листопаді - 101,9%, у грудні - 103,0%.

Для розрахунку коефіцієнту індексації необхідно множити коефіцієнти індексації, до тих пір поки їх добуток не перевищить 103% (поріг індексації), тобто жовтень 2014 року - 1,024% < 103,0 (поріг не перевищено, право на індексацію не виникає), листопад 2014 року - 1,024 х 1,019 х 100 = 104,34 > 103,0 поріг перевищено.

Отже, з урахуванням інфляції за жовтень індекс споживчих цін наростаючим підсумком за період жовтень-листопад склав 104,34 і перевищив поріг індексації.

Оскільки індекс інфляції листопада опубліковано в грудні, то вперше індексуватися буде грошове забезпечення за січень. Тому позивачу з базовим місяцем жовтень 2014 року, потрібно індексувати заробітну плату в січні 2015 року.

Відповідно до довідки ліквідаційної комісії Старобільського РВ ГУМВС України у Луганській області від 26.04.2021 № 6779 у період з січня 2015 року по серпень 2015 року індексація позивачу виплачувалася (арк. спр. 10).

Також з даної довідки судом встановлено, що у вересні 2015 року відбулося підвищення грошового забезпечення ОСОБА_1 , та розмір підвищення грошового доходу перевищив суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Оскільки у вересні 2015 року відбулося підвищення грошового забезпечення позивача, тому базовим місяцем слід вважати вересень 2015 року.

Відповідно до даних, які містяться на офіційному вебсайті Міністерства фінансів України https://index.minfin.com.ua/, індекс інфляції у жовтні 2015 року становив 98,7 % у листопаді - 102,0 %.

Тобто, у період з жовтня по листопад 2015 року поріг не перевищено, право на індексацію не виникає.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача законних підстав для здійснення позивачу нарахування та виплати позивачці індексації грошового забезпечення за жовтень, листопад, грудень 2014 року та вересень, жовтень, листопад 2015 року.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України).

Разом з тим, обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності жодним чином не нівелює обов`язку позивача довести суду ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торіха проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є необґрунтованими, внаслідок чого позовні вимоги слід залишити без задоволення.

Питання про судові витрати не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Старобільського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О. Свергун