Справа № 520/7798/21
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2021-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2021 р. № 520/7798/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Горшкової О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Кандиби Ю.О.,

представника позивача - Літвінової І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ДІЛЕР" до Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТО ДІЛЕР" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації податкових накладних: № 1 від 05.04.2021, № 2 від 05.04.2021, №3 від 05.04.2021, № 4 від 05.04.2021, № 5 від 05.04.2021, № 6 від 07.04.2021, № 7 від 07.04.2021, № 8 від 07.04.2021, № 9 від 07.04.2021, № 10 від 07.04.2021, № 11 від 07.04.2021, №12 від 07.04.2021, №13 від 08.04.2021, №14 від 13.04.2021, №15 від 14.04.2021, №16 від 14.04.2021, №17 від 14.04.2021, №18 від 14.04.2021, №19 від 14.04.2021, №20 від 14.04.2021, № 21 від 15.04.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладених, які було направлено уповноваженою особою ТОВ "АВТО ДІЛЕР";

- зобов`язати Державну податкову службу України прийняти податкові накладні: № 1 від 05.04.2021, № 2 від 05.04.2021, №3 від 05.04.2021, № 4 від 05.04.2021, № 5 від 05.04.2021, № 6 від 07.04.2021, № 7 від 07.04.2021, № 8 від 07.04.2021, № 9 від 07.04.2021, № 10 від 07.04.2021, № 11 від 07.04.2021, №12 від 07.04.2021, №13 від 08.04.2021, №14 від 13.04.2021, №15 від 14.04.2021, №16 від 14.04.2021, №17 від 14.04.2021, №18 від 14.04.2021, №19 від 14.04.2021, №20 від 14.04.2021, № 21 від 15.04.2021 для реєстрації їх в Єдиному реєстрі податкових накладених датою їх подання;

- стягнути на користь ТОВ "АВТО ДІЛЕР" понесені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової служби України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що неприйняття Державною податковою службою України відповідного рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, на думку позивача, є протиправним, а тому наявні підстави для зобов`язання податкового органу прийняти подані позивачем податкові накладні для їх подальшої реєстрації.

Відповідач адміністративний позов не визнав, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що податкова служба діяла в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством. Крім того, зазначив, що відповідно до даних, отриманих з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівник ТОВ "АВТО ДІЛЕР" ОСОБА_1 набула статусу електронного документообігу 23.04.2021, в той час, коли податкові накладні, які були направлені на реєстрацію, датовані починаючи з 05.04.2021 по 15.04.2021. Відтак, на думку відповідача, квитанції щодо неприйняття податкових накладних, прийняті відповідно до чинного законодавства.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою суду від 12.07.2021 закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 04.08.2021 позивач підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач, повідомлений судом належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, не прибув, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до положень статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи вищевказані та думку позивача, суд вирішив розглядати дану адміністративну справу без участі уповноваженого представника відповідача.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ТОВ "АВТО ДІЛЕР", за наслідками здійснення господарських операцій, було складено та направлено 26.04.2021 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних такі накладні: № 1 від 05.04.2021, № 2 від 05.04.2021, №3 від 05.04.2021, № 4 від 05.04.2021, № 5 від 05.04.2021, № 6 від 07.04.2021, № 7 від 07.04.2021, № 8 від 07.04.2021, № 9 від 07.04.2021, № 10 від 07.04.2021, № 11 від 07.04.2021, №12 від 07.04.2021, №13 від 08.04.2021, №14 від 13.04.2021, №15 від 14.04.2021, №16 від 14.04.2021, №17 від 14.04.2021, №18 від 14.04.2021, №19 від 14.04.2021, №20 від 14.04.2021, № 21 від 15.04.2021.

26.04.2021 позивач отримав квитанції №1, відповідно до яких, Державна податкова служба України повідомила платника податків, що надіслані податкові накладні не прийняті - "Порушено вимоги статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", кваліфікований електронний підпис особи ОСОБА_1 , яким засвідчено електронний документ, не є чинним на дату складання податкової накладної. Крім того, додатково повідомлено, що особистий ключ електронного підпису розміщено на незахищеному носії інформації. Запропоновано ТОВ "АВТО ДІЛЕР" виправити документ та надіслати його знову.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Протоколу №1 Загальних зборів учасників ТОВ "АВТО ДІЛЕР" від 19.04.2021, 16.04.2021 звільнено директора ОСОБА_2 у зв`язку із його смертю (свідоцтво про смерть серя НОМЕР_1 ).

Як встановлено з Протоколу №1, 20.04.2021 на посаду директора ТОВ "АВТО ДІЛЕР" призначено ОСОБА_1.

Враховуючи вищевказані обставини, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 23.04.2021 були внесені відомості про зміну директора.

Позивач, вважаючи, що Державна податкова служба України протиправно не прийняла податкові накладні, надіслані 26.04.2021 уповноваженою на це особою до Єдиного реєстру податкових накладних, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу. У разі реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної до початку проведення перевірки, предметом якої є дотримання вимог цього Кодексу щодо своєчасності реєстрації таких документів в Єдиному реєстрі податкових накладних, штрафні санкції, передбачені пунктом 120-1.2 цієї статті, не застосовуються.

Відповідно до п.5 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з п.12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Тобто, причинами відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: невідповідність податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); нечинність електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; відсутність реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; недотримання вимог, установлених п.192.1 ст.192 та п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України; відсутності суми податку на додану вартість відповідно до п.200-1.3 і 200-1.9 ст.200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 p.); відсутності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; наявності факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; недотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Як вбачається судом з матеріалів справи, підставою для неприйняття податковим органом до реєстрації наданих позивачнм податкових накладних було порушення вимог статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг".

Відповідно до статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України "Про електронні довірчі послуги". Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Як вже було встановлено судом, на час формування та подання податкових накладних - 26.04.2021, посаду директора ТОВ "АВТО ДІЛЕР" займала ОСОБА_1 , її електронний цифровий підпис, відповідно до квитанцій податкового органу є дійсним та зареєстрованим з 23.04.2021.

А відтак, посилання відповідача, що надіслані ОСОБА_1 26.04.2021 податкові накладні, які датовані з 05.04.2021 по 15.04.2021, не можуть бути підписані електронним цифровим підписом останньою, є хибними, з огляду на те, що до Єдиного реєстру податкових накладних спірні податкові накладні надіслані 26.04.2021 - тобто в період, коли ОСОБА_1 займала посаду директора ТОВ "АВТО ДІЛЕР" та мала відповідні повноваження.

Таким чином, на думку суду, платником податків були здійснені всі необхідні та належні заходи з метою реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Щодо зауважень податкового органу відносно того, що особистий ключ електронного підпису розміщено на незахищеному носії інформації (а.с.45, 46, 48, 49, 60, 63), суд зазначає наступне.

Так, 07.11.2018 набув чинності Закон України "Про електронні довірчі послуги", який визначає правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про електронні довірчі послуги" засіб кваліфікованого електронного підпису чи печатки - апаратно-програмний або апаратний пристрій чи програмне забезпечення, які реалізують криптографічні алгоритми генерації пар ключів та/або створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки, та/або перевірки кваліфікованого електронного підпису чи печатки, та/або зберігання особистого ключа кваліфікованого електронного підпису чи печатки, який відповідає вимогам цього Закону.

П. 23 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про електронні довірчі послуги" встановлено, що кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа.

Згідно із ч. 3 ст. 18 ЗУ "Про електронні довірчі послуги" електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Відповідно ч. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ "Про електронні довірчі послуги" електронні дані з накладеним електронним цифровим підписом, який підтверджено з використанням посиленого сертифіката відкритого ключа, визнаються після набрання чинності Законом України "Про електронні довірчі послуги" електронними даними із створеним кваліфікованим електронним підписом, але не пізніше двох років з дня набрання чинності цим Законом.

Зважаючи викладене суд зазначає, що використання позивачем електронного підпису розміщеного на незахищеному носії інформації не спричиняє жодних правових наслідків для нього та для операцій, в яких безпосередньо використовується такий електронний підпис.

Враховуючи те, що доводи відповідача щодо порушення позивачем вимог статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" - кваліфікований електронний підпис особи ОСОБА_1 , яким засвідчено електронний документ, не є чинним на дату складання податкової накладної, - спростовані висновками суду, а будь-яких інших підстав для неприйняття податкових накладних відповідачем не вказано, суд вважає, що у відповідача відсутні правові підстави для неприйняття податкових накладних № 1 від 05.04.2021, № 2 від 05.04.2021, №3 від 05.04.2021, № 4 від 05.04.2021, № 5 від 05.04.2021, № 6 від 07.04.2021, № 7 від 07.04.2021, № 8 від 07.04.2021, № 9 від 07.04.2021, № 10 від 07.04.2021, № 11 від 07.04.2021, №12 від 07.04.2021, №13 від 08.04.2021, №14 від 13.04.2021, №15 від 14.04.2021, №16 від 14.04.2021, №17 від 14.04.2021, №18 від 14.04.2021, №19 від 14.04.2021, №20 від 14.04.2021, № 21 від 15.04.2021 до вирішення питання щодо подальшої реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стосовно позовної вимоги щодо зобов`язання Державної податкової служби України прийняти вкзазані податкові накладні для реєстрації їх в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх подання, суд зазначає наступне.

Враховуючи те, що судом встановлено притиправність дій відповідача щодо відмови у прийнятті до реєстрації податкових накладних, зважаючи на те, що позовна вимога про прийняття їх податковим органом для вирішення питання щодо подальшої реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, є похідною, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно з частиною першою ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Щодо відшкодувань позивачу витрат на правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн, суд зазнчає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

В той же час, положеннями ч. 1 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із положеннями ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Як визначено приписами ч.3 ст.27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі положеннями ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу вищевикладеного слід дійти висновку, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

При цьому, адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Зазначене передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Як встановлено судом, у договорі №б/н від 29.04.2021 сторонами визначено, що питання оплати регулюється у додатковому угоді до договору про надання правової допомоги від 29.04.2021. Також у додатковій угоді №1 від 29.04.2021 до договору про надання правової допомоги від 29.04.2021 встановлено, що гонорар адвоката становить 500,00 грн за годину (пункт 3).

При цьому, суд зазначає, що оскільки договір про надання правової договору фактично є договором про надання послуг, то до останнього застосовуються вимоги та положення Цивільного кодексу України, що застосовуються до договору про надання про надання послуг.

За договором про надання послуг виконавець зобов`язаний надати послугу, а замовник - оплатити її. За змістом статей 632, 903 ЦК України ціна договору (плата за договором) - форма грошового визначення вартості наданих послуг. Оплата виконавцю послуги здійснюється за виконання ним договірного обов`язку з її надання.

На підтвердження понесених позивачем витрат з правничої допомоги до матеріалів справи надано копію договору про надання правової допомоги від 29.04.2021 №б/н, додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги б/н від 29.04.2021, акт надання послуг №29 від 17.05.2021, копію рахунку на оплату №31 від 17.05.2021, копію платіжного доручення №541 від 20.05.2021 на суму 8000,00 грн.

Як вбачається з копії акту виконаних робіт, адвокатом Літвіновою І.С., надавалися позивачу послуги щодо підготовки позовної заяви (адміністративна справа №520/7798/21), які складаються з: проведення аналізу документів, проведення аналізу судової практики, надання консультації замовнику, робота з документами, підготовка позовної заяви та додатків, відповідно до кількості учасників, передача позовної заяви з додатками до суду.

Крім того, визначено, що на виконання вказаних дій адвокатом було використано 16 годин, а вітдак сума гонорару - 8000,00 грн.

Надаючи оцінку необхідності повернення на користь позивача витрат на адвокатську допомогу, суд звертає увагу, що проведення аналізу документів, проведення аналізу судової практики, надання консультації замовнику, робота з документами, підготовка позовної заяви та додатків, відповідно до кількості учасників, передача позовної заяви з додатками до суду, безпосередньо входить до процесу підготовки позовної заяви, що є неможливим без попередньо усного спілкування з замовником, вивчення нормативних матеріалів та судової практики, а тому не є окремими процедурами, які потребують окремої оплати та займають значний проміжок часу.

Таким чином, надаючи оцінку необхідності повернення на користь позивача витрат на адвокатську допомогу, оцінивши всі аспекти даної справи та дослідивши надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у загальному розмірі 8000,00 грн, суд вважає, що заявлена до стягнення сума не є співмірною зі складністю справи та з фактичним обсягом виконаних робіт.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ДІЛЕР" за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ДІЛЕР" (вул. Молочна, буд. 18, оф. 27, м. Харків, 61001, ) до Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації податкових накладних: № 1 від 05.04.2021, № 2 від 05.04.2021, №3 від 05.04.2021, № 4 від 05.04.2021, № 5 від 05.04.2021, № 6 від 07.04.2021, № 7 від 07.04.2021, № 8 від 07.04.2021, № 9 від 07.04.2021, № 10 від 07.04.2021, № 11 від 07.04.2021, №12 від 07.04.2021, №13 від 08.04.2021, №14 від 13.04.2021, №15 від 14.04.2021, №16 від 14.04.2021, №17 від 14.04.2021, №18 від 14.04.2021, №19 від 14.04.2021, №20 від 14.04.2021, № 21 від 15.04.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладених, які було направлено уповноваженою особою ТОВ "АВТО ДІЛЕР".

Зобов`язати Державну податкову службу України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ) прийняти податкові накладні: № 1 від 05.04.2021, № 2 від 05.04.2021, №3 від 05.04.2021, № 4 від 05.04.2021, № 5 від 05.04.2021, № 6 від 07.04.2021, № 7 від 07.04.2021, № 8 від 07.04.2021, № 9 від 07.04.2021, № 10 від 07.04.2021, № 11 від 07.04.2021, №12 від 07.04.2021, №13 від 08.04.2021, №14 від 13.04.2021, №15 від 14.04.2021, №16 від 14.04.2021, №17 від 14.04.2021, №18 від 14.04.2021, №19 від 14.04.2021, №20 від 14.04.2021, № 21 від 15.04.2021 для реєстрації їх в Єдиному реєстрі податкових накладених датою їх подання.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ДІЛЕР" (вул. Молочна, буд. 18, оф. 27, м. Харків, 61001, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ДІЛЕР" (вул. Молочна, буд. 18, оф. 27, м. Харків, 61001, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ) витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 11.08.2021.

Суддя О.О. Горшкова