Справа № 580/4652/20
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2021-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4652/20
УХВАЛА

10 серпня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Земляної Г.В.

Мєзєнцєва Є.І.

При секретарі: Шепель О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області, Головного сервісного центру МВС про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області (далі - відповідач 1), Головного сервісного центру МВС (далі - відповідач 2), в якому просила:

- визнати незаконним та скасувати наказ Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області про звільнення ОСОБА_1 з посади адміністратора в ТСЦ №7143 (на правах відділу м. Звенигородка) Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області як такий, що виданий з порушенням процедури звільнення;

- поновити позивача на посаду адміністратора в Регіональному сервісному центрі МВС в Черкаській області;

- зобов`язати Регіональний сервісний центр МВС в Черкаській області внести в трудову книжку відповідні записи;

- зобов`язати Головний сервісний центр МВС України вжити заходів щодо призначення (переведення) ОСОБА_1 на рівнозначну посаду до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Черкаській області;

- стягнути з Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14 серпня 2020 року по день ухвалення рішення;

- стягнути з Регіонального сервісного центру на користь позивача моральну шкоду в розмірі 100000грн.;

- стягнути з Регіонального сервісного центру на користь позивача витрати на правову допомогу.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року даний позов задоволено частково:

Зобов`язано Регіональний сервісний центр МВС в Черкаській області внести зміни в наказ № 71 о/с від 10 серпня 2020 року, зазначивши дату звільнення 14 серпня 2020 року.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати його та постановити нове про задоволення позову в повному обсязі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року скасовано та прийнято нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області, Головного сервісного центру МВС про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області від 13 серпня 2020 року № 71 о/с про звільнення ОСОБА_1 з посади адміністратора в ТСЦ №7143 (на правах відділу м. Звенигородка) Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді адміністратора в Регіональному сервісному центрі МВС в Черкаській області.

Стягнуто з Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14 серпня 2020 року по 06 липня 2021 року в сумі 161 425 грн. 08 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

19 липня 2021 року до суду надійшло клопотання від Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області, в якому він просив роз`яснити постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 року по справі № 580/4652/20 в частині :

1) поновлення на посаді адміністратора ОСОБА_1 до РСЦ МВС в Черкаській області, який ліквідовано відповідно до постанови КМУ від 12 лютого 2020 року № 79 «Деякі питання територіальних органів МВС»;

2) стягнення середнього заробітку: чи здійснюється відрахування від цієї суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору;

3) стягнення з Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 14 серпня 2020 року по 06 липня 2021 року в сумі 161 425 грн. 08 коп., а саме: чи підлягає відрахуванню сума виплачених коштів ОСОБА_1 в розмірі 16 582,99 грн. від суми стягнення середнього заробітку в розмірі 161 425 грн. 08 коп., що вказана в постанові суду.

Вимоги клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 працювала на посаді адміністратора структурного підрозділу РСЦ МВС в Черкаській області - ТСЦ № 7143 (на правах відділу м. Звенигородка), а не в РСЦ МВС в Черкаській області. До того ж в РСЦ МВС в Черкаській області була відсутня посада адміністратора. РСЦ МВС в Черкаській області ліквідовано відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 лютого 2020 року № 79 «Деякі питання територіальних органів МВС».

23 червня 2020 року всі державні службовці РСЦ МВС в Черкаській області звільнені відповідно до п. 1-1 ч.1 статті 87 Закону України «Про державну службу» у зв`язку із ліквідацією державного органу. Відповідно ТСЦ № 7143 як структурний підрозділ РСЦ МВС в Черкаській області також припинив своє існування ще 23 червня 2021 року.

РСЦ МВС в Черкаській області, знаходячись в стані ліквідації, не має структурного підрозділу ТСЦ № 7143 РСЦ МВС в Черкаській області (на правах відділу міста Звенигородка), до якого можливо було б поновити на посаду ОСОБА_1 .

Постановою апеляційного суду не визначена процедура призначення на посаду. В органі, що знаходиться в стані ліквідації, не створено інших підрозділів і не введено посад адміністраторів.

Крім того, з ОСОБА_1 проведено повний розрахунок при звільненні, що включає: грошову компенсацію за невикористані 06 календарних днів щорічної основної оплачуваної відпустки за період роботи з 20 червня 2019 року по 19 червня 2020 року; 05 календарних днів щорічної основної оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час із 20 червня 2020 року по 13 серпня 2020 року в робочому періоді з 20 червня 2020 року по 19 червня 2021 рік. Сума грошової компенсація за невикористану відпустку складає 5582,99 грн. Також ОСОБА_1 виплачено вихідну допомогу у розмірі двох середньомісячних заробітних плат, що складає 11000,00 грн. Всього нараховано - 16 582,99 грн.

У зв`язку з цим постає питання в частині виконання рішення суду з приводу стягнення середнього заробітку в розмірі 161 425,08 грн., а саме: чи підлягає відрахуванню сума виплачених коштів ОСОБА_1 в розмірі 16 582,99 грн., від суми стягнення середнього заробітку в розмірі 161 425,08 грн., що вказана в постанові суду та чи здійснюється відрахування від цієї суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Заявником подано клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтоване тим, що представник РСЦ ВМС в Черкаській області братиме участь у розгляді іншої, значної складності, справи, а також відсутністю кошторисних призначень на відрядження.

Колегією суддів відмовлено у задоволенні даного клопотання, оскільки неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. Суд апеляційної інстанції не визнавав обов`язковою участь у судовому засіданні сторін.

Розглянувши дане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки наведені заявником обґрунтування жодним чином не свідчать про нечіткість, незрозумілість чи двозначність резолютивної частини постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 року, про роз`яснення якої ставиться питання.

Згідно ч. 1 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Отже, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання, тобто, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Вказана стаття КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Виходячи із системного тлумачення наведеної норми, роз`яснено може бути судове рішення, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини.

Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

В той же час, у заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Наведене свідчить про те, що оцінка поняття про незрозумілість судового рішення заявника повинна узгоджуватися зі вимогами статті 254 КАС України. При цьому, відповідно до ч. 2 статті 254 КАС України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Окремо колегія суддів звертає увагу, що механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення чи не згодний з такою мотивацією. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це рішення до суду вищої інстанції, якщо таке право надане цим Кодексом.

Крім того, колегія суддів зазначає, що висновки суду щодо способу, строків, порядку виконання рішення є факультативними елементами резолютивної частини рішення, а тому вони можуть виступити предметом роз`яснення лише у тому разі, коли суд закріпив їх у рішенні. Якщо ж висновки суду щодо способу виконання у постанові відсутні, то ухвала суду про їх роз`яснення фактично є додатковим рішенням і прямим порушенням статті 254 КАС України, що забороняє змінювати (в тому числі доповнювати) зміст такого рішення.

На думку суду, наведені заявником обґрунтування жодним чином не свідчать про нечіткість, незрозумілість чи двозначність резолютивної частини постанови Шостого апеляційного адміністративного суду, про роз`яснення якого наразі ставиться питання.

Таким чином, оскільки постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 року є чіткою, зрозумілою, не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння та належним чином вмотивованою з посиланням на відповідні норми чинного законодавства України, підстави для задоволення заяви про роз`яснення рішення відсутні.

В той же час колегія суддів звертає увагу заявника, що згідно ч.1 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Тобто, закон не визначає варіантів, куди саме може бути поновлено незаконно звільнену особу в залежності від обставин, таких як, зокрема, реорганізація чи ліквідація органу, а імперативно визначає, що звільнений працівник поновлюється на роботі, з якої його було звільнено. Варто зауважити, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Регіональний сервісний центр МВС в Черкаській області дійсно знаходиться в стані припинення, проте, наразі не ліквідований. Відповідно, будь-яких складнощів щодо поновлення позивача на посаді наразі не повинно виникати.

Щодо питань виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то процедура його проведення визначена Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100. Суд не зобов`язаний роз`яснювати відповідачу - суб`єкту владних повноважень - порядок застосування нормативно-правових актів України.

Відтак, у суду відсутні підстави для задоволення заяви Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області про роз`яснення судового рішення.

Керуючись ст.ст. 254, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області, Головного сервісного центру МВС про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Г.В. Земляна

Є.І. Мєзєнцев