Справа № 300/3395/21
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2021 р. справа № 300/3395/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Панікара І.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та скасування постанови про стягнення виконавчого збору, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (надалі - відповідач) про визнання дій протиправними, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та скасування постанови про стягнення виконавчого збору.

Позовні вимоги, з урахуванням їх уточнень, мотивовані тим, що 02.02.2021 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) протиправно, в порушення положень Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову в межах виконавчого провадження № 64318295 про стягнення виконавчого збору в розмірі 24000 грн. Позивач вважає постанову про стягнення виконавчого збору незаконною, оскільки Головним управлінням, добровільно, до відкриття виконавчого провадження у справі було виконано рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 року, про що свідчить рішення № 92 від 07.12.2020 року. В подальшому, 24.06.2021 року на адресу Головного управління надійшла постанова від 18.06.2021 року про відкриття виконавчого провадження № 65785016 на постанову про стягнення виконавчого збору від 02.02.2021 року ВП № 64318295 в розмірі 24000 грн. На думку, позивача у відповідача відсутні підстави для винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 02.02.2021 року ВП № 64318295 в окреме виконавче провадження, та винесення постанови від 18.06.2021 про відкриття виконавчого провадження № 65785016 на постанову про стягнення виконавчого збору від 02.02.2021 року ВП № 64318295 в розмірі 24000 грн., оскільки Головним управлінням рішення суду виконано фактично до моменту відкриття виконавчого провадження. З урахуванням викладеного, позивач просить суд: скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Пищ М.С. від 02.02.2021 року в межах виконавчого провадження № 64318295 про стягнення виконавчого збору в розмірі 24000 грн. та скасувати постанову від 18.06.2021 року ВП № 65785016 про відкриття виконавчого провадження на постанову про стягнення виконавчого збору від 02.02.2021 року ВП № 64318295.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 року позовну заяву було залишено без руху (а.с.31-33).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.07.2021 року відкрито провадження за правилами, передбаченими статтею 287 КАС України (а.с.43-43).

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Згідно вимог частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Водночас, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду.

Частиною 3 статті 268 КАС України визначено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина 4 статті 229 КАС України).

Таким чином, суд дійшов висновку про продовження розгляду справи за відсутності сторін, на підставі поданих сторонами доказів, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, визначених статтями 268, 269, 271, 287 КАС України, дослідивши письмові докази, встановив наступне.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 року у справі № 300/2020/20, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) здійснити переведення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", з дня звернення з заявою від 22.07.2020 року.

Вказане рішення суду набрало законної сили 20.11.2020 року.

Як встановлено судом, на виконання вказаного рішення, 03.12.2020 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Пищ М.С. від 02.02.2021 року ВП № 64318295 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 300/2020/20, виданого 03.12.2020 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", з дня звернення з заявою від 22.07.2020 року (а.с.8-9).

Водночас, 02.02.2021 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Пищ М.С. винесено постанову ВП № 64318295 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виконавчого збору у розмірі 24000 грн. (а.с. 11-12).

В подальшому, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Пищ М.С. 28.04.2021 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 64318295 (а.с.14-15).

Окрім того, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Пищ М.С. від 18.06.2021 року ВП № 65785016 відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 02.02.2021 року ВП № 64318295 (а.с.17-18).

Вважаючи постанову про стягнення виконавчого збору від 02.02.2021 року в межах виконавчого провадження № 64318295 та постанову про відкриття виконавчого провадження № 65785016 від 18.06.2021 року протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII, Закон України "Про виконавче провадження").

Так, згідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статі 5 Закону № 1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 5 статті 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно положень статті 27 Закону № 1404-VIII, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України (частина 1).

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (частина друга статті 27 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018).

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (абзац 1 частини 4).

Виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню (пункт 1 частини п`ятої статті 27 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018);

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону.

Пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Отже, з аналізу вищенаведених норм законодавства, слідує, що при стягненні виконавчого збору під час примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа ця сума підлягають примусовому стягненню одночасно із виконанням такого рішення. Відповідно, виконавець відкриває виконавче провадження за відповідною постановою про стягнення виконавчого збору і вживає заходи з їх примусового виконання за виключенням випадку, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження

Як зазначалось вище, постанова про відкриття виконавчого провадження в межах виконавчого провадження № 64318295 винесена 02.02.2021 року.

У пункті 2 резолютивної частини вказаної постанови, боржнику встановлено строк тривалістю десять робочих днів, для виконання рішення суду (а.с.8-9).

Як вбачається з матеріалі справи, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 19.02.2021 року № 0900-0802-5/6018 повідомило відповідача про те, що 07.12.2020 року на виконання рішення суду органом пенсійного фонду переведено гр. ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до ЗУ "Про державну службу", з дня звернення з заявою від 22.07.2020 року, тобто вказане судове рішення Головним управлінням виконано до моменту відкриття виконавчого провадження в добровільному порядку. Враховуючи вказане, позивач просив не стягувати з ГУ ПФУ в Івано-Франківській області виконавчий збір у розмірі 24000 грн. та, відповідно, винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 64318295 та надіслати копію постанови на адресу Головного управління. До листа долучено копії протоколу про перерахунок пенсії № 92 від 07.12.2020 року та протоколу розрахунку стажу № 92 (а.с.21-26).

Як встановлено судом, орган пенсійного фонду як боржником на виконання рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 року у справі №300/2020/20, до дня (02.02.2021) винесення відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження № 64318295, самостійно без примусу зі сторони державної виконавчої служби здійснено переведення гр. ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до ЗУ "Про державну службу", з дня звернення з заявою від 22.07.2020 року, вказане підтверджується протоколом перерахунку пенсії № 92 від 03.12.2020 року та протоколом розрахунку стажу № 92 (а.с.23-26).

Таким чином, на думку суду, виконавчий лист № 300/2020/20 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виконано до відкриття виконавчого провадження та винесення постанови про стягнення виконавчого збору, внаслідок чого, відсутні підстави для стягнення з позивача виконавчого збору, у зв`язку з чим постанову ВП № 64318295 від 02.02.2021 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 24000 грн. винесено необґрунтовано, з порушенням норм законодавства України.

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправною та скасування постанови від 18.06.2021 року про відкриття виконавчого провадження № 65785016, суд зазначає наступне.

Єдиною підставою для відкриття провадження № 65785016 є постанова від 02.02.2021 року про стягнення виконавчого збору в межах виконавчого провадження № 64318295.

Як свідчать встановлені в суді обставини, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Пищ М.С., 02.02.2021 року при винесенні постанови від 02.02.2021 року про стягнення виконавчого збору в межах виконавчого провадження № 64318295, діяла не на підставі закону, необґрунтовано, без урахування усіх обставин, які маю значення для правильного вирішення питання у спірних відносинах, внаслідок чого, необхідно визнати протиправною та скасувати постанову від 18.06.2021 року про відкриття виконавчого провадження № 65785016.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що постанову про стягнення виконавчого збору від 02.02.2021 року в межах виконавчого провадження № 64318295 та постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.06.2021 року в межах виконавчого провадження № 65785016, винесено необґрунтовано, з порушенням норм законодавства України, внаслідок чого, останні слід визнати протиправними та скасувати, а позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, суд звертає увагу, що в розумінні пункту 7 частини 1 статті 4, частини 2 статті 139 і 287 КАС України Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у спірних правовідносинах не являється суб`єктом владних повноважень як відповідач (рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується в суді), а є боржником як сторона виконавчого провадженні та позивачем, яким ініційовано розгляд і вирішення даної адміністративної справи за правилами статті 287 КАС України.

У зв`язку із вказаним, слід стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача (боржника - сторони виконавчого провадження) понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4540 гривень, згідно платіжного доручення № 1825 від 22.07.2021 (а.с.37).

Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та скасування постанови про стягнення виконавчого збору - задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про стягнення виконавчого збору від 02.02.2021 року в межах виконавчого провадження № 64318295.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про відкриття виконавчого провадження ВП № 65785016 від 16.08.2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (, вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ, 76019) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4540 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 272, 287, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його складання в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Учасники справи:

Позивач:

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018).

Відповідач:

Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (, вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ, 76019).

Суддя Панікар І.В.