Справа № 560/5000/21
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2021-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5000/21
РІШЕННЯ

іменем України

05 серпня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І.

за участю:секретаря судового засідання Наголюк О.Л., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Голдзінської О.К., представника відповідача Величко І.В.
розглянувши адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання перевірки фіктивною та незаконною, скасування повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просить суд:

фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено Акт від 10 березня 2021 року вважати фіктивною та незаконною, висновки, викладені в оскаржуваному Акті - такими, що суперечать дійсності;

скасувати повідомлення-рішення від 05 квітня 2021 року № 3711/0901;

скасувати повідомлення-рішення від 05 квітня 2021 року № 3712/0901;

судовий збір в сумі 908 грн стягнути з відповідача на користь позивача;

стягнути з відповідача витрати понесені позивачем, що були необхідні для надання правової допомоги, а саме 3000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 25 березня 2021 року в поштовій скринці виявила поштове відправлення від Головного управління ДПС у Хмельницькій області всередині якого знаходився Акт (довідка) фактичної перевірки, складеного 10 березня 2021 року.

Зі змісту Акту вбачається, що 01 березня 2021 року о 14:26 год працівниками ДПС ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ніби-то було проведено перевірку суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 .

Позивач обставини, викладені в Акті заперечує, та вказує, що працівниками ДПС порушено процедуру проведення фактичної перевірки. В Акті працівниками ДПС зазначено, що перевірка проведена у присутності позивача, однак позивач вказує, що це суперечить дійсності. На момент вчинення 01 березня 2021 року дій посадовими особами ДПС за вказаною в Акті адресою позивача не було.

Як стверджує позивач, працівники ДПС приступили до проведення перевірки без встановлення осіб, які перебували за вказаною в Акті адресою та без вручення під розписку копії наказу про проведення перевірки особам, визначеним в ст. 80 ПК України.

Такі дії посадових осіб ДПС, на переконання позивача суперечать вимогам Податкового кодексу України, тому звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 травня 2021 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

27 травня 2021 року представником Головного управління ДПС у Хмельницькій області подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що не погоджується із позовними вимогами фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05 квітня 2021 року № 3711/0901 та № 3712/0901.

Крім того, представник відповідача зазначив, що позивачем не спростовано законність та обґрунтованість податкових повідомлень-рішень про застосування фінансових санкцій, оскільки жодних обґрунтованих доводів в позовній заяві для цього не наведено, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

09 червня 2021 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої зазначено, що проведення перевірки, про яку йдеться в оскаржуваному Акті, здійснювалося працівниками ГУ ДПС в Хмельницькій області з повним порушенням ст. 80, 81 ПК України, невстановлення осіб, в присутності яких розпочато так-звану перевірку, непред`явлення їм документів, визначених ст. 80. ст. 81 ПК України, що на переконання позивача унеможливлює визначити чи мали повноваження для здійснення фактичної перевірки особи, зазначені в оскаржуваному Акті.

Протокольною ухвалою проголошеною у судовому засіданні 09 липня 2021 року, суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог, вказувала на правомірність дій відповідача та просила відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, заперечення представника відповідача, провівши допит свідків, повно та всебічно дослідивши матеріали справи у їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив наступне.

Суд встановив, що на підставі наказу ГУ ДПС у Хмельницькій області від 01 березня 2021 року №491-п "Про проведення фактичної перевірки" та направлень від 01 березня 2021 року №№383, 384, 385 посадовими особами ГУ ДПС у Хмельницькій області 01 березня 2021 року здійснено вихід на господарську одиницю - магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та належить ФОП ОСОБА_1 .

Як встановлено з матеріалів перевірки, перед початком перевірки особі, яка перебувала за прилавком вказаного магазину, перевіряючими пред`явлено службові посвідчення та копію наказу ГУ ДПС у Хмельницькій області від 01 березня 2021 року №491-п "Про проведення фактичної перевірки".

Продавець відмовилась від отримання копії наказу та ознайомлення з направленнями на проведення фактичної перевірки. Про вказаний факт ревізорами складено відповідний Акт відмови від підпису направлень №70/22-01-09-01/ НОМЕР_1 та розпочато фактичну перевірку.

Як встановлено в ході судового розгляду з матеріалів справи та показів свідків, через 10-15 хвилин після початку проведення фактичної перевірки у магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 " з`явився невідомий громадянин і у грубій формі (із застосуванням нецензурної лайки) почав виштовхувати ревізорів із магазину. З метою уникнення конфліктної ситуації працівники ГУ ДПС у Хмельницькій області вийшли із магазину. Проте здійснили дзвінок на лінію "102" та повідомили про перешкоджання невідомою особою проведення контрольно-перевірочних заходів і проведено фактичну перевірку.

За наслідками перевірки складено акт фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 від 10 березня 2021 року №1099/22-01-09-01/ НОМЕР_1 .

В результаті проведеної перевірки встановлено порушення:

- вимог п. 11 ст. 3 Закону України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме: здійснено проведення через РРО розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування товарів із зазначенням коду товарної під категорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів;

- п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України, а саме: ненадання книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи підприємці (форма №10).

10 березня 2021 року працівниками ГУ ДПС здійснено виїзд до магазину "Буринецький" та особі (продавцю), яка 01 березня 2021 року знаходилась за прилавком зачитано текст акту в голос та запропоновано надати свої данні для відображення їх у акті перевірки. Продавець відмовилась від отримання акту фактичної перевірки, про що складено Акт відмови від підпису акта фактичної перевірки №91/22-01-09-01/ НОМЕР_1 .

Надалі акт фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 від 10 березня 2021 року №1099/22-01-09-01/ НОМЕР_1 надіслано ФОП ОСОБА_1 поштою.

За результатами перевірки ГУ ДПС в області винесено податкові повідомлення-рішення від 05 квітня 2021 ркоу № 3712/0901 про застосування штрафних санкцій на суму 5100,0 грн. та від 05 квітня 2021 року № 3711/0901 про застосування штрафних санкцій на суму 1020,0 грн.

Позивач не погоджуючись із висновками викладеними в Акті фактичної перевірки та оскарженими податковими повідомленнями - рішеннями, які винесені відповідачем на його підставі, звернулась до суду про їх скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Підпунктом 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ із змінами та доповненнями (далі - ПК України) визначено, що контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Згідно з п.п. 19-1. 1.14 п. 19-1 ст. 19 ПК України, контролюючі органи здійснюють контроль, у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Способом здійснення податкового контролю є перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пункт 75.1 статті 75 ПК України визначає, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Як встановлено в ході судового розгляду, підставою для проведення перевірки позивача стала наявна інформація про порушення вимог законодавства щодо проведення розрахункових операцій через РРО для підакцизних товарів із використанням режиму попереднього програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (п.п. 80.2.5 п. 80.2. ст. 80 ПК України).

Відповідно до абзацу другого п. 7 ст. 3 Закону України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі Закон №265/95-ВР) суб`єкти господарювання, які використовують РРО (крім електронних таксометрів, автоматів з продажу товарів (послуг) та РРО, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з купівлі-продажу іноземної валюти), зобов`язані подавати до контролюючих органів по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні копії розрахункових документів і Фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті РРО або в пам`яті модемів, які до них приєднані.

Так, контролюючим органом під час моніторингу інформації, що надійшла з реєстратора розрахункових операцій (далі - РРО) позивача та міститься в базі даних ІС "Податковий блок" підсистеми "Чеки РРО" виявлено факти проведення через РРО розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування товарів із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів.

Окрім того, з аналізу п.п. 80.2.5. п. 80.2 статті 80 ПК України слідує, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити Фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25 січня 2019 року у справі №812/1112/16.

Таким чином, враховуючи викладене, відповідач мав обґрунтовані підстави для проведення фактичної перевірки позивача, відтак твердження останнього про протилежне на переконання суду є необґрунтованими.

Стосовно тверджень позивача про проведення перевірки без встановлення осіб, які перебували за вказаною в Акті адресою та без вручення під розписку копії наказу про проведення перевірки особам, а також невручення Акту перевірки та неправомірні дії з боку працівників податкового органу щодо направлення останнього поштовим зв`язком, суд зазначає наступне.

Підпунктом 81.1 ст. 81 ПК України передбачено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно з п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

В свою чергу, відповідно до ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, якщо з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій, є контролюючий орган.

Наведена норма в імперативному порядку зобов`язує контролюючий орган визначити суму грошових зобов`язань за штрафними санкціями платнику податку в тому разі, якщо таким платником порушено норми законодавства, контроль за до гриманням якого покладено на відповідний орган.

Таким чином, обов`язком контролюючих органів у розумінні ПК України є визначення суми грошових зобов`язань у вигляді штрафних санкцій за порушення норм іншого законодавства.

Згідно з абз. 4 п. 86.5 ст. 86 ПК України, у разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювача розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що посадові особи відповідача діяли відповідно до вимог чинного законодавства, що також об`єктивно підтверджується відеозаписом з мобільного телефону, який суд оглянув у судовому засіданні та який відображає дії посадових осіб контролюючого органу в ході проведення перевірки.

Щодо тверджень позивача про неналежний розгляд відповідачем заперечення позивача на акт перевірки, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до п.п. 42.1 - 42.2 ст. 42 ПК України, податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу, і відображатися в електронному кабінеті. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 86.7 ст. 86 ПК України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Як встановив суд, Акт фактичної перевірки від 10 березня 2021 року №1099/22-01-09-01/ НОМЕР_2 отримано ФОП ОСОБА_1 15 березня 2021 року. Враховуючи дату вручення акту фактичної перевірки (15 березня 2021 року) кінцевим терміном подання заперечень на нього було 29 березня 2021 року.

Згідно з п.п. 86.7.1 п. 86.7 ст. 86 ПК України акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, розглядаються комісією контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок у разі їх подання платником податку у визначеному п. 86.7 ст. 86 ПК України порядку.

Заперечення ФОП ОСОБА_1 від 25 березня 2021 року б/н на акт фактичної перевірки від 10 березня 2021 року №1099/22-01-09-01/ НОМЕР_1 подано в поштове відділення (32100, Ярмолинці, Хмельницька область) 01 квітня 2021 року.

Враховуючи викладене, суд погоджується із доводами представника відповідача про те, що заперечення ФОП ОСОБА_1 подано із порушенням порядку визначеного п. 86.7 ст. 86 ПК України, про що їй повідомлено листом ГУ ДПС в області від 06 квітня 2021 року № 4181/6/22-01-09-01-10.

Позивач також стверджує те, що отримала Акт фактичної перевірки від 10 березня 2021 року №1099/22-01-09-01/ НОМЕР_1 лише 25 березня 2021 року, посилаючись на порушення в роботі працівників "Укрпошти".

Слід зазначити, що як встановлено судом, фактична перевірка і всі дії за наслідками цієї перевірки проведені відповідачем в межах норм ПК України. При цьому відповідач не несе відповідальність за порушення працівниками "Укрпошти" Правил надання послуг поштового зв`язку, що затверджені постановою КМ України від 05 березня 2009 року №270.

В подальшому відповідно до вимог ПК України винесено податкові повідомлення-рішення від 05 квітня 2021 року №3711/0901 та №3712/0901.

Що стосується правомірності винесеного податкового повідомлення-рішення від 05 квітня 2021 №3712/0901 про застосування штрафної санкції на суму 5100,0 грн., суд встановив наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом №265/95ВР.

Його дія поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Пунктом 11 статті 3 Закону №265/95ВР передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД. найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Згідно п. 7 ст. 17 Закону №265/95ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Як встановлено в ході судового розгляду, за результатами проведення фактичної перевірки позивача, контролюючим органом встановлено та зафіксовано в Акті перевірки проведення через реєстратор розрахункових операцій фіскальний номер розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування товарів із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів.

А саме, 05 серпня 2020 року - позивачем реалізовано 1 пляшку пива "Тетерів" 0,5 л по ціні 19 грн. та 1 пляшку пива "Закарпатське" 1,2 л. по ціні 32 грн., а 07 серпня 2020 року - одну пляшку пива "Закарпатське" 2 л. по ціні 45 грн.

Дане порушення підтверджується витягом з АІС "Податковий блок" підсистеми "Чеки РРО", які містяться в матеріалах даної справи.

Враховуючи викладене, відповідно до п. 7 ст. 17 Закону №265/95-ВР, до позивача застосовано фінансову санкцію у розмірі 5100 грн. (300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) згідно з податковим повідомленням рішенням від 05 квітня 2021№3712/0901.

Стосовно правомірності винесеного податковою повідомлення-рішення від 05 квітня 2021 року №3711/0901 про застосування штрафної санкції на суму 1020,0 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 177.10 ст. 177 ПК України, фізичні особи - підприємці (крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування) зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді.

Пунктом 2 Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1269 встановлено, що прошнурована і пронумерована книга реєструється в органі державної податкової служби за місцем державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності.

На титульному аркуші книги зазначаються загальна кількість сторінок, відомості про орган реєстрації, дата реєстрації та номер запису в журналі обліку зареєстрованих книг. Ці відомості засвідчуються підписом посадової особи, яка провела реєстрацію, та скріплюються печаткою органу реєстрації.

В акті фактичної перевірки від 10 березня 2021 року № 1099/22-01-09-01/ зазначено про те, що позивачем не надано до перевірки Книги обліку доходів і витрат, яку зобов`язані вести фізичні особи підприємці (крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування).

При цьому, на вимогу суду позивачем також не було надано Книгу обліку розрахунків за перевіряємий період, а надано лише частину Книги обліку доходів і витрат за 2020 рік та повністю за 2021 рік.

Вищевказані обставини перевірки, були підтвердженні допитаними свідками, а саме посадовими особами контролюючого органу, натомість доводи позивача не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду та жодним чином не відображені в наданих позивачем доказах по справі, як і не спростовані допитаними, за клопотанням позивача свідками.

Таким чином, беручи до уваги вищевказане, на підставі висновків Акта фактичної перевірки від 10 березня 2021 року № 1099/22-01-09-01/, суд приходить до висновку, що ГУ ДПС у Хмельницькій області було правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення від 05 квітня 2021 №3712/0901 про застосування штрафної санкції на суму 5100,0 грн. та податкове повідомлення-рішення від 05 квітня 2021 року №3711/0901 про застосування штрафної санкції на суму 1020,0 грн.

При цьому, стосовно тверджень позивача про протиправність дій відповідача щодо складання Акту перевірки та безпосередньо його змісту та відображених порушень Податкового кодексу України, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, сам по собі акт податкової перевірки та дії посадових осіб контролюючого органу зі складання цього акта не створюють правових наслідків у вигляді виникнення обов`язків, зміни чи припинення будь-яких прав платника податків, крім виникнення права на подання зауважень до акта.

Таким чином, акт перевірки не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання, й не є обов`язковим рішенням суб`єкта владних повноважень.

Обов`язкові рішення суб`єкта владних повноважень мають відповідати вимогам частини другої статті 2 КАС України, які не можуть поширюватися на акт перевірки.

Діяльність із складання за результатами проведеної перевірки акта є реалізацією покладених на працівників контролюючого органу посадових обов`язків із збирання доказової інформації щодо дотримання платником податків податкової дисципліни.

Такий акт не створює жодних перешкод для діяльності позивача, що зумовлює відсутність порушень у реалізації охоронюваних законом інтересів особи, та не породжує правових наслідків для позивача, тобто не змінює стану її суб`єктивних прав та не створює жодних додаткових обов`язків, що, в свою чергу, виключає підстави для визнання його протиправним.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевіривши наявні в матеріалах справи докази, оскільки суд встановив, що ФОП ОСОБА_1 в порушення вимог п. 11 ст. 3 Закону №265/95ВР проведено через реєстратор розрахункових операцій фіскальний номер розрахункових операцій, без використання режиму попереднього програмування найменування товарів із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, як наслідок відповідачем правомірно застосовано штрафну санкцію на суму 5100,00 грн. та винесено податкове повідомлення-рішення від 05 квітня 2021 №3712/0901, а також в порушення п.п. 177.10 ст. 177 ПК України, не було належним чином оформлено Книгу обліку доходів і витрат, за що відповідачем правомірно застосовано штрафну санкцію на суму 1020,00 грн. та відповідно винесено податкове повідомлення-рішення від 05 квітня 2021 року №3711/0901, відтак суд вважає обґрунтованими висновки податкового органу, здійснені у ході проведення перевірки, що як наслідок свідчить про правомірне винесення відповідачем оскаржених податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи викладене, матеріалами справи дослідженими у ході судового розгляду підтверджено, що висновки Акта фактичної перевірки від 10 березня 2021 року № 1099/22-01-09-01/ НОМЕР_1 є правомірними, відповідають вимогам законодавства, а оскаржені податкові повідомлення-рішення, що прийняті за результатом перевірки є правомірними та відповідають вимогам Податкового кодексу України, отже відповідач довів правомірність своїх дій та підтвердив їх належними та допустимими доказами наданими суду в ході розгляду справи, відтак у суду відсутні підстави для задоволення даного адміністративного позову.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні даної позовної заяви, відповідно до положень статті 139 КАС України, судові витрати на користь позивача не присуджуються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання перевірки фіктивною та незаконною, скасування повідомлень-рішень - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 12 серпня 2021 року

Позивач:Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя П.І. Салюк