Справа № 160/8925/21
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2021 року Справа № 160/8925/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 року по теперішній час виходячи з 90 % суддівської винагороди судді, з врахуванням виплачених сум, з подальшим нарахуванням і виплатою щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з 90 % суддівської винагороди судді, довічно.
Ухвалою суду від 08.06.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 є суддею у відставці та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Матеріалами справи підтверджено, що з 01.01.2007 року позивач отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% від суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», стаж роботи позивача на посаді судді становить повних 29 років.
Судом встановлено, що 21.09.2020 року Територіальним управлінням ДСА України в Дніпропетровській області позивачу було видано Довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № Б-с-1413 з якою ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 19.02.2020 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 року по справі №160/12724/20 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено повністю, а саме:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлене листом від 30.09.2020 року №0400-0308-8/88732 щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області від 21.09.2020 року №Б-с-1413;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області від 21.09.2020 року №Б-с-1413, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року.

На виконання рішення суду від 18.11.2020 року у справі № 160/12724/20 відповідачем був здійснений перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача з урахуванням всіх складових суддівської винагороди (посадового окладу, доплати за вислугу років та ін.) виходячи з нового розміру суддівської винагороди 113508,00 грн., згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області від 21.09.2020 року №Б-с-1314 з 19.02.2020 року, з урахуванням раніше проведених виплат, проте розрахунки були здійсненні, виходячи із розміру 68% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Таким чином, відповідач зменшив відсоток щомісячного довічного грошового утримання позивача з 90 % до 68% відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з 19 лютого 2020 року.

30.03.2021 року позивач звернувся із заявою до відповідача щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розрахунку 90% суддівської винагороди працюючого судді.

28.04.2021 року позивач отримав лист Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за вих. № 14226-10051/Л-01/8-0400/21 «Про надання інформації», в якому відповідач зазначив, що починаючи з 18.02.2020 року розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці регулюється статтею 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII. Стаж роботи на посаді судді становить 29 років 2 місяці 10 днів, що складає 68% грошового утримання судді, у зв`язку із чим, підстави для проведення розрахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці у розмірі 90% не має підстав.

Вважаючи дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення його щомісячного довічного грошового утримання протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні визначає Закон України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон від 02.06.2016 № 1402-VIII).

Згідно із частиною першою статті 142 Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (частина друга статті 142 Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII).

Так, позивачу здійснено перерахунок грошового утримання судді у відставці на підставі частини четвертої статті 142 Закону № 1402-VIII, якою передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Водночас, частиною третьою цієї статті визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Вищевказана норма неконституційною не визнавалась.

Таким чином, нормами статті 142 Закону № 1402-VIII передбачено перерахунок раніше призначеного довічного грошового утримання у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Приписами тієї ж статті визначено відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання, який застосовується під час перерахунку раніше призначеного довічного грошового утримання судді у відставці.

Водночас, суд зазначає, що до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми одного Закону, а не вибірково положення з різних законів.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи відповідачем доведено правомірності своїх дій у спірних відносинах.

Враховуючи сукупність викладених обставин, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні докази у їх сукупності при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про відсутність підстав задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 139, 242 - 246, 247, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя О.С. Луніна