Справа № 200/6877/21
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2021 р. Справа№200/6877/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Троянова О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області (юридична адреса: 84406, Донецька область, м. Лиман, вул. Незалежності, буд. 46, ), Лиманської міської ради Донецької області (юридична адреса: 84406, Донецька область, м. Лиман, вул. Незалежності, буд. 46, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області, Лиманської міської ради Донецької області про визнання протиправною бездіяльності щодо несвоєчасної постановки як дитини, позбавленої батьківського піклування, на загальний квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень, не постановки на соціальний квартирний облік, а також не виділення соціального житла або грошової компенсації на його придбання у встановлені законом строки; зобов`язання прийняти як дитину, позбавлену батьківського піклування, на загальний квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень, з часу набуття права бути зарахованим на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень, а саме з 12.01.2018 року, змінивши черговість відповідно до дати набуття права; зобов`язання прийняти як дитину, позбавлену батьківського піклування, на соціальний квартирний облік з часу набуття права бути зарахованим на соціальний квартирний облік, а саме з 12.01.2018 року, з визначенням черговості відповідно до дати постановки на облік; зобов`язання невідкладно виділити соціальне житло або грошову компенсацію на його придбання, але не пізніше одного місяця з дня вступу рішення суду у цій справі у законну силу.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Задоволено клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору. Звільнено позивача від сплати судового збору за подання адміністративного позову. Клопотання позивача про поновлення пропущеного з поважних причин строку на звернення до адміністративного суду - залишено без задоволення, враховуючи те, що суд дійшов висновку про те,що позивачем не пропущено строк звернення до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року зобов`язано Санаторно-оздоровчий центр соціальної реабілітації «Смарагдове місто» надати пояснення щодо звернення до Виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області із заявою про взяття на облік ОСОБА_1 для поліпшення житлових умов.

За правилами частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Так, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що має статус дитини, позбавленої батьківського піклування та є внутрішньо переміщеною особою. 12.01.2018 року йому виповнилось 16 років, тому набув права зараховуватись на загальний квартирний облік та соціальний квартирний облік, оскільки не мав житлового приміщення або його частки на праві власності або користування. З відповіді виконавчого комітету Лиманської міської ради, позивач дізнався про те, що його поставлено на загальний квартирний облік. Зазначив, що 30.08.2018 року він був відрахований зі спеціалізованого закладу для дітей, позбавлених батьківського піклування, його не було поставлено на соціальний квартирний облік та не забезпечено соціальним житлом протягом місяця у позачерговому порядку або грошовою компенсацією за належне для отримання жиле приміщення. Бездіяльність відповідачів щодо несвоєчасної постановки як дитини, позбавленої батьківського піклування, на загальний квартирний облік та не постановки на соціальний квартирний облік та не виділення житла вважає протиправною, просив задовольнити позов.

В установлений судом строк відповідач 1 надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, посилаючись на те, що згідно заяви позивача від 28.02.2019 року про взяття на квартирний облік, як особи, що потребує поліпшення житлових умов, рішенням виконавчого комітету Лиманської міської ради №115 від 20.03.2019 року позивача було включено в перелік громадян, які потребують житлових умов, та в перелік громадян, які мають право на позачергове отримання житлової площі. Щодо постановки на соціальний квартирний облік зазначив, що позивач у період з 12.01.2018 року по теперішній час з відповідною заявою до ЦНАП виконавчого комітету Лиманської міської ради не звертався, тому взяття на облік з 12.01.2018 року неможливе.

Крім того, в установлений судом строк відповідач 2 надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, посилаючись на те, що прийняття рішень щодо взяття на квартирний облік та включення до списку громадян, що мають першочергове право на отримання житлових приміщень є повноваженнями виконавчого комітету міської ради. Тому, Лиманська міська рада не є належним відповідачем у справі.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України (паспорт № НОМЕР_2 , виданий органом №144511.05.2021 року), РНОКПП НОМЕР_1 , є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 07.12.2016 року №1442-39092. (а.с. 7)

Відповідач 1 - Виконавчий комітет Лиманської міської ради Донецької області () є суб`єктом владних повноважень в розумінні ст. 46 КАС України.

Відповідач 2 - Лиманської міської ради Донецької області () є суб`єктом владних повноважень в розумінні ст. 46 КАС України.

Рішенням Виконавчого комітету Петровської районної у місті Донецьку ради від 08.08.2012 року №149/1 надано малолітньому ОСОБА_1 статус дитини-сироти, надано право користування всіма пільгами для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, передбаченими чинним законодавством України. (а.с. 11)

Відповідно до витягу з обліково-статистичної картки дитини - сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування від 12.06.2018 року №01-19/555 ОСОБА_1 має статус дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування. (а.с. 12)

Відповідно до листа Санаторно-оздоровчого центру соціальної реабілітації «Смарагдове місто» №25 від 27.04.2021 року, ОСОБА_1 мав статус дитини позбавленої батьківського піклування та знаходився на повному державному забезпеченні. Був відрахований з закладу 30.08.2018 року у зв`язку з отриманням базової загальної середньої освіти та вступом до Лиманського професійно-технічного училища для подальшого навчання. (а.с. 9)

28.02.2019 року позивач звернувся із заявою про прийняття на квартирний облік для поліпшення житлових умов на ім`я міського голови ОСОБА_2 (а.с. 38)

Рішенням Виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області від 20.03.2019 року «Про вирішення житлових питань» прийнято на квартирний облік за п. 1.4 ОСОБА_1 дитину-сироту, включивши в перелік громадян, які потребують поліпшення житлових умов та в перелік громадян, які мають право на позачергове отримання житлової площі, керуючись абзацом 5 п. 15 та пп. 3 п. 46 Постанови Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської Ради професійних спілок затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та надання їм жилих приміщень в Українській РСР» від 11.12.1984 року №470. (а.с. 29-30)

25.03.2021 р. відповідачем - 2 зареєстроване звернення ОСОБА_1 щодо надання інформації про перебування на квартирному обліку, забезпечення житлом.

30.03.2021 р. за № 7-0330-13-1-7 виконавчим комітетом Лиманської міської ради Донецької області надано відповідь, відповідно до якої по суті порушеного питання зазначено про відсутність перебування позивача на соціальному квартирному обліку, необхідність звернення до відділу надання адміністративних послуг.( ар.с.41)

На звернення позивача щодо надання житла відповідач 1 надав відповідь листом від 02.04.2021 року №І-033013-1.7, відповідно до якого повідомив, що позивач перебуває на квартирному обліку в загальній черзі під №445 та позачерговій черзі під №109. Жилі приміщення надаються в порядку черговості тільки громадянам, які перебувають на відповідному обліку при виконавчому комітеті. На теперішній час у комунальній власності Лиманської міської територіальної громади відсутні житлові приміщення, які відповідають санітарним та технічним нормам. При наявності у комунальній власності Лиманської міської територіальної громади впорядкованої житлової площі, яка перебуває у належному технічному та санітарному стані позивачу буде її надано в порядку черговості. Зазначено, що відповідно до Закону України «Про житловий фонд соціального призначення» позивач не перебуває на соціальному квартирному обліку. Запропоновано звернутись до відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Лиманської міської ради з документами для взяття на соціальний квартирний облік. Стосовно питання щодо забезпечення грошовою компенсацією за належне для отримання жиле приміщення повідомлено, що згідно «Програми реформування, розвитку житлово-комунального господарства та благоустрою території Лиманської ОТГ на 2021 рік не було передбачено виділення бюджетних коштів на зазначені заходи. (а.с. 8)

Відповідно до листа № 1546/13-28 від 29.06.2021 р. відділ надання адміністративних послуг виконавчого комітету Лиманської міської ради повідомив,що згідно журналу реєстрації адміністративних справ на отримання послуг за період з 01.01.2018 по 01.03.2019 р.р. відсутня інформація,щодо звернення ОСОБА_1 за отриманням послуги «Взяття на соціальний квартирний облік осіб, які користуються правом на соціальне житло» ( ар.с. 39).

05.08.2021 року Санаторно-оздоровчим центром соціальної реабілітації «Смарагдове місто» надано пояснення, відповідно до яких зазначено, що всупереч визначеним вимогам законодавства, ОСОБА_1 був прийнятий на загальний квартирний облік лише 20.03.2019 року, тобто вже по місцю прописки у гуртожитку професійно-технічного навчального закладу, а на соціальний облік дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Виконкому Лиманської міської ради не прийнятий дотепер. Водночас, останнім не встановлено факту реєстрації та відправки звернення до виконавчого комітету Лиманської міської ради про взяття на облік ОСОБА_1 для поліпшення житлових умов.

Виконавчим комітетом Лиманської міської ради Донецької області від 21.02.2018 року прийнято рішення № 22 «Про затвердження Порядку взяття громадян на соціальний квартирний облік, їх перебування на такому обліку, зняття з нього та надання соціального житлового фонду для осіб, які потребують соціального захисту», відповідно до якого (а.с. 31-37).

Спірні правовідносини виникли з приводу несвоєчасної постановки позивача, як дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування, на загальний квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень, не постановки на соціальний квартирний облік, а також не виділення соціального житла або грошової компенсації на його придбання у встановлені законом строки.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносин, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини» (далі - Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративним чи законодавчими органами, першочергова увага має приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 3 Конвенції держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду.

Аналогічні зобов`язання України передбачені і у основних міжнародно-правових актах.

Стаття 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права від 16.12.1966 визначає право кожної людини на соціальне забезпечення, а ст. 10 цього ж Пакту декларує визнання Державами-учасницями, що сім`ї, яка є природним і основним осередком суспільства, повинні надаватися по можливості якнайширша охорона і допомога, особливо при її утворенні і поки на її відповідальності лежить турбота про несамостійних дітей та їх виховання. Особливих заходів охорони і допомоги має вживатися щодо всіх дітей і підлітків без будь-якої дискримінації за ознакою сімейного походження чи за іншою ознакою. Дітей і підлітків має бути захищено від економічної і соціальної експлуатації.

В Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, закріплено, що дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Статтею 47 Конституції України встановлене право кожного на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

У силу положень частини першої статті 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Правові, організаційні, соціальні засади та гарантії державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, визначені Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», який є складовою частиною законодавства про охорону дитинства.

Дитиною у розумінні положеньстатті 1 Закону України «Про охорону дитинства» є особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше.

У силу положень статті 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» дитиною-сиротою визнається дитина, в якої померли чи загинули батьки, а особою із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - особи віком від 18 до 23 років, у яких у віці до 18 років померли або загинули батьки, та особи, які були віднесені до дітей, позбавлених батьківського піклування.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: облік громадян, які відповідно до законодавства погребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; сприяння розширенню житлового будівництва, подання громадянам, які мають потребу в житлі, допомоги в будівництві житла, в отриманні кредитів, у тому числі пільгових, та субсидій для будівництва чи придбання житла: надання відповідно до закону громадянам, які потребують соціального захисту, безоплатного житла або за доступну для них плату; облік нежилих приміщень на відповідній території незалежно від форм власності, внесення пропозицій їх власникам щодо використання таких приміщень для задоволення потреб територіальної громади. Згідно із частиною 4 статі 42 вказаного Закону до повноважень міського голови входить, в тому числі, організація в межах, визначених Законом, роботи відповідної ради та її виконавчого комітету, здійснення керівництва апаратом ради та її виконавчою комітету.

Правові, організаційні та соціальні засади державної політики щодо забезпечення конституційного права соціально незахищених верств населення України на отримання житла визначаються Законом України «Про житловий фонд соціального призначення».

Згідно із положеннями частини першої статті 2 вказаного закону відповідно до Конституції України кожен має право на житло. Громадянам України, які відповідно до закону потребують соціального захисту, соціальне житло надається безоплатно.

Відповідно до визначень, наведених у статті 1 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення», соціальний квартирний облік - облік громадян України, які користуються правом на соціальне житло і перебувають у черзі на його отримання.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житловий фонд соціального страхування» органи місцевого самоврядування відповідно до закону ведуть облік громадян, які мають право на отримання квартир, садибних (одноквартирних) жилих будинків із житлового фонду соціального призначення, приймають рішення про надання цим громадянам соціального житла на підставах і в порядку, визначених законом.

Частиною другою статті 10 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення» встановлено, що правом взяття на соціальний квартирний облік користуються громадяни України: а)для яких таке житло є єдиним місцем проживання або які мають право на поліпшення житлових умов відповідно до закону; б) середньомісячний сукупний дохід яких за попередній рік з розрахунку на одну особу в сумі менший від величини опосередкованої вартості найму житла в даному населеному пункті та прожиткового мінімуму, встановленого законодавством; в) внутрішньо переміщені особи, які не мають іншого житла для проживання на підконтрольній українській владі території або житло яких зруйновано (знищене) або пошкоджене до стану, непридатного для проживання, внаслідок проведення антитерористичної операції та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Таким чином, виникнення у особи, яка потребує соціального захисту, права бути взятою на соціальний квартирний облік нерозривно пов`язується із відсутністю у такої особи іншого житла або із її правом на поліпшення житлових умов.

Статтею 34 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР) передбачено, що потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни:

1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок;

2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам;

3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я Української РСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок;

4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів;

5) які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності;

6) які проживають у гуртожитках.

Громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов і з інших підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до вимог ст. 39 ЖК Української РСР діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, а також особи з їх числа беруться відповідними органами місцевого самоврядування на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за місцем їх походження або проживання до влаштування в сім`ї громадян, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, а також особи з їх числа, які перебувають на обліку внутрішньо переміщених осіб, беруться відповідними органами місцевого самоврядування на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за місцем їх фактичного проживання, зазначеним у довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

У силу вимог ст. 46 цього ж Кодексу поза чергою жиле приміщення надається: дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, після завершення терміну перебування у сім`ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також особам з їх числа у разі відсутності житла або неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства»: діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які до передачі під опіку чи піклування, влаштування в дитячі будинки сімейного типу, прийомні сім`ї, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, не мали впорядкованого житла або вселення яких у приміщення, що зберігалося за ними, неможливе внаслідок його знищення чи пошкодження або з інших поважних причин, що унеможливлюють проживання там цих дітей, забезпечуються позачергово впорядкованим житлом за місцем їх походження або проживання до влаштування в сім`ї громадян, відповідні заклади або за місцем обліку внутрішньо переміщених осіб, якщо вони зареєстровані як внутрішньо переміщені особи, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Аналогічна правова норма закріплена в ст. 4 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Згідно з п. 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 №470 (надалі - Правила), на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами; 2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. Перелік випадків, коли жилі будинки (жилі приміщення) вважаються такими, що не відповідають санітарним і технічним вимогам, визначається Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством охорони здоров`я УРСР і Держбудом УРСР; 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я УРСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. Порядок видачі медичних висновків зазначеним хворим встановлюється Міністерством охорони здоров`я УРСР; 4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5) які проживають не менше 5 років за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; 6) які проживають у гуртожитках; 7) які проживають в одній кімнаті по дві і більше сім`ї, незалежно від родинних відносин, або особи різної статі старші за 9 років, крім подружжя (в тому числі якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати); 8) внутрішньо переміщені особи з числа учасників бойових дій відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 та особи з інвалідністю внаслідок війни, визначені в пунктах 10-14 частини другої статті 7, та члени їх сімей, а також члени сімей загиблих, визначені абзацами четвертим-восьмим, чотирнадцятим, шістнадцятим - двадцять другим пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

За приписами абзацу п`ятого пункту 15 Правил, доповнених постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2011 №365, діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, а також особи з їх числа беруться відповідними органами місцевого самоврядування на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за місцем їх походження або проживання до влаштування в сім`ї громадян, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, у разі відсутності в таких дітей житла мають право зараховуватися на квартирний облік та соціальний квартирний облік за місцем їх походження або проживання до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за заявою опікуна чи піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування. Після досягнення 18 років такі діти протягом місяця забезпечуються соціальним житлом до надання їм благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання.

Перебування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які досягли 16 років, на соціальному квартирному обліку не є підставою для відмови їм у взятті на квартирний облік або зняття з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, чи обліку осіб, які мають право на отримання житла (пільгових кредитів на будівництво і придбання житла) за державними житловими програмами для окремих категорій громадян, визначених законодавством.

Після завершення перебування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у відповідних закладах для таких дітей, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї або завершення терміну піклування над такими дітьми та в разі відсутності в таких дітей права на житло обласні, Київська та Севастопольська міські, районні державні адміністрації, органи місцевого самоврядування забезпечують дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа протягом місяця у позачерговому порядку впорядкованим соціальним житлом.

Порядок забезпечення соціальним житлом дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа затверджується Кабінетом Міністрів України.

Соціальне житло, що надається дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа для проживання, має відповідати санітарним і технічним вимогам.

Забезпечення дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа впорядкованим житлом або, за їхнім бажанням, - грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено на підставі паспорту громадянина України, що 12.01.2018 року позивач, ОСОБА_1 досяг 16-річного віку.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язані із захистом прав дитини» (в редакції станом на 12.01.2018 року) органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування), які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей.

Безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, сільських, селищних рад об`єднаних територіальних громад (далі - служби у справах дітей).

Згідно з пунктом 64 постанови Кабінету Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язані із захистом прав дитини»(в редакції станом на 12.01.2018 року) у разі коли у дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, відсутнє житло, яке належить їй на праві власності (користування), або якщо повернення до нього неможливе, після досягнення дитиною 16-річного віку служба у справах дітей за місцем походження або проживання дитини з урахуванням її бажання подає районній, районній у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчому органові міської, районної у місті, сільської, селищної ради, у тому числі об`єднаної територіальної громади документи дитини, необхідні для взяття її на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

В подальшому у зазначений пункт внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 р. № 616, та викладено в такій редакції: у разі коли в дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування, відсутнє житло, яке належить їй на праві власності (користування), або повернення до нього неможливе, після досягнення дитиною 16-річного віку служба у справах дітей за місцем походження або проживання дитини чи за місцем обліку такої дитини як внутрішньо переміщеної особи з урахуванням її бажання подає органу опіки та піклування документи дитини, необхідні для взяття її на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і на соціальний квартирний облік.

Відповідно до абз. 1, 3 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №682 від 23 липня 2008 року «Деякі питання реалізації Закону України «Про житловий фонд соціального призначення» взяття громадян на соціальний квартирний облік (далі - облік) здійснюється за рішенням органу місцевого самоврядування за місцем проживання громадян, які мають право на отримання квартир, садибних (одноквартирних) житлових будинків з житлового фонду соціального призначення, після набуття ними повної цивільної дієздатності відповідно до закону. Для взяття на облік громадянин або уповноважена ним особа, що підтверджується завіреною в установленому законом порядку довіреністю, подає письмову заяву.

Взяття на облік дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які досягли 16 років, здійснюється за заявою піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів,адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування, а осіб з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - за їх заявою.

Таким чином, на підставі законодавчо встановлених положень дублюються обов`язки виконавчого органу про вжиття заходів щодо взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та взяття на соціальний квартирний облік.

Судом встановлено, що адміністрація Санаторно-оздоровчого центру соціальної реабілітації «Смарагдове місто», як заклад де проживала дитина, не зверталось до виконавчого комітету Лиманської міської ради про взяття на облік позивача для поліпшення житлових умов.

Судом також встановлено, що відповідачем 1, всупереч вимогам діючого законодавства не здійснено дій щодо взяття на облік позивача як особи, яка потребує поліпшення житлових умов, та взяття на соціальний квартирний облік саме з 12.01.2018 року, тобто на час досягнення позивачем 16 років.

Посилання відповідача -1 на те, що взяття на облік позивача на соціальний квартирний облік не є можливим, оскільки позивач не звертався із відповідною заявою до ЦНАП виконавчого комітету Лиманської міської ради суд розцінює критично, оскільки стосовно дітей, позбавлених батьківського піклування, взяття на облік відбувається за заявою, в тому числі, саме і органу опіки і піклування, що передбачено діючим законодавством.

Підсумовуючи зазначене, судом встановлено, що відповідачем 1 допущено протиправну бездіяльність,що стосується несвоєчасної постановки як дитини, позбавленої батьківського піклування, на загальний квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень, та не взяття на соціальний квартирний облік з дати досягнення позивачем 16-річного віку, а саме з 12.01.2018 року.

Враховуючи законодавче закріплення того, що фактичне здійснення функцій щодо взяття на облік як особи, яка потребує поліпшення житлових умов, та взяття на соціальний квартирний облік є повноваженнями виконавчих органів міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача-2 щодо несвоєчасної постановки як дитини, позбавленої батьківського піклування, на загальний квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень, не постановки на соціальний квартирний облік не підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог позивача щодо зобов`язання відповідача-1 прийняти на загальний квартирний облік та на соціальний квартирний облік суд зазначає наступне.

Повноваження суду при вирішенні адміністративної справи визначені статтею 245 КАС України, відповідно до пункту 4 частини 1 якої суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити такі дії лише у випадку коли закон встановлює повноваження в імперативній формі, тобто коли його діяльність чітко визначена законом. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), з урахуванням встановлених судом обставин.

Повноваження відповідача-1, які є предметом оскаржування в даному спорі, не є дискреційними. Особливістю дискреційних повноважень, яка випливає із рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 є право адміністративного органу на власний розсуд прийняти одне з кількох можливих рішень, в залежності від певних обставин. В даному випадку, відповідач вибирає можливість прийняття одного із двох можливих рішень: поставити на квартирний облік або відмовити в постановці на квартирний облік. Право діяти на власний розсуд чітко пов`язано з можливістю прийняття одного рішення із декількох, а не із двох можливих.

Таким чином відповідач зобов`язаний прийняти, фактично, єдине рішення, а саме поставити на облік ОСОБА_1 , як особу, яка потребує поліпшення житлових умов, та взяття на соціальний квартирний облік з дати досягнення позивачем 16-річного віку, а саме з 12.01.2018 року.

Щодо позовних вимог про зміну і визначення черговості, відповідно до дати набуття права, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 статті 9 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР) встановлено, що громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Частинами першою, третьою, четвертою статті 43 ЖК УРСР передбачено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень).

Порядок надання жилих приміщень громадянам, які перебувають на квартирному обліку, врегульовано Правилами обліку громадян, потребуючих покращення житлових умов, та надання їм жилих приміщень, що затверджені постановою Ради Міністрів УРСР та Української республіканської ради професіональних союзів від 11 грудня 1984 № 470.

Підпунктом 3 пункту 38 зазначених Правил встановлено, що черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття осіб, які потребують поліпшення житлових умов, на облік (включенням до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Відповідно до підпункту 1 пункту 39 зазначених Правил жилі приміщення надаються в порядку загальної черги, за винятком осіб, маючих право першочергового отримання цих приміщень.

Відповідно до п. 3 статті 44. ЖК УРСР визначено, що рішення про перенесення черговості приймається органами, які винесли рішення про взяття громадянина на облік потребуючих поліпшення житлових умов.

Отже, в даному випадку суд не може підміняти органи державної влади , щодо зміни черговості, оскільки вчинення зазначених дій є дискреційними повноваженнями відповідача -1. Крім того, суд звертає увагу позивача, що відповідача-1 вже зобов`язано вчинити дії щодо постановки на облік позивача саме з 12.01.2018 року, що саме по собі свідчить про зміну черговості .

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо не виділення соціального житла або грошової компенсації на його придбання у встановлені законом строки, суд зазначає наступне.

Судом вже встановлена протиправна бездіяльність відповідача з цього питання, отже враховуючи,що відповідачем-1 взагалі не взято позивача на соціальний квартирний облік, то розгляд питання про протиправну бездіяльність відповідачів, яка стосується саме виплати грошової компенсації є передчасним.

Щодо позовних вимог про зобов`язання невідкладно виділити соціальне житло або грошову компенсацію на його придбання, але не пізніше одного місяця з дня вступу рішення суду у цій справі у законну силу, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 10 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення» установлено, що правом взяття на соціальний квартирний облік користуються громадяни України: а) для яких таке житло є єдиним місцем проживання або які мають право на поліпшення житлових умов відповідно до закону.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» №2342-IV, право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до вісімнадцяти років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.

Також, як вже зазначалось судом вище, ч. 1 ст. 33 Закону №2342-IV визначено, що діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, у разі відсутності в таких дітей житла мають право зараховуватися на квартирний облік та соціальний квартирний облік за місцем їх походження або проживання до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за заявою опікуна чи піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування.

Після досягнення 18 років такі діти протягом місяця забезпечуються соціальним житлом до надання їм благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання.

Тобто, Законом №2342-IV прямо передбачено обов`язок держави забезпечити особу із числа дітей-сиріт житлом або надати компенсацію на його придбання після досягнення дитиною 18 років.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.05.2021 №615 щодо деяких питань забезпечення дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа житлом та підтримки малих групових будинків, затверджено Порядок та умови надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на проектні, будівельно-ремонтні роботи, придбання житла та приміщень для розвитку сімейних та інших форм виховання, наближених до сімейних, підтримку малих групових будинків та забезпечення житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа (далі - Порядок) та Порядок виплати грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа.

Відповідно до п.1 Порядку визначено,що цей Порядок та умови визначають механізм надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на проектні, будівельно-ремонтні роботи, придбання житла та приміщень для розвитку сімейних та інших форм виховання, наближених до сімейних, підтримку малих групових будинків та забезпечення житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа (далі - субвенція).

Відповідно до ст. 4 Порядку субвенція спрямовувалася на, у тому числі, придбання житла у прийнятих в експлуатацію житлових будинках для дитячих будинків сімейного типу, соціального житла, житла для дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа, зокрема дітей з інвалідністю, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов (далі - особи);виплату грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення для осіб відповідно до Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2021 р. № 615 (далі - грошова компенсація);

Відповідно до п.1 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа , цей порядок визначає механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення для дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа (далі - особи), визначених статтею 33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» та статтею 25 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - грошова компенсація).

Відповідно до пункту 2 Порядку: право на отримання грошової компенсації відповідно до Порядку та умов надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на проектні, будівельно-ремонтні роботи, придбання житла та приміщень для розвитку сімейних та інших форм виховання, наближених до сімейних, підтримку малих групових будинків та забезпечення житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2021 р. № 615 (далі - Порядок та умови), за власним вибором мають особи віком від 16 років у порядку черговості відповідно до дати включення у списки громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень.

Відповідно до п. 9 зазначеного Порядку: розпорядник субвенції за місцевим бюджетом (далі - місцевий розпорядник)/структурний підрозділ місцевого органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, до повноважень якого належить забезпечення прав дітей (далі - структурний підрозділ), після затвердження місцевого бюджету та отримання копії рішення регіональної комісії про розподіл субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на проектні, будівельно-ремонтні роботи, придбання житла та приміщень для розвитку сімейних та інших форм виховання, наближених до сімейних, підтримку малих групових будинків та забезпечення житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа (далі - субвенція), за напрямами, передбаченими пунктом 4 Порядку та умов, протягом трьох робочих днів з дати отримання копії такого рішення надсилає рекомендованим листом особі (визначеній регіональною комісією в порядку черговості) за місцем її проживання/перебування повідомлення про можливість отримання нею житла за рахунок субвенції або призначення їй грошової компенсації із зазначенням адреси, за якою необхідно звернутися, та строків звернення.

Пунктом 10 визначено, що місцевий розпорядник/структурний підрозділ надає особі роз`яснення щодо її права на отримання житла за рахунок субвенції або грошової компенсації, ознайомлює з умовами отримання грошової компенсації під її особистий підпис.

Особа протягом трьох робочих днів з дати ознайомлення з умовами і цим Порядком визначає разом із законним представником, а у разі його відсутності - із представником органу опіки та піклування за місцем свого походження (тільки якщо дитина не досягла повноліття або визнана недієздатною особою чи особою, цивільна дієздатність якої обмежена) спосіб реалізації свого права на забезпечення житлом та звертається з відповідною заявою до місцевого розпорядника/структурного підрозділу.

Пунктом 11 передбачено, що за особою, яка протягом одного місяця з дати надсилання їй місцевим розпорядником/структурним підрозділом повідомлення, зазначеного в пункті 9 цього Порядку, або протягом трьох робочих днів з дати ознайомлення з умовами і цим Порядком не подала заяву про придбання житла або про виплату грошової компенсації, зберігається черговість на квартирному обліку.

Пунктом 20 визначено, що місцевий розпорядник/структурний підрозділ не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дати прийняття заяви з усіма необхідними документами вносить до місцевої комісії подання щодо згоди на перерахування коштів.

Пункт 21 передбачає, що місцева комісія протягом п`яти робочих днів з дати надходження подання щодо згоди на перерахування коштів розглядає його по суті у присутності особи і приймає відповідне рішення.

Отже, відповідно до прийнятих Порядків, законодавцем чітко визначено алгоритм дій для отримання грошової компенсації.

Прийняттю відповідного рішення передує особисте звернення особи із заявою та відповідним переліком документів до органу соціального захисту населення за місцем перебування на квартирному обліку. Діти, які виявили бажання отримати грошову компенсацію, з метою отримання допомоги у придбанні житла звертаються із заявою до центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Заяву про придбання або про виплату грошової компенсації дитина особисто подає до органу соціального захисту населення за місцем перебування на квартирному обліку.

Ні позивачем, ні відповідачами не надано заяви із додатками, які підтверджують факт звернення ОСОБА_1 до управління з відповідною заявою. Проте, відповідачі не надали суду доказів на підтвердження того, що позивач був повідомлений про своє право на отримання житла чи компенсації за нього.

При цьому, суд звертає увагу, що жодним нормативно-правовим актом не передбачена втрата особою із числа дітей-сиріт права на отримання житла чи грошової компенсації на його придбання.

Щодо вимоги про невідкладність виділення житла, суд зазначає, що в суду відсутні повноваження про зобов`язання відповідачів невідкладно виділити житло, оскільки існує відповідна черговість.

Враховуючи, що на час розгляду спірних правовідносин судом вирішено питання, щодо взяття на соціальний облік, але фактично ще не є виконаним відповідачем-1, у суду відсутні підстави зобов`язувати відповідачів невідкладно виділити соціальне житло або виплатити грошову компенсацію, в зв`язку з чим в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Враховуючи положення статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області (юридична адреса: 84406, Донецька область, м. Лиман, вул. Незалежності, буд. 46, ), Лиманської міської ради Донецької області (юридична адреса: 84406, Донецька область, м. Лиман, вул. Незалежності, буд. 46, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області щодо несвоєчасної постановки як дитини, позбавленої батьківського піклування, на загальний квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень та не взяття на соціальний квартирний облік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з дати досягнення 16-річного віку, а саме з 12.01.2018 року.

Зобов`язати Виконавчий комітет Лиманської міської ради Донецької області (юридична адреса: 84406, Донецька область, м. Лиман, вул. Незалежності, буд. 46, ) взяти ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 як дитину, позбавлену батьківського піклування, на загальний квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень, з часу набуття права бути зарахованим на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень, а саме з 12.01.2018 року.

Зобов`язати Виконавчий комітет Лиманської міської ради Донецької області (юридична адреса: 84406, Донецька область, м. Лиман, вул. Незалежності, буд. 46, ) взяти ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , як дитину, позбавлену батьківського піклування, на соціальний квартирний облік з часу набуття права бути зарахованим на соціальний квартирний облік, а саме з 12.01.2018 року

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити

Рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті 09 серпня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя О.В. Троянова