Справа № 420/13806/20
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 серпня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бутенко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Державної служби морського та річкового транспорту України (Морська адміністрація) про відвід судді по справі № 420/13806/20, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Державної служби морського та річкового транспорту України, в якому (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача "Про звільнення ОСОБА_1 ";

- поновити позивача на посаді заступника начальника відділу контролю (нагляду) за безпекою судноплавства на морському та річковому транспорті в Чорноморському морському порту Чорноморського міжрегіонального управління;

- стягнути з відповідача на користь позивача середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 122989,14 грн.

Ухвалою суду від 29.12.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 18.02.2021 року розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження

Ухвалою суду від 27.05.2021 року позовну заяву залишено без руху, позивачу встановлено 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 16.06.2021 року у задоволенні клопотання позивача про виклик та допит свідка, поданого на виконання ухвали суду від 27.05.2021 року про залишення позовної заяви без руху - відмовлено та продовжено позивачу встановлений судом строк для усунення недоліків позовної заяви на 5 днів з дня вручення копії ухвали.

Ухвалою суду від 28.07.2021 року продовжено розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Державної служби морського та річкового транспорту України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку.

06.08.2021 року за вх. № 43101/21 від представника Державної служби морського та річкового транспорту України (Морська адміністрація) надійшла заява про відвід судді по справі № 420/13806/20.

Ухвалою суду від 06.08.2021 року визнано необґрунтованим заявлений у заяві відповідача, вхід. № 43101/21 від 06.08.2021 року, відвід головуючому судді Одеського окружного адміністративного суду Цховребовій М.Г. у справі № 420/13806/20 та передано адміністративну справу № 420/13806/20 до Відділу з надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи Одеського окружного адміністративного суду для визначення судді для вирішення заяви про відвід в порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 09.08.2021 року заяву про відвід та матеріали справи розподілено на суддю Бутенко А.В.

Відповідно до положень частин 3 та 4 ст. 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Такому судді не може бути заявлений відвід.

Розглянувши заяву про відвід та наявні матеріали, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім того, частиною третьою статті 39 КАС України передбачено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Тобто, відвід повинен бути заявлений протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання. Після спливу зазначеного строку, заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Вивчивши доводи відповідача, викладені у заяві про відвід, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого відводу.

У даному випадку суддя приходить до висновку про очевидну безпідставність заявленого відводу оскільки відвід по суті мотивований незгодою з процесуальним рішенням судді, порушення, на думку заявника, судом норм процесуального права в частині поновлення строку на звернення до адміністративного суду у справі № 420/13806/20.

Відтак, суддя не вбачає жодних обставин, які б могли викликати обґрунтований сумнів у неупередженості судді, який розглядає справу. Відсутні будь-які правові та фактичні підстави для висновку, що цей суддя прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи.

В той же час, слід наголосити, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

За результатами розгляду заяви про відвід суддя приходить до висновку, що заявником не доведено наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Цховребової М.Г. або свідчать про існування інших визначених ст. 37 КАС України підстав для відводу.

Виходячи із вищевикладених правових норм у системному їх зв`язку та встановлених обставин у справі, суд вважає заяву відповідача про відвід судді необґрунтованою, а обставини, наведені у заяві про відвід судді, не можуть бути підставою для відводу судді у розумінні вимог частини 4 статті 36 КАС України.

Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Суд зазначає, що незгоду з процесуальними рішеннями суду учасники справи можуть проявляти шляхом подання апеляційної скарги або включення заперечень проти таких дій до апеляційної скарги на рішення суду у справі.

Згідно частини 2 статті 6 КАС України, суд, при вирішенні справ, застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її справи в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У рішенні по справі "Білуха проти України" (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

У світлі прецедентної практики ЄСПЛ, об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створені гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав вважати, що він, незалежно від особистої поведінки, є безстороннім.

Щодо тлумачення об`єктивної складової категорії "безсторонній суд", Суд (мається на увазі ЄСПЛ) прийняв низку рішень, в яких визнав порушення Конвенції лише у тій ситуації, коли були підстави для побоювання, що члени суду перебувають у прямій чи опосередкованій службовій, фінансовій, політичній, тощо, залежності від сторони у справі (відповідача).

Отже, у будь-якому випадку питання про наявність обґрунтованих причин вважати, що вимог безсторонності судом не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (див.Клейн та інші (Kleyn and Others), § 194).

Відповідачем не доведено наявності обставин та взаємопов`язаних з ними правових підстав, які б у сукупності могли зумовлювати висновок про наявність підстав для відведення судді від розгляду даної справи.

Відтак, суддя приходить до висновку про безпідставність заяви про відвід та про відмову у задоволенні заяви про відвід.

Керуючись ст. ст. 36, 40, 241-243, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державної служби морського та річкового транспорту України (Морська адміністрація) про відвід судді по справі № 420/13806/20 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід окремо не оскаржується.

Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Суддя Бутенко А.В.