Справа № 296/6486/20
Суддя: Журибеда О. М.
Дата ухвалення: 2021-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 296/6486/20

пр. № 2-а/759/50/21

16 лютого 2021 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарі - Мурга Т.С.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справуза позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Офісу великих платників податків Державної податкової служби Бондар Лариси Михайлівни, 3-я особа: Офіс великих платників податків Державної податкової служби про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 22/28-10-42-04 від 10.07.2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до заступника начальника Офісу великих платників податків Державної податкової служби Бондар Лариси Михайлівни, 3-я особа: Офіс великих платників податків Державної податкової служби про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 22/28-10-42-04 від 10.07.2020 року, яким просить скасувати постанову № 22/28-10-42-04 від 10.07.2020 року Офісу великих платників податків ДПС винесену заступником начальника Офісу великих платників податків ДПС Богдар Ларисою Михайлівною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за несвоєчасну сплату ДП «ЖЛГЗ» єдиного внеску за січень 2020 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, та стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС 2040,00 грн. сплаченого штрафу. Свої вимоги мотивує тим, що положеннями п. 9-11 1 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що тимчасово штрафні санкції, визначені частиною одинадцятою статті 25 цього Закону, не застосовуються за такі порушення, вчинені у період з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19). Зазначає, що граничною датою сплати ЄСВ ДП «ЖЛГЗ» за березень 2020 року було 21.04.2020 року, фактично було сплачено 14.05.2020 року. Крім того, зазначила, що згідно посадової інструкції головного бухгалтера ДП «ЖЛГЗ» та Статуту ДП «ЖЛГЗ» головний бухгалтер не несе відповідальність за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.11.2020 року відкрито провадження по справі та її призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник третьої особи направив до суду відзив яким просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на обставини викладені у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що поданий позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач своєю постановою від 10.07.2020 року № 22/28-10-42-04, складеною за підписом Бондар Л.М. притягнув позивача до адмінвідповідальності у вигляді штрафу у розмірі 2040,00 грн. У постанові зазначено що порушено ч.4. ст. 165-1 КУпАП України, несвоєчасна сплата ЄСВ, та п. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Частиною 4 ст. 165-1 КУпАП України передбачена відповідальність за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суб`єкт адміністративного правопорушення ч. 4ст. 165-1КУпАП є спеціальним, оскільки санкція даної статті передбачає накладення штрафу саме посадових осіб підприємств, установ чи організацій.

Відповідно до посадової інструкції головного бухгалтера ДП «ЖЛГЗ» та Статуту ДП «ЖЛГЗ», нарахування і сплата податків і зборів (обов`язкових платежів) належить до функціональних обов`язків генерального директора( а.с. 11-31).

Таким чином, до функціональних обов`язків головного бухгалтера не належить обов`язок забезпечення своєчасних нарахування і сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжуют ь відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормами КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.

Згідно з ч. 3 ст. 9 КАС України, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як вбачається із матеріалів справи, протокол було складено за дії, що були вчинені 21 квітня 2020 р. Відповідно до п. 9-11 1 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що тимчасово штрафні санкції, визначені частиною одинадцятою статті 25 цього Закону, не застосовуються за такі порушення, вчинені у період з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суд погоджується з позицією Позивача, що на момент вчинення порушення, відповідно до законодавства, а саме до п. 9-11 1 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" було передбачено звільнення від санкцій за порушення, якщо воно було допущено у період дії карантинних заходів. Тобто порушення Позивачем відповідно до даних зазначених у протоколі було вчинено у період коли за ці порушення на законодавчому рівні передбачалося звільнення від санкцій.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, а тому провадження по даній справі підлягає закриттю.

Таким чином, з урахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, встановлених обставин по справі суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Суд враховуючи зазначене та керуючись статтями 2, 5, 6, 19, 78, 139, 168, 169, 205, 241, 244, 245, 246, 286 КАС України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до заступника начальника Офісу великих платників податків Державної податкової служби Бондар Лариси Михайлівни, 3-я особа: Офіс великих платників податків Державної податкової служби про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 22/28-10-42-04 від 10.07.2020 року - задовольнити.

Скасувати постанову № 22/28-10-42-04 від 10.07.2020 року Офісу великих платників податків ДПС винесену заступником начальника Офісу великих платників податків ДПС Богдар Ларисою Михайлівною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 165-1 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.165-1 КУпАП - закрити.

Стягнути з Офісу великих платників податків ДПС ( ) на користь ОСОБА_1 2040 ( дві тисячі сорок) грн. 00 коп. сплаченого штрафу.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Журибеда