Справа № 524/3172/21
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2021-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Нестеренко С.Г.

10 серпня 2021 р.Справа № 524/3172/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Юрченко Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14 травня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції Корогода Олександра Вікторовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В с т а н о в и в:

13.04.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- скасувати постанову інспектора 4 роти батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції України, сержанта поліції Корогода О.В. (далі - сержант поліції Корогод О.В.) від 29.03.2021 року серії ЕАН № 3988579 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 121 КУпАП та застосування стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн, а провадження по справі закрити.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він не порушував правил дорожнього руху, оскільки існуючий відеозапис беззаперечно не доводить порушення ним вимог п. 31.1 та 31.3 а Правил дорожнього руху.

Позивач стверджує, що сержант поліції Корогод О.В. не роз`яснив йому його права та обов`язки, чим позбавив права на допомогу адвоката та не надав йому докази для ознайомлення щодо порушення ним правил дорожнього руху. Таким чином, не дотримуючись процесуального порядку розгляду справи протиправно виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Крім того, до постанови не долучено доказів його правопорушення.

Позивач зазначає, що відповідачем безпідставно притягнуто його до відповідальності за ч. 2. ст. 122 КУпАП, оскільки, вказане у постанові порушення стосується саме зовнішніх освітлювальних приладів та не стосується попереджувальних сигналів. При цьому, позивач вказує, що автомобіль пройшов сертифікацію в Україні під час постановлення на облік.

Заперечуючи вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 у відзиві відповідач сержант поліції Корогод О.В. вказує, що пунктом 6.1.5. Національного стандарту України «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» ДСТУ 3649:2019 встановлено автожовтий колір заднього покажчику повороту на колісних транспортних засобах. Під час патрулювання в місці, час та дату, вказані в оскаржуваній постанові, був виявлений транспортний засіб під керуванням позивача, у якого встановлені задні світлові покажчики повороту червоного кольору замість автожовтого. Пояснення позивача, згідно з якими його ніби не ознайомили з доказами правопорушення відповідачем було оцінено критично, оскільки факту наявності на транспортному засобі FORD MUSTANG, номерний знак НОМЕР_1 , задніх світлових покажчиків поворотів червоного кольору позивач не заперечував, як на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення, так і в позовній заяві. Крім того, оскаржувана постанова містить особистий підпис позивача про ознайомлення його зі ст. ст. 268, 289 КУпАП.

Крім того, відповідач вважає доводи позивача, стосовно не долучення відеозапису та пояснень позивача, безпідставними, оскільки п. 7 оскаржуваної постанови містить інформацію, що до неї додані відео з камери ВІ01067, відео з реєстратора Xiaomi 118826 та пояснення водія.

Відповідач зазначає, що вимоги державних стандартів не суперечать міжнародним стандартам щодо кольору світових покажчиків повороту, зокрема, п.36 Конвенції про дорожній рух ( Відень, 1968). Таким чином, факт порушення позивачем ч.1 ст. 121 КУпАП є очевидним.

Окрім того, щодо доводів позивача про те, що відповідач не роз`яснив йому його права, зокрема, на правову допомогу, у відзиві зазначено наступне. Європейський суд з прав людини у справі «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ч.1 ст. 121 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення , відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень. Враховуючи характер вчиненого позивачем правопорушення, відповідач вказує, що не порушив процедуру винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, діяв в межах наданих законом повноважень та мав право розглянути вказану справу та винести по ній постанову.

У своєму відзиві ДПП, в особі батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП, погоджується з доводами іншого відповідача, сержанта поліції Корогода О.В., про правомірність винесення постанови стосовно позивача та притягнення його до адміністративної відповідальності за. ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.05.2021 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено про те, що відповідачами доведено правомірність дій інспектора щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Одночасно позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності. Судом зазначено, що зі сторони відповідача-інспектора порушень порядку розгляду справи, зокрема, щодо часу, місця та недотримання законних прав та інтересів позивача не вбачається. Разом з тим, належних та допустимих доказів на підтвердження доводів, наведених в адміністративному позові, позивачем не надано. Крім того, позивач скористався правовою допомогою при оскарженні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності шляхом подання позову до суду.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.05.2021 року повністю і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що відповідачам невірно кваліфіковані його дії, оскільки керуючи транспортним засобом, на якому встановлені задні покажчики повороту червоного кольору замість автожовтого, чим порушено ДСТУ 3649:2010 п. 6.1.5 та п. 31.1 ПДР України відповідач повинен був винести постанову та притягнути його до відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, а не за ч.1. ст. 121 КУпАП. Таким чином, суд першої інстанції повинен був скасувати оскаржувану постанову. Також позивач вказує, що з відеозапису не вбачається порушення ним вимог п. 31.1 та п. 31.3 а, та відповідачем не надано доказів і не спростовано твердження позивача про проходження сертифікації автомобіля під час постановлення його на облік. Відтак, не вважає доведеним належними та достатніми доказами факт порушення позивачем вимог п. 31.1. Крім того, зазначає, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. З урахуванням наведених доводів, вважає, що відповідачем не доведено суду наявності підстав вважати, що він вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 121 КУпАП.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач інспектор Корогода О.В. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції, - без змін.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України не надходив, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

За приписами ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. (ч. 1 ст. 268 КАС України).

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. (ч. 3 ст. 268 КАС України).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 317 КАС України слід скасувати, з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою відповідача сержанта поліції Корогода О.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3988579, встановлено вину позивача в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме в тому що він 29.03.2021 року о 08.27 год. в м. Кременчуці по пр. Свободи, 32 керував транспортним засобом, обладнання якого не відповідає вимогам стандартів, що стосується безпеки дорожнього руху, встановлені задні покажчики повороту червоного кольору замість автожовтого, чим порушив п. 31.4 ПДР України керування водієм транспортним засобом, технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, а також порушив ДСТУ 3649:2010 п. 6.1.5.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 31.1 ПДР України унормовано, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Так, п. 31. 4 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, передбаченим у п. 31.4.3 ПДР України: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам і пройшли державний технічний огляд (за винятком транспортних засобів, що не підлягають огляду).

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 32 Закону України «Про дорожній рух» переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України. Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах.

Відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, пункт 10, перша державна реєстрація транспортних засобів, що перебували в експлуатації та ввезені на митну територію України з метою вільного обігу, проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану даної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов`язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України, що підтверджується сертифікатом відповідності або свідоцтвом про визнання іноземного сертифіката, копію яких власники подають до сервісного центру МВС.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.06.2011 року № 738 «Деякі питання сертифікації транспортних засобів, їх частин на обладнання», сертифікат відповідності видається: виробником або його уповноваженим представником - резидентом України на кожний транспортний засіб, тип якого відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу;уповноваженими органами або визначеними Міністерством інфраструктури України органами із сертифікації, акредитованими відповідно до законодавства, на кожний новий транспортний засіб, який відповідає вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу якого не підтверджена сертифікатом типу транспортного засобу, а також на той, що був у користуванні.

Пунктом 1.2. наказу Мінінфраструктури від 17.08.2012 року № 521 «Про затвердження Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання та Порядку ведення реєстру сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання і виданих виробниками сертифікатів відповідності транспортних засобів або обладнання» передбачено, що на кожен колісний транспортний засіб або партію обладнання, тип яких відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, виробник або його уповноважений представник - резидент України видає сертифікат відповідності.

Підпунктом «б» підпункту 1.4 розділу 1 означеного Порядку визначено, що індивідуальному затвердженню підлягає кожен КТЗ що був у користуванні і підлягає першій державній реєстрації в Україні.

За визначенням, наведеним у п.п. 1.10 цього Порядку індивідуальне затвердження - сукупність процедур, за допомогою яких уповноважений орган чи орган із сертифікації підтверджує, що конкретний окремо взятий КТЗ, партія обладнання відповідають усім вимогам та технічним приписам, визначеним цим Порядком.

Із свідоцтва про право реєстрації транспортного засобу на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 22) вбачається, що транспортний засіб - FORD MUSTANG, рік випуску - 2016, був зареєстрований на території України 03.11.2017 року, особливі примітки: ЄВРО-5 СВІД СХМ від 02.11.2017.

23.07.2019 року ТСЦ МВС № 5342 (м. Кременчук) здійснив державну реєстрацію означеного транспортного засобу на ім`я позивача, графа особові примітки - 1017 23.07.2019.

Факт первинної реєстрації транспортного засобу свідчить, що станом на 03.11.2017 рік вказаний автомобіль за своїми характеристиками відповідав обов`язковим вимогам правил та нормативів, відомостям Державного реєстру сертифікатів відповідності транспортних засобів, виданих уповноваженими органами або органами із сертифікації та у зв`язку з чим компетентним органом було здійснено реєстрацію транспортного засобу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Притягнувши позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП - керування водієм транспортним засобом, що переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, відповідачем не надано доказів того, що саме ОСОБА_1 було виконано самовільне переобладнання транспортного засобу, і, таким чином, автомобіль, яким керував позивач, не є транспортним засобом в заводській комплектації.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, які передбачені чинним законодавством, що свідчить про необхідність його скасування.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).

Частиною 6 ст. 139 КАС України передбачено, що якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням висновків суду апеляційної інстанції про задоволення вимог ОСОБА_1 колегія суддів, здійснюючи розподіл судових витрат у справі, приймає рішення про стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за подання адміністративного позову та апеляційної скарги у загальній сумі 1135 грн (згідно квитанції № 55264040 від 08.04.2021 року у сумі 454,00 грн (а.с.1) та квитанції № 0.0..1 від 30.07.2021 року у сумі 681.00 грн ( а.с. 89).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14 травня 2021 року скасувати, з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Скасувати постанову інспектора 4 роти батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції України сержанта поліції Корогода О.В. від 29 березня 2021 року серії ЕАН № 3988579 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 121 КУпАП та застосування стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернеста, 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова А.О. Бегунц
Постанова у повному обсязі виготовлена і підписана 10 серпня 2021 року.