Справа № 160/14758/20
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого суддіЦарікової О.В.,
секретаря судового засіданняБогатинської К.В.,
представника позивача: представника відповідача:Леус Г.О., Кононової О.С.,
10.11.2020 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЗ РЕСУРС ІНВЕСТ» (далі ТОВ «БАЗ РЕСУРС ІНВЕСТ», позивач) до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якій позивач просить суд:
Позовні вимоги ТОВ «БАЗ РЕСУРС ІНВЕСТ» обґрунтовані тим, що товар, імпортований позивачем, підпадає під дію преференції по сплаті ввізного мита, яка була застосована у період митного оформлення товару. Відтак, декларантом цілком законно, із застосуванням преференції по сплаті ввізного мита, було здійснено митне оформлення товару в режимі імпорту, оскільки на дату такого митного оформлення було документально підтверджено походження товару країни Європейського Союзу. Окрім того, про правомірність дій позивача свідчить належне митне оформлення даного товару без коригування митної вартості товару з боку відповідача та відсутність винесеної відповідачем картки відмови у митному оформленні. Тому позивач вважає, що подальше донарахування митних платежів згідно з оскарженими податковими повідомленнями - рішеннями є протиправним та необґрунтованим.
Представник позивача у судовому засіданні 15.04.2021 позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позовну заяву у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, судом встановлено таке.
- №UA205020/2018/006064 від 26.04.2018 стосовно товару: «пружини стискання з чорних металів, вироби з вулканізованої непористої гуми, спідометри до сільськогосподарської техніки, вироби з чорних металів, підшипники роликові, фітинги для труб, клапани контролю маслогідравлічних сил, електрична апаратура для захисту електричних кіл, вали з чорних металів, частини гальмівної системи тощо». Виробник товару - «MERLO S.p.A. Industria Metalmeccanica». Торговельна марка - «MERLO» Країна походження товарів -EU (Європейський Союз);
- №UA205020/2018/008421 від 06.06.2018 стосовно товару: «запасні частини для телескопічних навантажувачів, скло зміцнене, вироби з чорних металів болти, пристрої для з`єднання валів, частини ведучого мосту для навантажувачів, системи підвіски, замки з недорогоцінних металів, частини силових гідравлічних установок, вироби з вулканізованої непористої гуми, частини рульових механізмів тощо». Виробник товару - «MERLO S.p.A. Industria Metalmeccanica». Торговельна марка - «MERLO». Країна походження товарів -EU (Європейський Союз);
- №UA205020/2018/013961 від 28.08.2018 стосовно товару: «зубчасті колеса сателити, гайки з різьбою, підшипники роликові, замки з недорогоцінних металів для навантажувачів, ремкомплекти, частини гальмівних систем, частини до моторних транспортних засобів тощо». Виробник товару - «MERLO S.p.A. Industria Metalmeccanica». Торговельна марка - «MERLO». Країна походження товарів - EU (Європейський Союз);
- №UA205020/2018/023002 від 19.12.2018 стосовно товару: «запасні частини до навантажувальної техніки, механічні ущільнення невійськового призначення, вироби з вулканізованої непористої гуми, вироби з пластмас втулки, частини до навантажувальної техніки, силові установки тощо». Виробник товару -«MERLO S.p.A. Industria Metalmeccanica». Торговельна марка - «MERLO». Країна походження товарів - IT (Італійська Республіка).
Відповідачем здійснено перевірку обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування, та направлено лист-звернення Волинської митниці ДФС за вих. №789/8/03-70-19-04 від 26.04.2019 до уповноважених митних органів Республіки Чехія щодо перевірки декларацій-інвойсів: №20180416 BAZ/UA/1 від 16.04.2018, №20180601 BAZ/UA/1 від 01.06.2018, №20180807 BAZ/UA/1 від 07.08.2018, №20181122 ВAZ/UA/1 від 22.11.2018.
Так, на підставі наданої митними органами Республіки Чехія інформації та відповідно до частини 14 статті 354 Митного кодексу України під час перевірки, відповідачем встановлено неправомірність застосування преференційного режиму оподаткування за митними деклараціями: №UA205020/2018/006064 від 26.04.2018 (інвойс №20180416 BAZ/UA/1 від 16.04.2018), №UA205020/2018/008421 від 06.06.2018 (інвойс №20180601 BAZ/UA/1 від 01.06.2018), №UA205020/2018/013961 від 28.08.2018 (інвойс №20180807 BAZ/UA/1 від 07.08.2018), №UA205020/2018/023002 від 19.12.2018 (інвойс №20181122 BAZ/UA/1 від 22.11.2018).
В Акті перевірки відповідач дійшов висновку щодо порушення ТОВ «БАЗ РЕСУРС ІНВЕСТ»:
1) частини 2 статті 48, пункту 2 частини 3 статті 75, частини 5 статті 280, частини 1 статті 281, статті 295 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року №4495-УІ, в результаті чого занижено податкове зобов`язання зі сплати ввізного мита за митними деклараціями, а саме: від 26.04.2018 №UA205020/2018/006064, від 06.06.2018 №UA205020/2018/008421, від 28.08.2018 №UA205020/2018/013961, від 19.12.2018 №UA205020/2018/023002 на загальну суму - 24 402,41 грн.;
2) пункту 2 частини 3 статті 75 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI та пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 №2755-VI, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість за митними деклараціями, а саме: від 26.04.2018 №UA205020/2018/006064, від 06.06.2018 №UA205020/2018/008421, від 28.08.2018 №UA205020/2018/013961, від 19.12.2018 №UA205020/2018/023002 на загальну суму - 4 880,48 грн.
Зважаючи на вищевикладені висновки Дніпровською митницею Держмитслужби на підставі акта перевірки були сформовані:
Вважаючи вищезазначені податкові повідомлення-рішення протиправними, ТОВ «БАЗ РЕСУРС ІНВЕСТ» звернулося за захистом своїх прав та інтересів до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулювання економічних, організаційних, правових, кадрових та соціальних аспектів діяльності митної служби України визначає Митний кодекс України (далі - МК України).
У відповідності до положення частини 4 статті 3 МК України, у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб митних органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.
Метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів (ч. 1 ст. 246 МК України).
Частиною 1 статті 266 МК України визначено, що декларант зобов`язаний, зокрема: надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.
У відповідності до ч. 1 ст. 281 МК України, допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.
27.06.2014 була укладена Угода про Асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами- членами, з іншої сторони та відповідні Протоколи до цієї угоди. Зазначеною угодою та протоколами до неї передбачений у тому числі порядок надання преференції при митному оформленні товарів, які експортуються та імпортуються з країн Європейського Співтовариства, а також визначено митні коди товарів до яких застосовуються зазначені пільги.
Відповідно до статті 16 Протоколу 1 «Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністрування співробітництва до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами членами, з іншої сторони» від 27.06.2014 (далі - Протокол 1): товари, що походять з Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів:
сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього протоколу; або
декларація інвойс, надана експортером до інвойсу, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати; текст декларації інвойс наведений у Додатку IV до цього Протоколу.
Відповідно до статті 22 Протоколу 1, декларація інвойс, зазначена в статті 16 цього Протоколу, може бути складена:
затвердженим експортером у розумінні статті 23 цього Протоколу, або
експортером будь-якої партії товару, що складається з одного чи декількох місць
товарів, що походять з певної країни, сукупна вартість яких не перевищує 6000 евро.
Відповідно до Додатку IV Протоколу 1 текст який повинна містити декларація інвойс на англійській мові виглядає наступним чином: The exporter of the products covered by this document (customs authorization No ...(1)) declares that, except where otherwise clearly indicated, these products are of ...(2) preferential origin.
(1 Якщо оформлення декларації здійснюється уповноваженим експортером, номер митного уповноваження повинен бути зазначений у цьому місці. Якщо оформлення декларації здійснюється не уповноваженим експортером, слова в дужках залишаються без заповненням або залишається вільне місце.
2. Зазначається походження продуктів.)
Статтею 1 Протоколу 1 визначено, що «партія товару» означає товари, що або одночасно посилаються від одного експортера одному одержувачу або зазначені в одному транспортному документі, що регламентує їх відправку від експортера одержувачу, або, за відсутності такого документу, в єдиному інвойсі.
Розділом IV «Застосування тарифних пільг (тарифних преференцій)» Класифікатора звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1011 від 20.09.2012, передбачена тарифна пільга 410 щодо Товарів, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС.
Нормативною підставою пільги 410, згідно Класифікатора, є абзац перший частини першої статті 29, додаток I-A "Тарифний графік України" до глави 1 розділу IV "Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею" (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони.
Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 29 Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, кожна Сторона зменшує або скасовує ввізне мито на товари, що походять з іншої Сторони, відповідно до Графіків, встановлених у Додатку I-A до цієї Угоди.
Додатком I-A "Тарифний графік України" до глави 1 розділу IV "Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею" (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, передбачено наступні пільгові ставки щодо товарних кодів 8436 та 8202: за кодом УКТЗЕД 8436 10 00 00 базова ставка увізного мита 0; 8436 21 00 00 0; за кодом 8436 29 00 10 0; за кодом 8436 29 00 90 0; за кодом 8436 80 10 00 0; за кодом 8436 80 91 00 0; за кодом 8436 80 99 00 0; за кодом 8436 91 00 00 0; за кодом 8436 99 00 00 0; за кодом 8202 10 00 00 10; за кодом 8202 20 00 00 10; за кодом 8202 31 00 00 2; за кодом 8202 39 00 00 - 2; за кодом 8202 40 00 00 - 2; за кодом 8202 91 00 00 - 2; за кодом 8202 99 11 00 - 2; за кодом 8202 99 19 00 - 2; за кодом 8202 99 90 00 2.
Суд зазначає, що позивачем надані до митного оформлення у тому числі наступні документи: вантажна митна декларація №UA205020/2018/023002 від 19.12.2018, декларація інвойс №201801122 BAZ/UA/1 від 22.11.2018 на суму 4999,38 євро, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) від 10.12.2018, митна декларація країни експортера (ЕХ 001) від 17.12.2018; вантажна митна декларація №UA205020/2018/013961 від 28.08.2018, декларація інвойс №20180807 BAZ/UA/1 від 07.08.2018 на суму 2928,16 євро, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) від 24.08.2018, митна декларація країни експортера (ЕХ 001) від 27.08.2018; вантажна митна декларація №UA205020/2018/008421 від 06.06.2018, декларація інвойс №20180601 BAZ/UA/1 від 01.06.2018 на суму 4868,69 євро, митна декларація країни експортера (ЕХ 001) від 05.06.2018, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR); вантажна митна декларація №UA205020/2018/006064 від 26.04.2018, декларація інвойс №20180416 BAZ/UA/1 від 16.04.2018 на суму на суму 5917,76 євро, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR), митна декларація країни експортера (ЕХ 001) від 25.04.2018.
Слід зауважити, що усі надані до митного оформлення декларації - інвойс, копії яких наявні у матеріалах справи, а саме: №201801122 BAZ/UA/1 від 22.11.2018, №20180807 BAZ/UA/1 від 07.08.2018, №20180601 BAZ/UA/1 від 01.06.2018, №20180416 BAZ/UA/1 від 16.04.2018 складені на партії товарів вартістю менше, ніж 6000 евро та містять напис: «The exporter of the products covered by this document declares that, except where otherwise clearly indicated, these products are of Italy/EU preferential origin. Country of origin evropean community Italy»
Таким чином, з вищенаведеного встановлено, що надані позивачем до митного оформлення декларації - інвойси відповідають вимогам статті 16 Протоколу 1 Угода про Асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами.
Саме цей документ, як слідує із акта перевірки та відзиву на позовну заяву, був покладений ревізором в основу дослідження застосування преференційного режиму при здійсненні митного оформлення імпортованих товарів позивачем та висновку про порушення норм Митного кодексу України та Податкового кодексу України.
На виконання вимог означеної ухвали представником Дніпровської митниці Держмитслужби надані витребувані судом докази.
Оглянувши ці документи, суд зазначає, що останні складені на англійській мові, на них відсутні будь-які відмітки апостилю, й переклад означених документів відсутній.
Відповідно до ст.13 Закону України "Про міжнародне приватне право" №2709-IV від 03.06.2005, документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.
Існує два способи такого засвідчення: консульська легалізація та проставлення апостиля.
Порядок консульської легалізації офіційних документів установлюється Віденською конвенцією «Про консульські зносини» 1963 року.
Консульська легалізація офіційних документів - це процедура підтвердження дійсності оригіналів офіційних документів або засвідчення справжності підписів посадових осіб, уповноважених засвідчувати підписи на документах, а також дійсності відбитків штампів, печаток, якими скріплено документ.
22.12.2003 для України набула чинності Гаазька конвенція від 05.10.1961, яка скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів.
При застосуванні Гаазької конвенції виконується процедура проставлення апостиля на офіційних документах компетентними органами для представлення їх на території держав учасниць Конвенції. Апостиль це спеціальний штамп у формі квадрата, довжина сторін якого дорівнює щонайменше 9 сантиметрам, який засвідчує справжність підпису, якість, в якій виступала особа, що підписувала документ, і автентичність відбитку печатки або штампа, яким скріплено документ. В Україні розмір спеціального штампу апостилю встановлено 10х10. Відповідно до вимог ст. 4 Конвенції, апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріплюється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до цієї Конвенції. Зразок апостилю, викладено французькою та англійською мовами. Однак апостиль може бути складений офіційною мовою органу, що його видає. Типові пункти в апостилі можуть бути викладені також другою мовою. Заголовок «Apostille» (Convention de la Haye du 5 octobre 1961)» повинен бути викладений французькою мовою.
Чеська Республіка є учасником Гаазької конвенції, відтак офіційні документи цієї країни не потребують консульської легалізації, достатнім є лише проставлення апостилю.
Суд зауважує, що документи, використані позивачем для призначення та проведення перевірки, у тому числі, лист митних органів Республіки Чехія, жодним чином не легалізовані (відсутній апостиль), що унеможливлює підтвердження автентичності такого документа на предмет ідентифікації органу, що його видав та посадової особи, яка його підписала.
Одночасно з цим, надані до суду документи не перекладені на державну мову.
Частиною 1 статті 495 МК України визначено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Відповідно до ч. 1 статті 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова.
Офіційне тлумачення означеної норми викладено у Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями 51 народного депутата України про офіційне тлумачення положень статті 10 Конституції України щодо застосування державної мови органами державної влади, органами місцевого самоврядування та використання її у навчальному процесі в навчальних закладах України (справа про застосування української мови) 14.12.1999 №10-рп/99 Справа №1-6/99).
Так, зокрема, Конституційний Суд України зазначив: «..Публічними сферами, в яких застосовується державна мова, охоплюються насамперед сфери здійснення повноважень органами законодавчої, виконавчої та судової влади, іншими державними органами та органами місцевого самоврядування (мова роботи, актів, діловодства і документації, мова взаємовідносин цих органів тощо)…. Зокрема, відповідно до чинних законів питання застосування української мови визначено щодо розгляду звернень громадян; діяльності Збройних Сил України та Національної гвардії України; видання друкованої продукції, призначеної для службового та ужиткового користування, що розповсюджується через державні підприємства, установи і організації (бланки, форми, квитанції, квитки, посвідчення, дипломи тощо); висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації; оформлення митних документів тощо…».
Основні вимоги до доказів, на підставі яких адміністративний суд розглядає справи визначені параграфом 1 глави 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 КАС України).
У відповідності до положень статті 73 КАС України, докази мають бути належними, допустимими, достатніми і достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Крім того, згідно із ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).
Дослідивши надані відповідачем до суду докази у вигляді копій документів, складених іноземною мовою, суд звертає увагу на те, що останні не перекладені українською мовою та не легалізовані належним чином, тому не відповідають вимогам, які встановлені щодо доказів МК України та КАС України.
Таким чином, з урахуванням викладеного, суд доходить висновку про те, що надані митним органом документи на підтвердження правомірності призначення перевірки ТОВ «БАЗ РЕСУРС ІНВЕСТ» та правомірності висновків проведеної перевірки та визначення за її результатами зобов`язань за оскарженими податковими повідомленнями - рішеннями не є допустимими, достовірними та належними, а відтак не можуть бути прийняті судом до уваги.
Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Натомість, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не виконано покладеного на них обов`язку щодо доказування правомірності прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог ТОВ «БАЗ РЕСУРС ІНВЕСТ», виходячи з вимог вищенаведеного чинного законодавства України та обставин, встановлених в ході розгляду справи.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору.
При зверненні до суду ТОВ «БАЗ РЕСУРС ІНВЕСТ» були понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 2102, 00 грн, що документально підтверджується платіжним дорученням №46 від 05.11.2020.
Керуючись ст.ст. 132, 194, 242 - 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 26 квітня 2021 року.

Суддя О.В. Царікова