Справа № 334/9496/14-а
Суддя: Фетісов М. В.
Дата ухвалення: 2021-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 16.07.2021
Справа № 334/9496/14-а
Провадження № 6-а/334/11/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Боднар А.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні у залі суду заяву старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення способу і порядку виконання рішення суду,-

встановив:

Старший державний виконавець ВПВР УЗПВР у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Частюк В.О. звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити спосіб виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2014 по справі № 334/9496/14а з зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату державної пенсії, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі не нижче шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, згідно зі статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 02 квітня 2014 року по 02 серпня 2014 року, включно, за відрахуванням фактично отриманих сум, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 перерахунок пенсії, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі не нижче шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, згідно зі статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 02 квітня 2014 року по 02 серпня 2014 року, включно, за відрахуванням фактично отриманих сум, в розмірі 16258,77 грн.

Заяву обґрунтовує тим, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 65279423 з примусового виконання виконавчого листа № 334/9496/14-а, виданого 17.02.2015 Ленінським районним судом м. Запоріжжя, про: «зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату державної пенсії, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі не нижче шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, згідно зі ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 02 квітня 2014 року по 02 серпня 2014 року, включно, за відрахуванням фактично отриманих сум. 09.04.2021 постановою державного виконавця в порядку ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» було відкрито виконавче провадження № 65098771 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу. Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області Листом від 05.05.2021 за вих. №0800-0902-6/30828 повідомило про здійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії (розмір заборгованості склав 16258,77 гривень). Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.10.2020 за заявою ОСОБА_1 , суд замінив сторону у виконавчому провадженні та поновив строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.Також, вказаним листом зазначено, що Управління є бюджетною установою і вправі здійснювати бюджетні платежі тільки за наявності відповідного бюджетного призначення. Управління не являється розпорядником коштів, а фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету. Враховуючи це, сума, нарахована за рішенням суду стягувачу, не може бути виплачена за рахунок коштів ПФУ без відповідного фінансування з Державного бюджету України. Пенсійний фонд України реалізує бюджетну програму КПКВК 2506080 «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок і підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду України», згідно із якою Пенсійному фонду України виділяються кошти на виплату пенсій у розмірах, визначених законодавством (головним розпорядником коштів за цією програмою є Міністерство соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня - Пенсійний фонд України). Виплата донарахованої суми за рішенням суду, яка перевищує бюджетні призначення на поточний рік, буде здійснена після відповідного фінансування з Державного бюджету України. Отже, судове рішення було виконано боржником у повному обсязі до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а тому ВП № 64951247 від 24.03.2021 підлягає закінченню відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Виплата донарахованої суми за рішенням суду, яка перевищує бюджетні призначення на поточний рік, буде здійснена після відповідного фінансування з Державного бюджету України. Станом на теперішній час кошти стягувачу не виплачені, урядом не встановлено та не прийнято жодного нормативно - правового акту, який би врегульовував або визначав «окремий порядок» виплати суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період внутрішньо переміщеним особам», тому керуючись нормами ст.7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення. З метою недопущення невиконання рішення суду, враховуючи норми законодавства України, необхідно вирішення питання щодо зміни способу та порядку виконання постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2014.

В судове засідання учасники справи, будучи повідомленими належним чином про дату, час і місце розгляду справи, не з`явились. Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може встановити чи змінити спосіб або порядок виконання рішення. Питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Тобто зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту, при цьому, відстрочити або розстрочити, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення суд може лише у виняткових випадках, але зі змісту заяви вбачається, що фактично заявник просить змінити судове рішення, яке набрало чинності.

Тобто, підставою для застосування правил вказаної статті Кодексу є обставини, що перешкоджають належними чином виконати судове рішення в адміністративній справі ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Судом встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2014, яка постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2015 залишена без змін, адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та вчинення певних дій було задоволено частково.

Вказаною постановою дії УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку та виплаті як інваліду 3 групи державної та додаткової пенсії, як особі яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії визнано протиправними та зобов`язано Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 державної пенсії (по інвалідності) відповідно до ст. ст. 49, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі шести мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 02.04.2014 року по 15.08.2014 року включно, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період. Також зобов`язано Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя здійснити нарахування і виплату ОСОБА_2 додаткової пенсії відповідно до ст. ст. 49, 50, 53, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 02.04.2014 року по 15.08.2014 року включно, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

17.02.2015 у вказаній справі Ленінським районним судом м. Запоріжжя був виданий виконавчий лист.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області від 20.02.2015 відкрито виконавче провадження №46586956.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2015 (провадження № 6а/334/16/15) подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області Морар М.В. про зміну способу і порядку виконання постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2014 (справа № 334/9496/14-а) залишено без задоволення.

27.05.2015 постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області Морар М.В. виконавчий лист по справі № 334/9496/14-а було повернуто на підставі п. 9 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.10.2020 (провадження № 6-а/334/17/20) було задоволено заяву ОСОБА_1 та у справі № 334/9496/14-а було замінено боржника Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Цією ж ухвалою було замінено стягувача ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1 .

09.04.2021 старшим державним виконавцем ВПВР УЗПВР у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Частюком Віталієм Олександровичем відкрито виконавче провадження (ВП № 65098771) з примусового виконання виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя у справі № 334/9496/14-а.

01.07.2021 старший державний виконавець звернувся до суду з заявою про заміну способу і порядку виконання судового рішення від 24.11.2014 у справі №334/9496/14-а.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 05.05.2021 (вих. №0800-0902-6/30828) ОСОБА_1 було здійснено перерахунок пенсії (розмір заборгованості склав 16 258,77 гривень). Управління є бюджетною установою і вправі здійснювати бюджетні платежі тільки за наявності відповідного бюджетного призначення. Управління не являється розпорядником коштів, а фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету. Враховуючи це, сума, нарахована за рішенням суду стягувачу, не може бути виплачена за рахунок коштів ПФУ без відповідного фінансування з Державного бюджету України. Пенсійний фонд України реалізує бюджетну програму КПКВК 2506080 «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок і підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду України», згідно із якою Пенсійному фонду України виділяються кошти на виплату пенсій у розмірах, визначених законодавством (головним розпорядником коштів за цією програмою є Міністерство соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня - Пенсійний фонд України). Виплата донарахованої суми за рішенням суду, яка перевищує бюджетні призначення на поточний рік, буде здійснена після відповідного фінансування з Державного бюджету України. Отже судове рішення було виконано боржником у повному обсязі до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а тому ВП № 64951247 від 24.03.2021 підлягає закінченню відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції України будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків визначаються виключно законами України про Державний бюджет на відповідний рік.

Відповідно до положень закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначення порядку та розмірів соціальних виплат віднесено до відання Кабінету Міністрів України. Виключно законом України про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Управління не являється розпорядником коштів, а фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

У Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави. Зазначене вище знайшло своє відображення і у рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012, атому Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району діє виключно в рамках діючого законодавства України.

Згідно з частиною першою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Ця норма не містить виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до п. 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2013 року № 845 Рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом, також у разі якщо рішення суду, зазначене в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», що набрав чинності 01.01.2013 року, мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

У відповідності до норм вищезазначеного Закону, виконання рішень суду про стягнення коштів здійснюється Державною казначейською службою України, з урахуванням особливостей, передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 30.01.2013.

На думку суду, викладені заявником вимоги стосуються в цілому вчинення відповідних дій, які у випадку їх задоволення, істотно змінять зміст резолютивної частини судового рішення, що у відповідності з діючим законодавством є недопустимим.

Суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не повинен змінювати зміст резолютивної частини та не повинен змінювати спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

Державний виконавець, звернувшись з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення, ухваленого Ленінський районним судом м. Запоріжжя 24.11.2014 у справі № 334/9496/14-а фактично просить змінити не спосіб і порядок виконання постанови суду, а саме судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження судом під час прийняття цієї постанови.

Таким чином, заява державного виконавця не підлягає задоволенню, оскільки в разі її задоволення фактично буде змінено спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи, та зміст резолютивної частини постанови суду, що в свою чергу є порушенням норм процесуального права.

Аналогічну позицію висловив Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 12.02.2014 року у справі № К/800/598/14. В ухвалі колегія суддів наголошує, що «захист порушеного права у судовому рішенні» і «спосіб виконання судового рішення» не є тотожними поняттями (процесуальними інститутами), і звертає увагу судів першої інстанції на те, що змінюючи спосіб виконання постанови суду у аналогічних справах, вони фактично змінюють її суть, що належить до повноважень суду апеляційної або касаційної інстанції і є неприпустимим.

Керуючись ст. 294-295, 378 КАС України, суд -

постановив:

У задоволенні заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: