Справа № 520/13714/21
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2021-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2021 року № 520/13714/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИХАР» (вул. Мар`їнська, 2-Б, м. Харків, 61004, ) до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (м-н Свободи,5, Держпром,6-й під`їзд, 10, м. Харків, 61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- зобов`язати Шевченківський відділ ДВС у м. Харкові Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зняти арешт з нерухомого майна ТОВ «ЦИХАР», що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстру Іпотек, Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (номер запису про обтяження: 6924318 (спеціальній розділ).

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконання наказу Господарського суду Харківської області №922/2628/13 про стягнення з ТОВ «ЦИХАР» на користь ТОВ «АДВЕНТІС» заборгованості у розмірі 680 000,00 грн. та 13 600,00 грн. витрат по сплаті судового збору, 04.09.2014р. державним виконавцем Атаманюком П.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44633877, а також постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та внесено відповідні дані до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 18.09.2014р. виконавче провадження № 44633877 було закінчене, винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку із відсутністю у боржника майна на яке можливо звернути стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи, щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Окрім цього, стягувачу було встановлено строк повторного пред`явлення виконавчого документу 18.09.2015р. При зверненні ТОВ «ЦИХАР» (лист вих.№29/01) із заявою про знаття арешту з належного йому нерухомого майна до Шевченківського відділу ДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків). 20.07.2021р. відповідачем було відмовлено у знятті арешту з нерухомого майна.

Позивач вважає відмову відповідача зняти арешт з майна позивача незаконною та необґрунтованою, оскільки, наразі не існує жодного відкритого виконавчого провадження стосовно позивача, а отже і не має передумови для існування арешту щодо майна позивача. Існування не знятого (не скасованого) арешту на майно особи порушує її конституційне право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю (ст. 41 Конституції України).

Копія ухвали про відкриття провадження та повістка про виклик у судове засідання були надіслані відповідачу та отримані ним, тому в силу ч. 11 ст. 126 КАС України, він є належним чином повідомлений.

Відповідачем надано відзив на позов в якому ним зазначено, що згідно перевірки даних автоматизованої системи виконавчого провадження ( до складу якої входить спецрозділ, в якому містяться виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження Системи, відповідно до Наказу відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року № 43/5 «Про затвердження Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень»), відповідно якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії, наказ №922/2628/13 виданого Господарським судом Харківської області 03.09.2013 року про стягнення з ТОВ «Цихар» на користь ТОВ «Адвентіс» заборгованості 680 000 грн. та 13600 грн. витрат по сплаті судового збору повторно для примусового виконання не пред`являвся та на примусовому виконанні у відділі не перебуває. В зв`язку з чим відповідач просить розглядати позов на підставі діючого законодавства, врахувати висновки щодо застосування норм права (стосовно матеріальних аспектів на користь позиції Відповідача), які викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:постанова від 01.08.2019 року справа № 754/15469/16-ц).Вирішити питання про задоволення позовних вимог Позивача на розсуд Суду. Проводити розгляд позовної заяви без участі представника відділу.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з положеннями ч. 9 ст. 205 КАС України Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наявність у матеріалах судової справи клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та неявки належним чином повідомленого відповідача, суд вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Харківської області від 20.08.2013 по справі №922/2628/13 задоволено позов ТОВ «АДВЕНТІС`та стягнуто на його користь з ТОВ «ЦИХАР» 680 000,00 грн. заборгованості та 13 600,00 грн витрат по сплаті судового збору.

03.09.2013 Господарським судом Харківської області виданий наказ №922/2628/13 про стягнення з ТОВ «ЦИХАР» на користь ТОВ «АДВЕНТІС» заборгованості у розмірі 680 000,00 грн та 13 600,00 грн витрат по сплаті судового збору.

На виконання цього наказу, 04.09.2014 державним виконавцем Атаманюком П.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44633877, а також постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та внесено відповідні дані до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

18.09.2014 виконавче провадження № 44633877 було закінчене, винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку із відсутністю у боржника майна на яке можливо звернути стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи, щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Окрім цього, стягувачу було встановлено строк повторного пред`явлення виконавчого документу 18.09.2015.

ТОВ «ЦИХАР» (лист вих.№29/01) звернулось із заявою про знаття арешту з належного йому нерухомого майна до Шевченківського відділу ДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків).

20.07.2021 ТОВ «ЦИХАР», через канцелярію Шевченківського відділу ДВС, отримало лист від 20.07.2021р. №79341 за підписом начальника Шевченківського відділу ДВС у м. Харкові Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), про неможливість зняття арешту з нерухомого майна у зв`язку з існуванням вичерпного переліку підстав для зняття арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, виконавче провадження № 44633877 було завершене на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із відсутністю у боржника майна на яке можливо звернути стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи, щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача, щодо знаття арешту з належного йому нерухомого майна позивач звернувся з цим позовом до суду.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 1 ст. 68 Конституції України встановлює, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

05.10.2016 року набрав чинності новий Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, прийнятий Верховною Радою України від 02.06.2016.

Відповідно до ч. 5-7 розділу XIII прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-ХІV.

Згідно зі ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції від 21.04.1999 року за станом на час прийняття наказу до виконання, державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Абзац другий частини другої

статті 25 із змінами, внесеними згідно із Законом N 721-VII( 721-18 ) від 16.01.2014 - втратив чинність на підставі ЗаконуN 732-VII ( 732-18 ) від 28.01.2014; із змінами, внесеними згідно із Законом N 767-VII ( 767-18 ) від 23.02.2014 \

Відповідно до вимог ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі якщо при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника, боржник за погодженням з державним виконавцем має право у строк до початку примусового виконання рішення реалізувати належне йому майно чи передати кошти в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець цього майна повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби у строк до початку примусового виконання рішення. Після внесення покупцем коштів арешт з проданого майна боржника знімається за постановою державного виконавця.

У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Частиною першою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з положеннями статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виходячи зі змісту статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Положеннями статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець виносить постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення, якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження, та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Відповідно до частин третьої, четвертої і п`ятої статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Частиною другою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до пунктів 2, 5 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо:

2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

5) у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника).

Відповідно до пункту 1 розділу 2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5, виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону;

повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону;

повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Згідно з правовою позицією, викладеною в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 березня 2020 року у справі №817/928/17 не зняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачеві є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Суд відмічає, що виконавче провадження № 44633877 було завершене на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із відсутністю у боржника майна на яке можливо звернути стягнення.

Оскільки арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню. Як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Таким чином, арешт з майна позивача (боржника) підлягав зняттю Шевченківським відділу ДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) при поверненні виконавчого документа стягувачу, проте відповідачем у виконавчому провадженні № 44633877 цього зроблено не було .

Суд зазначає, що зазначений обов`язок відповідачем виконаний не був, а тому, має місце протиправна бездіяльність як зовнішня форма поведінки, яка полягає у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, але фактично не були здійснені.

Отже незняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачеві є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та задоволення вимоги зобов`язального характеру, виклавши її в наступній редакції: Зобов`язати Шевченківський відділ ДВС у м. Харкові Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зняти арешт з нерухомого майна ТОВ «ЦИХАР», що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстру Іпотек, Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (номер запису про обтяження: 6924318 (спеціальній розділ)

При розгляді даної справи судом враховано правові висновки, які викладено Верховним Судом у справі №817/928/17 від 27 березня 2020 року.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 263, 255, 295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИХАР» (вул. Мар`їнська, 2-Б, м. Харків, 61004, ) до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (м-н Свободи,5, Держпром,6-й під`їзд, 10, м. Харків, 61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (м-н Свободи,5, Держпром, 6-й під`їзд, 10, м. Харків, 61022, ) зняти арешт з нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИХАР» (вул. Мар`їнська, 2-Б, м. Харків, 61004, ), що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстру Іпотек, Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (номер запису про обтяження: 6924318 (спеціальній розділ).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (м-н Свободи,5, Держпром,6-й під`їзд, 10, м. Харків, 61022, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИХАР» (вул. Мар`їнська, 2-Б, м. Харків, 61004, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 11 серпня 2021 року.

Суддя Заічко О.В.