Справа № 260/2677/21
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2021-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2021 року м. Ужгород№ 260/2677/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гебеш С.А. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, треті особи, яка не заявляє самостійних вимог - ПАТ "Укрсиббанк" ТОВ "Кей-Колект", -

В С Т А Н О В И В:

29 червня 2021 до Закарпатського окружного адміністративного суду звернулася з позовом ОСОБА_1 до Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) третя особа яка не заявляє самостійних вимог - ПАТ "Укрсиббанк", яким просить: "1. Прийняти до свого провадження адміністративний позов; 2. Визнати причини пропуску строку для звернення до суду - поважними та поповній пропущений процесуальний строк на подачу позовної заяви; 3. Визнати протиправною бездіяльність протиправною бездіяльність Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_2 при поверненні виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №25074590; 3. Зобов`язати Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) зняти арешт з майна належного ОСОБА_2 , спадкоємцем за законом якої являється ОСОБА_1 , накладений постановою № 9-25074590 від 15.03.2011; 5. Визнати протиправною бездіяльність Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_2 при закінченні виконавчого провадження №33460683; 6. Зобов`язати Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) зняти арешт з майна належного ОСОБА_2 , спадкоємцем за законом якої являється ОСОБА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №18-33460683 від 17.10.2012".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року було прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року до участі у справі в якості третьої особи залучено ТОВ "Кей-Колект".

Позивач вказує, що вона являється спадкоємицею померлого боржника - ОСОБА_2 , відсутність відкритих виконавчих проваджень, в межах яких можливе звернення стягнення на її майно, вказує на відсутність у відповідача правових підстав зберігати накладений арешт. При цьому зазначає, що наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про арешт майна перешкоджає їй вільно розпоряджатись належним на праві власності майном, а відповідач в свою чергу не вчиняє дій щодо зняття арешту з майна. Крім того вказує, що державний виконавець при закінченні виконавчих провадження у зв`язку зі смертю боржника, зобов`язаний був припинити чинність арешту майна боржника.

30 липня 2021 року на адресу суду третьою особою подано клопотання, із змісту якого вбачається, що АТ "УКРСИББАНК" не є стороною спірних правовідносин, так як 12 грудня 2011 року між АТ "УКРСИББАНК" та ТОВ "Кей-Колект" було укладено договір факторингу № 1, відповідно до якого ТОВ "кей-Колект"отримало право вимоги за кредитним договором № 36/96/05-Р, що укладений між АТ "УКРСИББАНК" та ОСОБА_3 та договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки.

Будучи належним чином повідомленими про день, час та місце судового розгляду даної справи, сторони у судове засідання не з`явилися.

У відповідності до вимог ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи те, що всі учасники справи у судове засідання не з`явилися, суд розглядає справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що боржник ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка являлась матір`ю ОСОБА_3 , який помер - ІНФОРМАЦІЯ_2 , який являється чоловіком позивачки - ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про одруження від 14 липня 2005 року.

Вказані обставини щодо прийняття Позивачем спадщини, визнання зобов`язання за кредитним договором припиненим, припинення іпотеки, встановлені на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28 квітня 2021 року по справі №308/5442/20, яке набуло законної сили - 07.06.2021 року.

Як вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, судом встановлено наявність публічних обтяжень щодо об`єкта - житловий будинок в АДРЕСА_1 стало відомо про наявність публічних обтяжень а саме: постановою № 9-25074590 від 15.03.2011 Міським відділом державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції накладено арешт нерухомого майна, номер запису обтяження 10938372, дата та час державної реєстрації 15.03.2011 11:05:56; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №18-33460683 від 17.10.2012 Міським відділом державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції накладено арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження: 13143215, дата та час державної реєстрації: 20.10.2012 11:51:52.

Судом встановлено, що виконавче провадження №25074590 відкрито Міським відділом ДВС Ужгородського МУЮ на виконання виконавчого напису №1121 від 18.08.2010 року, де стягувачем виступав ПАТ «Укрсиббанк», яким звернуто стягнення на майно ОСОБА_2 а саме: житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 на загальну суму 550 669,83 грн. Згідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.12.2011 року ВП №25074590, відділом ДВС на підставі п.4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачеві.

Згідно виконавчого провадження №33460683, відкрито Міським відділом ДВС Ужгородського МУЮ на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.06.2016 року, на виконання виконавчого напису №1121 від 18.08.2010 року, де стягувачем виступав ПАТ «УКРСИББАНК», яким звернуто стягнення на майно ОСОБА_2 а саме: житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 на загальну суму 550 669,83 грн.

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.03.2013 року ВП №33460683, відділом ДВС на підставі п.3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено у зв`язку зі смертю боржника - ОСОБА_4 згідно актового запису про смерть №1176 від 19.12.2011року.

Згідно даних АСВП по боржнику - ОСОБА_2 на день заявлення позову відсутні будь-які активні виконавчі провадження.

Виконавче провадження № 25074590 було завершено 29.12.2011 року відповідно до постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, а виконавче провадження №33460683 закінчено на підставі постанови про закінчення виконавчого провадження на п.3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» без можливості повторного пред`явлення.

Наслідки завершення виконавчого провадження, визначені ст. 50 Закону в редакції від 21.04.1999 року N 606-XIV.

За приписами ч. 1 ст. 50 Закону № 606 у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що після повернення виконавчого документа стягувачеві або закінчення виконавчого провадження, виконавчі дії державним виконавцем не здійснюються.

Відповідно до ч. 1 статті 11 Закону №606-XIV, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XІV, чинного на момент накладення арешту на майно, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, в тому числі й винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчою провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Як встановлено матеріалами справи, виконавче провадження закінчено у зв`язку зі смертю боржника.

Згідно ч. 4 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" " 21.04.1999 року N 606-XIV (чинного та в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Так, матеріали виконавчого провадження не містять відомостей про те, що при закінченні виконавчого провадження було припинено чинність арештів, що вказує на протиправну бездіяльністю органу державної виконавчої служби Ужгородського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404) (в редакції чинній на момент звернення до суду) у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 1404 у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Згідно з ч. 4 ст. 59 Закону № 1404 підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1 2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону № 1404 у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Суд вказує на те, що доказів винесення державним виконавцем або його начальником постанови про зняття арешту на нерухоме майно позивача, або стягнення з померлого боржника виконавчого збору чи витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, які б обумовлювали необхідність існування накладеного на його майно арешту - не має.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що бездіяльність посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_2 після повернення державним виконавцем виконавчого напису нотаріуса стягувачу та закінчення виконавчого провадження - є неправомірною.

Відповідно до ч. 1 статті 11 Закону №606-XIV, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З огляду на те, що заступником начальника Ужгородського міського відділу ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Венжега М.Р. повернуто виконавчий напис нотаріуса від 18.08.2010 року №1121 стягувачеві ПАТ «Укрсиббанк» на підставі статті 47 частини 1 пукну 1 Закону України № 606-XIV у зв`язку з актом державного виконавця, яким засвідчено що стягувачем не авансовано проведення виконавчих дій, що перешкоджає проведенню виконавчих дій, державний виконавець повинен був зняти арешт, накладений на майно боржника ОСОБА_2 .

Разом з тим, суд вказує на те, що головним державним виконавцем Ужгородського міського відділу ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Плиска А.С. закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №1121 від 18.08.2010 року, виданого приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В.І., яким звернуто стягнення на майно ОСОБА_2 а саме: житловий будинок з надвірними спорудами з а адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку зі смертю боржника - ОСОБА_4 згідно актового запису про смерть №1176 від 19.12.2011року, на підставі п.3 ч. 1 ст. 49 Закону України 3606-XIV.

Таким чином, у зв`язку із вищенаведеним, суд приходить до висновку, що бездіяльність посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_5 спадкоємицею якої являється ОСОБА_6 після повернення державним виконавцем виконавчого напису нотаріуса стягувачеві та закінчення виконавчого провадження є протиправною.

Наявність чинних публічних обтяжень - арештів накладених Ужгородським міським відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), на майно яке належить Позивачу та її сину, які являються спадкоємцям за законом померлої ОСОБА_2 , порушують їх законні права та інтереси.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно вимог статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 77 частини 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 6, 9, 72-76, 126, 139, 242-246, 268, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Заньковецької, 10, ), треті особи, які не заявляє самостійних вимог - ПАТ «Укрсиббанк» (, вул. Андріївська, 2/12 м. Київ, 04070), ТОВ "Кей-Колект" (01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, 4/6, корп. "В", поверх 4, каб. 402, код 37825968) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії -задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Заньковецької, 10, ) щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_2 при поверненні виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №25074590.

Зобов`язати Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Заньковецької, 10, ) зняти арешт з майна належного ОСОБА_2 , спадкоємцем за законом якої являється ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ), накладений постановою № 9-25074590 від 15.03.2011.

Визнати протиправною бездіяльність Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Заньковецької, 10, ) щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_2 при закінченні виконавчого провадження №33460683.

Зобов`язати Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Заньковецької, 10, ) зняти арешт з майна належного ОСОБА_2 , спадкоємцем за законом якої являється ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ), накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №18-33460683 від 17.10.2012року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Заньковецької, 10, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень) грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Судове рішення проголошується та вручається учасникам справи з урахуванням особливостей, передбачених положеннями статті 271 Кодексу адміністративного України.

У справах, визначених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд проголошує повне судове рішення. Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

СуддяС.А. Гебеш