Справа № 461/1749/21
Суддя: Фролова Л. Д.
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/1749/21
Провадження № 2-а/461/71/21
УХВАЛА

09.08.2021 року, Галицький районний суд м. Львова у складі головуючого судді Л.Д. Фролової

при секретарі судового засідання Євтушенко В.Ю.

за участі:

представника позивача: Коцюбинської Л.С

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця Галицького ВДВС у м. Львові ЗМУМЮ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Свої вимоги мотивував тим, що Галицьким районним судом м. Львова ухвалено рішення за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третіх осіб : органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації ЛМР, органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації ЛМР про усунення перешкод у спілкуванні з онукою, яким частково задоволив позовні вимоги ОСОБА_2 , а саме зобов`язав ОСОБА_1 не чинити перешкод у спілкуванні ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначив місце та час спілкування ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_4 щомісяця у першу та третю суботу місяця з 14-00 год до 18-00 год в присутності представника органу опіки та піклування, без присутності батька ОСОБА_5 , в місцях відпочинку, громадських місцях та в місцях проведення дозвілля. Зазначає, що ОСОБА_2 було отримано виконавчий лист на підставі якого Галицьким відділом ДВС у м. Львові було відкрито виконавче провадження. 18 вересня 2020 року державним виконавцем Галицького ВДВС у місті Львові ЗМУМЮ (м.Львів) Грабовою Т.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з виконанням боржником рішення суду.

Відтак, просить суд визнати протиправними та скасувати постанови старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Грабової Т.М. про:

- стягнення виконавчого збору від 30.06.2020p B11 № 56056779;

- накладення штрафу від 30.10.2018р. ВП № 56056779;

- накладення штрафу від 30.01.2019р. ВП № 56056779;

-арешт коштів боржника від 30.06.2020р. ВП № 56056779.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 09 березня 2021 року відкрито провадження по справі та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність здійснення переходу від розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, постановивши ухвалу від 19 липня 2021 року.

Судом було поставлено на обговорення питання про закриття провадження оскільки частина позовних вимог віднесена до юрисдикції адміністративного суду, а частина віднесена до розгляду в порядку цивільного судочинства.

Представник позивача в судовому засіданні вирішення питання про закриття провадження по справі поклала на розсуд суду.

Щодо прохання позивача визнати протиправними та скасувати постанови старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Грабової Т.М. про стягнення виконавчого збору від 30.06.2020p B11 № 56056779, та арешту коштів боржника від 30.06.2020р. ВП № 56056779 суд зазначає наступне.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України побудови судоустрою в Україні за принципами територіальності та спеціалізації (ст.125), так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Висловлювання «судом, встановленим законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

За змістом п.5 ч.1 ст.3 вказаного Закону постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати виконавчого провадження або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Згідно положень ч.2 ст.74 вказаного Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду.

Тобто, закон містить пряму вказівку на вид судочинства, у якому мають розглядатися справи щодо оскарження дій і постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, а саме в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічний правовий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 червня 2018 року при розгляді справи № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18), відповідно до якого юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Такий же правовий висновок Великої Палати Верховного Суду міститься у постанові від 13 червня 2018 року у справі № 307/1451/15-ц (провадження № 14-177цс18), де Велика Палата в останньому абзаці мотивувальної частини звернула увагу, що з набранням чинності ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» з 05 жовтня 2016 року категорія справ щодо оскарження постанов про стягнення виконавчого збору підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням вищенаведеного можна зробити висновок, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Відтак, прохання позивача про визнання протиправними та скасування постанови старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Грабової Т.М. про стягнення виконавчого збору від 30.06.2020p B11 № 56056779, - не підлягає до розгляду в Галицькому районному суді м. Львова, та відноситься до юрисдикції окружного адміністративного суду, як і вимога про визнати протиправними та скасування постанови про арешт коштів боржника, яка є похідною.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними та скасувати постанови старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Грабової Т.М. про:

- накладення штрафу від 30.10.2018р. ВП № 56056779;

- накладення штрафу від 30.01.2019р. ВП № 56056779, - суд зазначає наступне.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Отже з даними вимогами позивачу ОСОБА_1 слід звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною 2 ст. 238 КАС України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" від від 8 липня 2011 року № 3674-VI, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Відтак, ОСОБА_1 слід повернути сплачений ним судовий збір в розмірі 908 грн.

Керуючись ст.ст.259, 374, 377, 381 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця Галицького ВДВС у м. Львові ЗМУМЮ,- закрити

Повідомити ОСОБА_1 , що розгляд його вимог про визнання протиправними та скасування постанови старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Грабової Т.М. про:

- стягнення виконавчого збору від 30.06.2020p B11 № 56056779;

-арешт коштів боржника від 30.06.2020р. ВП № 56056779, - віднесено до юрисдикції адміністративного суду;

- накладення штрафу від 30.10.2018р. ВП № 56056779;

-накладення штрафу від 30.01.2019р. ВП № 56056779, - віднесено до розгляду в порядку цивільного судочинства.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908грн.(дев`ятсот вісім гривень), сплачений згідно квитанції від 04 березня 2021 року №90Т0033ТZ.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду шляхом подачі, протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали суду, апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Л.Д. Фролова