Справа № 540/2080/21
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2021-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/2080/21

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом депутата Мирненської селищної ради ОСОБА_1 до Мирненської селищної ради Каланчацького району Херсонської області про визнання протиправними та скасування рішень,

встановив:

Депутат Мирненської селищної ради ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Мирненської селищної ради Каланчацького району Херсонської області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення І сесії Мирненської селищної ради Каланчацького району VIII скликання від 13.11.2020 № 12 про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам Мирненської селищної ради;

- визнати протиправним та скасувати рішення І сесії Мирненської селищної ради Каланчацького району VIII скликання від 13.11.2020 № 13 про затвердження Положення про преміювання голови селищної ради.

Ухвалою від 17.05.2021 провадження у справі відкрите за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 25.10.2020 відбулися вибори, за результатами яких депутатами Мирненської селищної ради обрані, зокрема, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . У той же час, ОСОБА_2 обіймає посаду директора територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) та соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Мирненської селищної ради, ОСОБА_3 займає посаду заступника головного бухгалтера Мирненської селищної ради, ОСОБА_5 - директор державного комунального підприємства "Преображенка", ОСОБА_6 - спеціаліст із земельних питань селищної ради, ОСОБА_4 - начальник відділу освіти, культури, молоді та спорту та ОСОБА_9 займає посаду секретаря селищної ради. Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті Мирненської селищної ради Каланчацького району Херсонської області https://myrne-gromada.gov.ua/ рішенням № 12 від 13.11.2020 затверджене положення про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам Мирненської селищної ради. Згідно протоколу поіменного голосування за рішення № 12 про затвердження положення про преміювання працівників селищної ради, усі вище зазначені депутати проголосували "за". Також на І сесії Мирненської селищної ради VIII скликання 13.11.2020 старостою Мирненського старостинського округу було обрано ОСОБА_10 , яка є дружиною вище згаданого депутата ОСОБА_7 . Згідно протоколу поіменного голосування депутат ОСОБА_7 13.11.2020 голосував "за" рішення № 12 про преміювання, в тому числі і його дружині як старості Мирненської ОТГ. У цьому його діянні вбачається конфлікт інтересів, що є порушенням діючого законодавства. Також шляхом таємного голосування ОСОБА_9 було обрано секретарем Мирненської селищної ради. Робота на цій посаді оплачується з місцевого бюджету. 13.11.2020 депутат ОСОБА_9 голосував "за" рішенням № 12 про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам Мирненської селищної ради, в тому числі і секретарю Мирненської ОТГ, посаду якого вона і займає.

Позивач відмічає, що новообраними депутатами Мирненської селищної ради стали ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , де ОСОБА_8 є дружиною голови Мирненської селищної ради Сучка Андрія Миколайовича та рідною сестрою ОСОБА_6 . У свою чергу ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_6 . Так як вище вказані депутати Мирненської селищної ради згідно протоколу поіменного голосування І сесії Мирненської селищної ради VIII скликання проголосували "за" рішення № 13 про умови оплати праці Мирненського селищного голови, таким чином, внаслідок такого діяння породжено конфлікт інтересів під час прийняття рішення від 13.11.2020 року № 13 про затвердження Положення про преміювання голові селищної ради ОСОБА_11 .

На переконання позивача, внаслідок такого сумісництва, породжено конфлікт інтересів під час прийняття відповідачем рішень від 13.11.2020 № 12 та № 13 про затвердження Положення про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам Мирненської селищної ради та про преміювання голови селищної ради, оскільки вказані вище особи фактично самі собі встановили певний розмір премії, надбавки та періодичність їх виплат.

Позивач зазначає, що згідно із постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 442/730/17 рішення, прийняті в умовах конфлікту інтересів, необхідно визнавати незаконними з урахуванням вимог Конвенції ООН проти корупції, національного законодавства і тих негативних наслідків для самого існування демократичного суспільства, яке спричиняє корупція. Для встановлення порушення процедури прийняття рішення визначальним є сам факт участі депутата у його прийнятті за наявності конфлікту інтересів, незалежно від того є він потенційним чи реальним, а не вплив такого голосування на прийняте колегіальним органом рішення з урахуванням наявності кваліфікованої більшості.

Посилаючись на наведені обставини, просить задовольнити позовні вимоги повністю.

10.06.2021 відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому не погоджується із вимогами позивача, вважає їх необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, покликаючись на таке. Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач ставить питання про конфлікт інтересів депутатів Мирненської селищної ради під час прийняття Мирненською селищною радою VIII скликання рішень від 13.11.2020 № 12 та № 13. Для формування чіткого розуміння змісту інституту запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, необхідно з`ясувати сутність ключового терміну - конфлікт інтересів. Так, чинний Закон України "Про засади запобігання та протидії корупції" виділив два його види: потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень (абзац дев`ятий частини першої статті 1 Закону); реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень, (абз. 13 ч. 1 ст. 1 Закону). Законом не встановлюється заборон чи обмежень на наявність приватного інтересу як такого. Йдеться про дотримання правил етичної поведінки службовця та відповідну оцінку приватних інтересів через призму можливого їх негативного впливу на об`єктивність прийняття рішень чи діянь службовця при реалізації своїх службових чи представницьких повноважень. Також відповідач відмітив, що 06.03.2019 розірваний шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , яка є сестрою ОСОБА_6 . У зв`язку із викладеним, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Таким чином, суд розглядає дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 обраний депутатом Мирненської селищної ради VIIІ скликання, що підтверджується посвідченням № 11, виданим 13.11.2020.

13.11.2020 на І сесії Мирненської селищної ради ОТГ Каланчацького району VIIІ скликання прийняте рішення № 12 "Про затвердження Положення про преміювання та надання матеріальної допомоги", яким затверджене Положення про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам Мирненської селищної ради.

Також, 13.11.2020 на І сесії Мирненської селищної ради ОТГ Каланчацького району VIIІ скликання прийняте рішення № 13 "Про умови оплати праці Мирненського селищного голови", яким вирішено:

"1. Встановити Мирненському селищному голові ОСОБА_11 :

- посадовий оклад в розмірі передбаченому додатком 50, постанови від 09 березня 2006 року № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів";

- надбавку за 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування;

- доплату за вислугу років у розмірі 20% посадового окладу з урахуванням доплати за ранг посадової особи місцевого самоврядування;

- надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років та надбавки за ранг посадової особи місцевого самоврядування.

2. Дозволити проводити щомісячне преміювання селищного голови та преміювання до державних, професійних свят і ювілейних дат в розмірі, що не перевищує 100% середньомісячної заробітної плати в межах кошторисних призначень та економії фонду оплати праці.

3. Надавати ОСОБА_11 матеріальну допомогу на оздоровлення на вирішення соціально-побутових питань у розмірі середньомісячної заробітної плати в межах кошторисних призначень…".

Із протоколу поіменного голосування І сесії Мирненської селищної ради VIII скликання (а. с. 11) суд встановив, що при прийнятті рішень від 13.11.2020 № 12 та № 13, які є предметом оскарження в даній справі, брали участь всього 22 депутата, з яких "за" проголосувало 13 депутатів, зокрема, ОСОБА_3 - заступник головного бухгалтера Мирненської селищної ради, ОСОБА_5 - директор державного комунального підприємства "Преображенка", Курбанова Т.М. - спеціаліст із земельних питань селищної ради, Бова М.І. - начальник відділу освіти, культури, молоді та спорту та ОСОБА_9 займає посаду секретаря селищної ради.

Тобто, із викладеного слідує, що вищеперелічені депутати Мирненської селищної ради являються працівниками даної селищної ради.

Позивач, будучи депутатом Мирненської селищної ради, вважає, що рішення від 13.11.2020 № 12 та № 13 прийняті в умовах реального конфлікту інтересів, а тому, відповідно до статті 47, 59-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", як депутат місцевої ради, який обізнаний з наявністю конфлікту інтересів у іншого депутата місцевої ради зобов`язаний йому запобігти, у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом.

Таким чином, спірні правовідносини виникли з приводу прийняття відповідачем рішень за наявності, на думку позивача, конфлікту інтересів, що є підставою для їх скасування.

Надаючи оцінку обгрунтованості доводів позивача про протиправність оскаржуваних рішень, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

За змістом ст. ст. 140, 141 Конституції України, ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі-Закон 280/97-ВР) місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст. Статус голів, депутатів і виконавчих органів ради та їхні повноваження, порядок утворення, реорганізації, ліквідації визначаються законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" від 11.07.2002 № 93-IV (даліЗакон № 93-IV) депутат місцевої ради є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад. Депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов`язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.

Депутат представляє інтереси всієї територіальної громади, має всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею органів, несе обов`язки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення. Депутат, крім секретаря ради, повинен входити до складу однієї з постійних комісій ради (ч. 2 ст. 49 Закону 280/97-ВР).

Відповідно до частин 1-3 ст. 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Рішення ради приймається відкритим (у тому числі поіменним) або таємним голосуванням.

За змістом ст. 59-1 Закону № 280/97-ВР (в редакції, чинній на день прийняття спірних рішень) сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Здійснення контролю за дотриманням вимог частини першої цієї статті, надання зазначеним у ній особам консультацій та роз`яснень щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, поводження з майном, що може бути неправомірною вигодою та подарунками, покладається на постійну комісію, визначену відповідною радою.

Із аналізу ч. 2 ст. 59-1 Закону № 280/97-ВР вбачається, що обов`язки щодо попередження конфлікту інтересів у депутата місцевої ради покладено не лише на такого депутата, але і на відповідну постійну комісію ради.

У свою чергу, ч. 1 ст. 47 Закону № 280/97-ВР передбачено, що постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

Отже, як склад ради, так і склад її органів утворюють саме депутати цієї ради, які і приймають відповідні рішення у межах компетенції ради на її сесії.

Відтак, відповідною радою в обов`язковому порядку має бути створена постійна комісія з питань запобігання та урегулювання конфлікту інтересів у депутата ради.

Ні позивачем, ні відповідачем не надано суду доказів того, що при підготовці І сесії Мирненської селищної ради розглядалося питання щодо наявності та врегулювання конфлікту інтересів у депутатів, які голосували за рішення № 12 та № 13.

Також не надано доказів того, що при розгляді питання щодо встановлення умов оплати праці селищного голови та преміювання працівників вказаної ради депутати сільської ради, які входять до постійної комісії, яка уповноважена вирішувати питання конфлікту інтересів, вирішували вказане питання.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначені Законом України "Про запобігання корупції" від 14.10.2014 № 1700-VІІ (далі - Закон № 1700-VІІ).

Статтею 3 Закону № 1700-VII визначено суб`єктів, на які поширюється дія цього Закону, згідно пунктів 1 та 2 частини першої якої передбачені особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Зокрема, згідно з п.п. "б" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону № 1700-VII особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:

- вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

- повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

- не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

- вживати заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Таким чином, аналіз положень статті 59-1 Закону № 280/97-ВР та статті 28 Закону №1700-VII дає підстави для висновку, що дія Закону № 1700-VII поширюється на депутатів місцевих рад, які, у разі існування обставин, що можуть свідчити про прийняття рішення в умовах конфлікту інтересів, зобов`язані запобігати конфлікту інтересів. Такий обов`язок прямо покладено на відповідну постійну комісію місцевої ради та на кожного депутата місцевої ради, який обізнаний з наявністю конфлікту інтересів у іншого депутата місцевої ради.

Втім, суд відмічає, що ні Закон № 280/97-ВР, ні Закон №1700-VII не містить положень, які надають депутату місцевої ради право на звернення до суду із позовом про скасування рішення органу місцевого самоврядування з підстав виникнення конфлікту інтересів у іншого депутата, якщо таке порушення не встановлено у визначеному законодавством порядку та особу, що голосувала за таке рішення не визнано винною у вчиненні корупційного правопорушення щодо неповідомлення про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Спеціальні правила, особливості врегулювання конфлікту інтересів, що виник у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій місцевого самоврядування визначені ст. 35 Закону № 1700-VII.

Так, у статті 35 Закону № 1700-VII (чинній до 27.10.2020) зазначено, що правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності Президента України, народних депутатів України, членів Кабінету Міністрів України, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, суддів, суддів Конституційного Суду України, голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

У разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Тобто, при виникненні конфлікту інтересів у депутата місцевої ради він зобов`язаний діяти у відповідності до правила, передбаченого у статті 59-1 Закону № 280/97-ВР, згідно з яким можливість брати участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою пов`язано з виконанням ним такої умови: самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Разом з цим, розглядаючи даний спір, суд встановив, що рішенням Конституційного Суду України від 27.10.2020 у справі № 13-р/2020 за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України "Про запобігання корупції", Кримінального кодексу України, статтю 35 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною).

Отже, починаючи з 28.10.2020 Закон № 1700-VII не містив норми, яка забороняла, зокрема, депутату місцевої ради брати участь у прийнятті рішення у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Тільки 30.12.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про запобігання корупції" щодо відновлення інституційного механізму запобігання корупції" від 15.12.2020 1079-IX, яким Закон № 1700-VII доповнений статею 35-1, яка визначає особливості врегулювання конфлікту інтересів, що виник у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій місцевого самоврядування.

Як зазначено вище, рішення Мирненської селищної ради № 12 та № 13, які позивач просить визнати незаконними та скасувати, прийняті 13.11.2020, тобто у період, коли Закон № 1700-VII не містив норми, яка визначала спеціальні правила та особливості врегулювання конфлікту інтересів, що виник, зокрема, у діяльності депутатів місцевих рад.

Відтак, суд вважає безпідставними та необгрунтованими доводи позивача про прийняття відповідачем спірних рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Також, вирішуючи даний спір, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у тому числі й рішення органу місцевого самоврядування, що є предметом цього спору.

Частиною першою ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

За змістом п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто, для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення, дією або бездіяльністю суб`єктом владних повноважень порушуються права позивача.

При цьому, позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Проте, право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у ст. 5 КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Верховний Суд у справі № 1340/4630/18 зазначив, що таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Суд зазначає, що конституційне право на доступ до правосуддя не є безмежним. Метою суду (правосуддя) є захист порушених прав, свобод та інтересів, належних безпосередньо особі, яка звертається за захистом (її суб`єктивних прав). Тому заінтересована особа має довести (а суд встановити), що позивачеві належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких він звернувся до суду.

Право на оскарження рішення (індивідуального акта) суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої його прийнято, або прав, свобод та інтересів якої це рішення (індивідуальний акт) стосується. Якщо позивач не є учасником (суб`єктом) правовідносин, які виникли з прийняттям оскаржуваного рішення, яке є правовим актом ненормативного характеру, таке рішення, відповідно, не породжує для позивача й права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

Дана правова позиція наведена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 9901/22/17, від 06.06.2018 у справі № 800/489/17, від 06.02.2019 у справі № 9901/815/18.

Позивач не навів жодних обставин та не надав доказів порушення оспорюваними рішеннями його прав, як депутата та громадянина та не зазначив негативних наслідків таких рішень щодо нього та членів територіальної громади, інтереси якої він представляє.

Обгрунтування наявності підстав для звернення до суду із даним позовом побудовані позивачем на наявності порушень при прийнятті спірного рішення, зокрема, що рішення прийняті в умовах конфлікту інтересів, передбачених Закону України "Про запобігання корупції", яким суд надав оцінку у даному рішенні та встановив відсутність таких порушень.

Таким чином, суд вважає, що оскаржувані рішення не призвели до виникнення правових наслідків, які б свідчили про порушення прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів позивача, або територіальної громади, інтереси якої він представляє, а зазначений позов зумовлений особистою незгодою позивача, як одного з депутатів місцевої ради, із прийняття рішень всупереч вимог Закону України "Про запобігання корупції".

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом частин 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач не надав суду належних доказів протиправності спірних рішень.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно із п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" вд сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи;.

Позивач є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, а тому звільнений від сплати судового збору.

За правилами статті 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню на його користь.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Відмовити депутату Мирненської селищної ради ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Мирненської селищної ради Каланчацького району Херсонської області (; 75822, Херсонська область, Каланчацький район, смт. Мирне, вул. Шевченка, буд. 33) про визнання протиправними та скасування рішень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.Й. Кисильова

кат. 106000000