Справа № 280/6945/20
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2021-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 серпня 2021 року м. Дніпросправа № 280/6945/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року (суддя суду 1 інстанції Максименко Л.Я.) по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив суд:

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яка полягає у відмові перерахувати пенсію ОСОБА_1 шляхом застосування розміру величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , шляхом застосування розміру величини оцінки одного року страхового стажу 1,35% та врахування середньомісячного доходу позивача за період з січня 2015 року по серпень 2020 року в розмірі 16 859,5148 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 2015 року є пенсіонером за віком та отримує пенсію, розмір якої складає 6072,14 грн. Однак, позивач продовжує працювати. Вважає, що отримуваний ним розмір пенсії є значно заниженим та підлягає перерахунку, оскільки Управлінням не враховано заробітну плату позивача за період з січня 2015 року по серпень 2020 року. Крім того, вважає, що відповідачем правильно було застосовано розмір величини оцінки одного року страхового стажу, а саме замість 1,35% було застосовано 1%.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, з підстав не надання належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до неправильного вирішення спору.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, зазначає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 2015 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач звернувся із заявою від 05.09.2020 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій просив здійснити перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу, заробітної плати та сплачених внесків за період роботи з серпня 2015 року по серпень 2020 року у СП «Запорізька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця».

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, своїм листом від 15.09.2020 вих. № 0800-0205-8/47311 повідомлено, що при здійсненні перерахунку, із застосуванням статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» по стажу та заробітній платі, розмір пенсії ОСОБА_1 зменшується та становить 5839,18 грн.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними та з вимогою вчинити певні дії, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно з правилами статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Коефіцієнт страхового стажу - величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Приписами частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Частиною 1 статті 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в редакції, яка діяла з 01 січня 2008 року, було передбачено, що за період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35 %.

За змістом частини 1 статті 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в редакції чинній з 01.10.2017 року, коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс= (См*Вс)/100%*12, де Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках).

За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Згідно пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачу пенсію призначено у 2015 році, у зв`язку з чим вона підлягала перерахунку з 01.10.2017 з урахуванням пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

При зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% одночасно було підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій.

Перерахунок пенсії позивача із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% здійснено з 01.10.2017, тобто з дати набрання чинності пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зазначені норми не визнано неконституційними, а отже у відповідача були відсутні підстави не застосовувати їх при перерахунку пенсії позивачу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 5 лютого 2020 року у справі № 822/3781/17, від 12 листопада 2020 року у справі № 260/401/19, від 27 квітня 2021 року у справі № 200/2266/19-а.

Щодо порушеного права позивача на перерахунок пенсії із застосуванням розміру оцінки одного року страхового стажу 1,35%, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про передчасність звернення з даним позовом до суду, оскільки позивачем не надано жодних доказів звернення позивача до пенсійного органу про перерахунок пенсії із застосуванням розміру оцінки одного року страхового стажу 1,35%.

Також, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для обчислення розміру пенсії з урахуванням середньомісячного доходу позивача лише за період з січня 2015 року по серпень 2020 року, обґрунтовано застосувавши частину 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров