Справа № 467/789/21
Суддя: Кологрива Т. М.
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 467/789/21
Провадження № 2-а/467/10/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Кологривої Т.М.

за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.

представника позивача Бричука Ю.В.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача Вишневського А.В.

перекладача Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка справу адміністративного судочинства за позовом Арбузинського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2021 року Арбузинський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Вимоги обґрунтовано тим, що 10 серпня 2021 року до УДМС України в Миколаївській області від Управління міграційної поліції ШУНП в Миколаївській області надійшло подання щодо перевірки законності перебування на території України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на той час відбував покарання у виді позбавлення волі в державній установі «Арбузинська виправна колонія (№83)». 12 серпня 2021 року до Арбузинського РС УДМС України в Миколаївській області був доставлений громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 . Відповідно до інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан», відповідач не значиться. Дата та місце перетину державного кордону України не встановлено. На момент затримання в іноземця були відсутні документи, які дають право на перетин державного кордону України. Пояснюючи обставини свого перебування, відповідач зазначив, що прибув на територію України у 2008 році з особою, з якою він проживав у незареєстрованому шлюбі та її донькою. Посвідок на тимчасове або постійне проживання в Україні не отримував, заходів щодо легалізації свого перебування на території України не вживав, родичів на території України не має, відсутні житло та місце роботи. Відповідач порушив правила перебування іноземців в Україні - ухилився від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування в Україні. Відносно відповідача було прийнято рішення про примусове повернення від 08 серпня 2014 року, яке станом на сьогоднішній час не виконано. Відповідача було затримано в адміністративному порядку відповідно до ч.2 ст. 263 КУпАП (протокол про адміністративне затримання №ММК 000032) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення ПР ММК 000794). Постановою на відповідача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розмірі 3400 грн. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд затримати відповідача з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію строком на 6 місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Ухвалою суду від 12 серпня 2021 року провадження по справі відкрито та призначено судове засідання на 12 серпня 2021 року.

Відповідачем відзив по справі не подано.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та прохав їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Представник відповідача погодився з позицією відповідача.

Вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до подання управління міграційної поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області від 09 серпня 2021 року за № 889/21-2021 12 серпня 2021 року з державної установи «Арбузинська виправна колонія (№83)» звільняється громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , який 01 листопада 2018 року був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України. За час перебування в Україні громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 зарекомендував себе з негативної сторони, а саме: офіційно працевлаштованим не був, постійного місця мешкання не мав, вів асоціальний спосіб життя. Суспільна небезпека перебування на території України вказаного громадянина полягає у тому, що за оперативною інформацією він націлений на продовження злочинної діяльності. У зв`язку з чим прохається здійснити перевірку по наявним облікам вищезазначеного громадянина та в разі відсутності законних підстав перебування на території України вжити відповідних заходів реагування, а саме: поміщення до державної установи «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні».

Згідно доповідної записки в.о. начальника відділу, провідного спеціаліста відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення УДМС у Миколаївській області Борис І. від 12 серпня 2021 року щодо перевірки за обліками в частині реєстрації місця проживання, звернення, отримання або скасування дозволу на імміграцію в Україну, звернення та документування посвідкою на постійне або тимчасове проживання на території України, продовження строку перебування на території України, продовження строку перебування в Україні, набуття громадянства України ОСОБА_1 по Миколаївській області не значиться. За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Миколаївській області ОСОБА_1 зареєстрованим/знятим з реєстрації місця проживання на території Миколаївської області не значиться. Відповідно до інформації, наданої завідувачем Новобузького РС УДМС у Миколаївській області Тунік І.А. стосовно ОСОБА_1 Новобузьким РС УДМС у Миколаївській області було прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни № 1, яке він не виконав. Громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 при собі мав паспорт № НОМЕР_1 , виданий відділом внутрішніх справ Орджонікідзівського району м.Пермі від 05 грудня 2006 року.

За результатами перевірки по базі ЄІАС УМП встановлено, що ОСОБА_1 на території України паспортом не документувався, за посвідкою на постійне або тимчасове проживання на території України не звертався.

Як вбачається з Журналу обліку прийнятих рішень про примусове повернення та видворення з України іноземців та осіб без громадянства Новобузького РС УДМС України в Миколаївській області щодо ОСОБА_1 08 серпня 2014 року було прийнято рішення про його примусове повернення. За поясненнями представника позивача у судовому засіданні вказане рішення знищено за закінченням строків зберігання.

За вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 09 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 156 Кримінального Кодексу України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 01 листопада 2018 року.

З 01 листопада 2018 року по 12 серпня 2021 року ОСОБА_1 відбував покарання в державній установі «Арбузинська виправна колонія (№83)» та прямує до місця проживання в м.Новий Буг с.Веселий Поділ Новобузького району Миколаївської області, що підтверджується довідкою про звільнення серії МИК № 016365.

Як вбачається з копії паспорту громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , паспорт виданий відділом внутрішніх справ Орджонікізевського району м.Пермь 05 грудня 2006 року. Місцем проживання ОСОБА_1 у паспорті вказано м.Пермь з 05 грудня 2006 року.

Згідно протоколу про адміністративне затримання серії ММК 000032 від 12 серпня 2021 року громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 був затриманий у зв`язку з вчиненням правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203 КУпАП для встановлення особи правопорушника, з`ясування обставин правопорушення.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення ПР ММК 000709 від 12 серпня 2021 року, 12 серпня 2021 року о 12 годині 05 хвилин співробітниками поліції було доставлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , який проживав на території України без документів на право проживання в Україні та ухиляється від виїзду із України, чим порушив ч.1, 3 ст. 9 ч.3 ст. 3 ст. 17 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

За вчинення вказаного адміністративного правопорушення постановою від 12 серпня 2021 року завідувачем Арбузинського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області Бричук Ю.В. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 203 КпАП України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

Того ж дня було прийнято рішення позивача про поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , а саме: до державної установи «Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України» з метою ідентифікації, з`ясування обставин справи, подання адміністративного позову до суду, про що повідомлено начальника державної установи «Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України», начальника Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури, Посольство Російської Федерації в Україні.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI (далі - Закон України № 3773-VI).

Відповідно до частини 1 статті 30 цього Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Особливості провадження у справах з приводу затримання іноземців регулюються положеннями статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 цієї правової норми встановлено, що за наявності обґрунтованих підстав уважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Законом України від 05 червня 2013 року «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію» ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію, підписану 22 жовтня 2012 року.

Вказаною Угодою, а також Інструкцією про порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України міжнародних угод про реадмісію осіб, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.02.2015 № 158, визначено підстави та порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України положень про реадмісію (приймання-передавання) громадян обох держав, а також порядок їх взаємодії під час здійснення реадмісійних процедур.

Відповідно до положень означеної Інструкції, проведення заходів реадмісії з будь-якою договірною стороною передбачає ряд організаційних заходів, які включають процедуру ідентифікації особи, обмін інформацією між сторонами, та сам процес передачі особи від одного компетентного органу до другого компетентного органу.

Розділом VІ Інструкції про примусове повернення та примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року №353/271/150, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119, визначено порядок дій з ідентифікації та документування іноземців.

Згідно з пунктом 1 розділу VІ зазначеної Інструкції передбачено, що якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган Державної міграційної служби, орган охорони державного кордону України або орган Служби безпеки України вживають заходів щодо його ідентифікації та документування. З цією метою, до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця надсилаються відповідні запити, до яких долучаються кольорові фотокартки на кожну особу, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як на 18 місяців.

Таким чином, громадяни, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають реадмісії, що в свою чергу виключає можливість застосування до них процедури примусового видворення, а відповідно й затримання з метою поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні для ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 07.02.2019 у справі № 308/8109/17, від 19.07.2019 у справі № 522/23102/17, від 24.10.2019 у справі № 522/23066/17, від 20.12.2019 у справі № 308/3730/17, від 19.11.2020 у справі № 743/859/20.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Закону № 2235-ІІІ та Закону № 3773-VI у їх логічному зв`язку дозволяє дійти висновку про те, що іноземцем є особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав, а особою без громадянства є особа, яка не розглядається як громадянин будь-якою державою в силу дії її закону. Натомість, громадянином України є особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України. У такому разі між фізичною особою - громадянином України і Україною виникає відповідний правовий зв`язок, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.05.2021 у справі №473/2302/20.

ст.289 КАС України, умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця, забезпечити реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

При цьому, суд звертає увагу на те, що особу відповідача було ідентифіковано за наявними документами: копією паспорту громадянина Російської Федерації, протоколом про адміністративне правопорушення, вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 09 вересня 2020 року, довідкою про звільнення, однак в іноземця фактично відсутній документ, що дає право на виїзд з України.

Суд зазначає, що з аналізу положень Інструкції про порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України міжнародних угод про реадмісію осіб, затвердженої наказом МВС України від 16.02.2015 року № 158 вбачається, що анкета визначеного зразка, заповнена іноземцем, є необхідною складовою для проведення процедури ідентифікації іноземця.

Але, громадяни, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають реадмісії, що в свою чергу виключає можливість застосування до них процедури примусового видворення, а відповідно й затримання з метою поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні для ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.11.2020 року по справі № 743/859/20.

Суд зауважує, що відповідач, перебуваючи на території України протягом значного періоду часу, не скористався можливістю легалізувати своє перебування. Так, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідачем подавалися відповідні заяви до органів Державної міграційної служби для отримання посвідки на тимчасове проживання або дозволу на імміграцію в Україну, або вчинялися інші дії з метою легалізації свого перебування.

Таким чином, затримання відповідача, незважаючи на серйозність заходу, з огляду на встановлені фактичні обставини, є цілком виправданим і належним, тому що в цьому випадку застосування інших, менш суворих заходів, буде недостатнім для гарантування виконання такою особою певних обов`язків, пов`язаних із залишенням території України. Затримання до закінчення процедури реадмісії, в тому числі для належної оформлення документів іноземцю для перетину державного кордону, та із врахуванням дотримання вимог національного закону не може становити порушення пункту 1 статті 5 Конвенції.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 16.07.2020 року по справі № 743/1268/16-а, 18.12.2019 року у справі №638/18780/16-а, від 07.11.2019 року у справі №367/2334/19, від 27.02.2020 року у справі №585/2811/19, від 20.10.2020 року у справі №743/1027/18.

Таким чином, суд доходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову щодо затримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 з метою його передачі відповідно до міжнародного договору України про реадмісію строком на 6 місяців до 12 лютого 2022 року, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України в порядку частини четвертої статті 30 Закону № 3773-VI , так як відповідно до вимог ч.1 ст. 289 КАС України наявні обґрунтовані підстави вважати, що в іноземця, який вчинив порушення законодавства України про правовий статус іноземців, а саме: ч.3 ст. 9, ч.3 ст. 3, ст. 17 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» - відсутній документ, що дає право на виїзд з України, зважаючи на те, що не засвідчена належним чином копія паспорту громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 не є належним, достовірним, допустимим та достатнім доказом наявності протилежних обставин.

Позивач у позовній заяві просить допустити негайне виконання рішення суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 371 КАС України, суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення.

Разом з тим, відсутні підстави, передбачені ст.371 КАС України, для негайного виконання вказаного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 20, 192, 241-246, 289 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Арбузинського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконного перебувають в Україні з метою передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісіюзадовольнити.

Затримати громадянина Російської ФедераціїОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його передачі відповідно до міжнародного договору України про реадмісію строком на 6 місяців до 12 лютого 2022 року, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.М.Кологрива