Справа № 520/10593/21
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2021-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2021 р. № 520/10593/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (вул. Келецька, буд. 63,м. Вінниця,Вінницька область,21027, ), третя особа: Оратівська селищна рада (вул. Паркова, буд. 14,смт. Оратів, Вінницька область, 22600, ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Наказ №2-17039/15-20-сг від 15.12.2020 року ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області прийнятий за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою від 05.08.2020 року;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області (ІКЮО 39767547 адреса місцезнаходження: 21027, м Вінниця вул. Кенецька, 63) надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Чагівської сільської ради (за межами населеного пункту) Оратівського (Вінницького) району Вінницької області за заявою від 05.08.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він у серпні 2020 року звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області із заявою, в якій просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки, орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства з території Чагівської сільської ради (за межами населеного пункту) Ортівського району Вінницької області (ІКК КОАТУУ: 523186300 Зона: 04 Квартал 002) До заяви були долучено засвідчені копії паспорта та РНОКПП заявника та графічні матеріали, на яких зазначене бажане розташування земельної ділянки. Наказом №2-17039/15-20-сг від 15.12.2020 року ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області відмовило заявнику у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з підстав, визначених ч. 7 ст 118 ЗК України у зв`язку з невідповідністю місця розташування земельної ділянки вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а саме: зазначена у графічних матеріалах земельна ділянка розмішена в масиві, який використовується громадянами для городництва. Позивач вважає вказане рішення відповідача протиправним, просить суд вимоги заявленого позову задовольнити.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2021 відкрито спрощене провадження в порядку передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу та третій особі, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач, згідно наданого 15.07.2021 до суду відзиву на позов зазначив, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-17039/15-20-сг від 15 12 2020 є правомірним, оскільки до звернення ОСОБА_1 не надано належним чином оформленої відповідної документації. У зв`язку з чим просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Третьою особою 20.07.2021 р. надано до суду відзив на позов, в якому Оратівська селищна рада проти вимог заявленого позову - заперечувала, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що зазначена на графічних матеріалах земельна ділянка розміщена в масиві, який використовується громадянами для городництва. Крім того, третя особа зазначила, що суд вправі зобов`язати відповідача до виконання покладених на нього законом і підзаконними актами обов`язків, проте, не може вказувати, яке конкретно рішення (дії) необхідно приймати (вчиняти) відповідачу.

05.08.2021 позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав свою правову позицію та просив суд задовольнити вимоги у повному обсязі, зазначивши, що станом на день звернення позивача до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області (серпень 2020 року) та станом на день прийняття оскаржуваного наказу від 15.12.2020року, чинними були норми ст. 118 Земельного кодексу України, які покладали повноваження щодо розпорядження землями, що знаходяться за межами населених пунктів на центральні органи державної виконавчої влади, в даному випадку ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області. Позивач зазначає також, що суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення,

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи та вказані заяви, суд встановив наступне.

Як встановлено за матеріалами справи, в серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області із заявою, в якій, керуючись ст. ст. 118, 121, 122 Земельного кодексу України просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки, орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства з території Чагівської сільської ради (за межами населеного пункту) Ортівського району Вінницької області (ІКК КОАТУУ: 523186300 Зона: 04 Квартал 002) До заяви були долучено засвідчені копії паспорта та РНОКПП заявника та графічні матеріали, на яких зазначене бажане розташування земельної ділянки.

Наказом №2-17039/15-20-сг від 15.12.2020 року ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області відмовило заявнику у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з підстав, визначених ч. 7 ст. 118 ЗК України у зв`язку з невідповідністю місця розташування земельної ділянки вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а саме: зазначена у графічних матеріалах земельна ділянка розмішена в масиві, який використовується громадянами для городництва.

Позивач з оскаржуваним Наказом не погоджується, вважає його незаконним та необґрунтованим, таким що порушує його права, у зв`язку із чим ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом.

Вирішуючи спір суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель вирішуються Земельним кодексом України.

За приписами абз. 1 ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2 ст. 116 ЗК України).

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. (ч. 3 ст. 116 ЗК України).

Пунктом "б" частини 2 статті 121 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно з ч. 1 ст. 117 ЗК України, передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до положень частини 6 та 7 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Отже, законодавцем встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У такому випадку відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб`єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об`єкта вимогам, зазначеним у Земельному кодексі Україні, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з частиною 4 статті 121 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Судом встановлено, що єдиною підставою для відмови відповідачем в наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Чагівської сільської ради (за межами населеного пункту) Оратівського району, Вінницької області (ІКК: КОАТУУ: 523186300 Зона: 04 Квартал 002), що земельна ділянка розмішена в масиві, який використовується громадянами для городництва.

Проте, будь - яких документів на підтвердження викладених в оскаржуваному Наказі №2-17039/15-20-сг від 15.12.2020 року ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області до Наказу не додав.

Не надані такі докази відповідачем і до матеріалів справи.

Аналізуючи вищезазначені приписи Земельного кодексу України, суд приходить до висновку, що наведена підстава відмови, викладена у спірному наказі не є визначеною у частині 7 статті 118 Земельного кодексу України підставою для відмови у задоволенні клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Інших підстав відмови у наданні такого дозволу Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області у наказі №2-17039/15-20-сг від 15 12 2020 року "Про відмову у наданні дозволу на розробку документації " не зазначено (а.с. 8).

Таким чином, суд приходить до висновку, що відмовляючи в наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Чагівської сільської ради (за межами населеного пункту) Оратівського району, Вінницької області (ІКК: КОАТУУ: 523186300 Зона: 04 Квартал 002), відповідач в порушення ч. 2 ст. 2 КАС України діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому - позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу №2-17039/15-20-сг від 15.12.2020 року ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області прийнятий за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою від 05.08.2020 року "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд також зазначає, що позивачем оскаржується Наказ ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 15.12.2020 року. Станом на день звернення Позивача до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області (серпень 2020 року) та станом на день прийняття оскаржуваного наказу від 15.12.2020 року, чинними були норми ст. 118 Земельного кодексу України, які покладали повноваження щодо розпорядження землями, що знаходяться за межами населених пунктів на центральні органи державної виконавчої влади, в даному випадку ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області. Тому, внесення змін до Земельного кодексу України щодо зміни розпорядника спірної земельної ділянки, які набрали чинності 27.05.2021 року, не звільняє Відповідача від відповідальності за допущені порушення Закону.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (ІКЮО 39767547 адреса місцезнаходження 21027 м Вінниця вул. Кенецька, 63) надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Чагівської сільської ради (за межами населеного пункту) Оратівського (Вінницького) району Вінницької області за заявою від 05 08 2020 року, судом зазначається наступне.

Так, за змістом частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, територіальний орган Держгеокадастру на етапі надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розглядаючи відповідне клопотання громадянина, повинен перевірити відповідність місця розташування обраної земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, бажане місце розташування земельної ділянки зазначається у викопіюванні з кадастрової карти (плану) або в інших графічних матеріалах, які подаються до клопотання та повинні ідентифікувати бажане місце розташування земельної ділянки. Ці графічні матеріали є частиною документації із землеустрою, відповідно до статей 29, 50 Закону України "Про землеустрій".

Порядок розгляду клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою про передачу у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності (ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України) передбачає наявність у відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування права вибору одного з рішень - надати дозвіл або відмовити у його наданні. Відповідне рішення орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування приймає за результатами такої перевірки та у разі відповідності місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель, проектів землеустрою, затверджених у встановленому законом порядку, надає громадянину дозвіл на розроблення проекту землеустрою, а в протилежному випадку відмовляє у наданні такого дозволу.

У матеріалах справи відсутні докази здійснення відповідачем перевірки клопотання позивача на відповідність його вимогам статей 116, 118, 121 Земельного кодексу України, як умови надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, тому у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Чагівської сільської ради (за межами населеного пункту) Оратівського (Вінницького) району Вінницької області за заявою від 05.08.2020 року.

З`ясувавши характер спірних правовідносин, характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб, суд дійшов висновку, що з огляду на визнання протиправним рішення відповідача, яким відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, порушене право позивача на отримання обґрунтованого рішення за його заявою має бути відновлено шляхом зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Вінніцькій області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 05.08.2020 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки, орієнтовною площею 2.0000 га, розташованої за межами населених пунктів на території Чагівської сільської ради (за межами населеного пункту) Оратівського (Вінницького) району Вінницької області за його заявою та доданим графічним зображенням, з урахуванням висновків суду.

При цьому, суд наголошує, що при повторному розгляді клопотання позивача відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, що визнане судом протиправним, і повинен вирішити заяву позивача, з урахуванням встановлених судом обставин, а також правової оцінки, наданої судом обставинам у цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 1,2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (вул. Келецька, буд. 63, м. Вінниця, Вінницька область, 21027, ), третя особа: Оратівська селищна рада (вул. Паркова, буд. 14,смт. Оратів, Вінницька область, 22600, ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Наказ №2-17039/15-20-сг від 15.12.2020 року ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області прийнятий за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою від 05.08.2020 року.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області (вул. Келецька, буд. 63, м. Вінниця, Вінницька область, 21027, ) повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 05.08.2020 року про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки, орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Чагівської сільської ради (за межами населеного пункту) Оратівського (Вінницького) району Вінницької області за заявою від 05.08.2020 року та доданим графічним зображенням.

У задоволенні іншої частини вимог позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 11 серпня 2021 року.

Суддя Кухар М.Д.