Справа № 120/5467/21-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 серпня 2021 р. Справа № 120/5467/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Жмеринської міської ради, міського голови Жмеринської міської ради Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Жмеринської міської ради, міського голови Жмеринської міської ради Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обгрунтовано протиправними діями Жмеринської міської ради, які полягають у тому, що в друкованому виданні (газеті), опубліковано лише частину публічної інформації без додатків.

Також позивач вказує на бездіяльність Жмеринського міського голови, оскільки ним не було спростовано публікацію у якій оприлюднено лише частину публічної інформації без додатків.

Позивач вважає, що органом місцевого самоврядування не дотримано процедури щодо оприлюднення додатків до проекту рішення "Про встановлення місцевих податків і зборів на території Жмеринської міської територіальної громади" в друкованих засобах масової інформації, вважаючи такі дії протиправними звернулась в суд цим адміністративним позовом.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, яким заперечує щодо заявлених позовних вимог та просить у задоволенні позову відмовити. Звертає увагу, що міською радою було здійснено оприлюднення у друкованому виданні "Жмеринська газета" рішення Жмеринської міської ради "Про встановлення місцевих податків та зборів на території Жмеринської об`єднаної територіальної громади" з посиланням на веб адресу офіційного сайту міської ради на якому можна ознайомитися з повною інформацією та додатками щодо "Плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів".

Окремо заперечує щодо тверджень позивача відносно того, що громадські слухання повинні були відбутись у кожному населеному пункті, що входить до Жмеринської ОТГ. Зазначає, що Жмеринська територіальна громада є об`єднаною громадою територіальних сіл, селищ, міст. Адміністративним центром ОТГ є м. Жмеринка у якому розміщено органи місцевого самоврядування. Тому громадські слухання щодо обговорення проекту рішення про встановлення місцевих податків проведено з урахуванням вимог норм чинного законодавства та статуту м. Жмеринки, з обов`язковим належним повідомленням про дату, місце час та тему громадських слухань.

Ухвалою суду від 16.06.2021 року відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є членом Жмеринського кооперативу автогаражів № 2, який розташований за адресою Вінницька область, м. Жмеринка, вул. Герцена, 32.

Жмеринською міською радою в друкованому виданні "Жмеринська газета" № 21 (458) від 21.05.2021 року, оприлюднено оголошення стосовного проведення громадських слухань з розгляду проекту рішення міської ради "Про встановлення місцевих податків і зборів на території Жмеринської громади".

Стосовно додатків до вказаного оголошення, міською радою зазначено посилання на офіційну веб сторінку міської ради на якій можна ознайомитися з повною інформацією та додатками щодо "Плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів".

Вважаючи, що відповідачем в друкованому виданні оприлюднено лише частину офіційної інформації, а міським головою не було усунуто зазначених порушень, позивач звернулась до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам суд зазначає наступне.

В даній справі суд оцінює дії міської ради та міського голови щодо належності доведення інформації в засобах масової інформації, яка носить інформативний характер, покликаної проінформувати громаду щодо запланованого заходу, а саме проведення громадських слухань з розгляду проекту рішення міської ради "Про встановлення місцевих податків та зборів на території Жмеринської громади".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про місцеве самоврядування", територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, селищ, міст, що мають єдиний адміністративний центр; адміністративно-територіальна одиниця - область, район, місто, район у місті, селище, село; загальні збори - зібрання всіх чи частини жителів села (сіл), селища, міста для вирішення питань місцевого значення;

Статтею 2 Закону України "Про місцеве самоврядування", визначено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Стаття 8 Закону України "Про місцеве самоврядування", передбачає, що загальні збори громадян за місцем проживання є формою їх безпосередньої участі у вирішенні питань місцевого значення.

Порядок проведення загальних зборів громадян за місцем проживання визначається законом та статутом територіальної громади (п. 3 ст. 8 Закону України "Про місцеве самоврядування").

Згідно норм ст. 13 Закону України "Про місцеве самоврядування", територіальна громада має право проводити громадські слухання - зустрічатися з депутатами відповідної ради та посадовими особами місцевого самоврядування, під час яких члени територіальної громади можуть заслуховувати їх, порушувати питання та вносити пропозиції щодо питань місцевого значення, що належать до відання місцевого самоврядування.

Громадські слухання проводяться не рідше одного разу на рік.

Порядок організації громадських слухань визначається статутом територіальної громади (п. 4 ст. 13 Закону).

Відповідно до статті 2 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" законодавство України про державну регуляторну політику складається із цього Закону, а також законів України та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері державної регуляторної політики.

Дія цього Закону поширюється на відносини у сфері здійснення державної регуляторної політики та регуляторної діяльності (стаття 3 Закону).

Згідно з статтею 1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" державна регуляторна політика у сфері господарської діяльності (далі державна регуляторна політика) - напрям державної політики, спрямований на вдосконалення правового регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, недопущення прийняття економічно недоцільних та неефективних регуляторних актів, зменшення втручання держави у діяльність суб`єктів господарювання та усунення перешкод для розвитку господарської діяльності, що здійснюється в межах, у порядку та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Регуляторний орган - Верховна Рада України, Президент України, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення, інший державний орган, центральний орган виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцевий орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, а також посадова особа будь-якого із зазначених органів, якщо відповідно до законодавства ця особа має повноваження одноособово приймати регуляторні акти. До регуляторних органів також належать територіальні органи центральних органів виконавчої влади, державні спеціалізовані установи та організації, некомерційні самоврядні організації, які здійснюють керівництво та управління окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, якщо ці органи, установи та організації відповідно до своїх повноважень приймають регуляторні акти.

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань. Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону.

Статтею 13 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" встановлені способи оприлюднення документів, підготовлених у процесі здійснення регуляторної діяльності.

Положеннями частини 2 зазначеної статті встановлено, що повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.

З аналізу наведених вище положень Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" встановлено, що цим Законом розробнику проектів рішень та аналізів регуляторного впливу, надано право вибору щодо опублікування повідомлення - чи це буде офіційне друковане видання, чи офіційна сторінка в мережі Інтернет.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду №591/6936/15-а від 25.04.2018 року.

Відповідно до закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та з метою вдосконалення механізму проведення громадських слухань в Жмеринка, останньою було затверджено Положення про громадські слухання у місті Жмеринка.

Положенням про громадські слухання у місті Жмеринка затвердженим рішенням 12 сесії 6 скликання від 02.09.2011 року, встановлено порядок ініціювання, підготовку та проведення громадських слухань, а також порядок врахування їх результатів органами місцевого самоврядування в місті Жмеринка.

Як визначено у п. 1.2 Положення громадські слухання проводяться у вигляді зустрічей членів територіальної громади міста міським головою, депутатами обласної та міської рад, посадовими особами виконавчих органів міської ради, під час яких проводиться обговорення питань місцевого значення, що належать до відання місцевого самоврядування. Вони є формою участі членів територіальної громади у здійсненні повноважень місцевого самоврядування, реалізації їх прав, свобод і законних інтересів управлінні міськими справами та у вирішенні питань міського значення, контролю за діяльністю виконавчого органу міської ради, яка передбачена Конституцією України та Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Громадські слухання мають відкритий характер і проводяться на засадах добровільності, гласності, відкритості та свободи висловлювань.

Під час проведення громадських слухань не може чинити перешкод для діяльності представників засобів масової інформації.

Пунктом 1.3 Положення визначено, що метою проведення громадських слухань є надання членам територіальної громади міста Жмеринка можливості брати участи у підготовці рішень щодо проблем її життєзабезпечення й розвитку територіальної громади міста; ознайомлення громадськості з позицією міської влади з актуальних проблем, отримання від населення міста пропозицій та зауважень з нагальних питань у формі безпосереднього спілкування.

Пунктом 1.4 Положення, передбачено, що предметом обговорення на громадських слуханнях серед іншого є: проекти міського бюджету та звіти про його виконання; проекти регуляторних актів.

У пункті 1.11 Порядку визначено, що громадські слухання в межах міста проводяться в міру необхідності, але не рідше одного разу на рік.

Підсумовуючи зазначене, можна дійти висновку, що система місцевого самоврядування в Україні являє собою побудовану на нормах закону цілісну, структурно і функціонально впорядковану сукупність суб`єктів, в процесі функціонування і взаємодії яких реалізуються принципи місцевого самоврядування. Систему якого складають форми безпосереднього волевиявлення жителів територіальних громад, які реалізуються серед іншого у формі громадських слухань.

Отже громадські слухання - це офіційне засідання міської (селищної, сільської, районної) ради, органу місцевої влади чи місцевого самоврядування, на якому депутати та посадові особи знайомляться з думками, враженнями, зауваженнями та пропозиціями мешканців міста (села, селища, району) з проблеми чи заходу, які орган влади збирається реалізувати.

Щодо проведення громадських слухань в межах громади, на організатора таких слухань покладено обов`язок повідомити громадян про дату час, місце та мету проведення таких громадських слухань

Таким чином, повідомлення про проведення громадських слухань для преси повинно включати такий мінімальний інформаційний пакет: інформацію про організаторів; порядок денний; підсумковий документ або проект, прийнятий "за основу".

В медіа-плані повинно бути передбачено не тільки те, в який спосіб громадяни дізнаються про проведення громадських слухань, але й заходи, що забезпечать високу вірогідність їхньої участі.

Громадяни повинні отримати чітку інформацію про те, "де", "коли", "о котрій годині" і "з якого питання" планується провести громадські слухання, яка роль кожного учасника у них і який результат очікується.

Як встановлено, позивач вказує на своє порушене право зі сторно органів місцевого самоврядування, оскільки останнім не було здійснено опублікування у "Жмеринській газеті" № 21 (498) від 21.05.2021 року повного тексту публічної інформації, яка стосується подальшого введення на території Жмеринської ОТГ певного регуляторного акту.

З даного приводу суд наголошує на помилковості тверджень позивача, оскільки оголошення на яке посилається ОСОБА_1 у позовній заяві носить виключно інформативний характер щодо повідомлення громади про запланований захід щодо проведення громадських слухань з розгляду проекту рішення міської ради "Про встановлення місцевих податків та зборів на території Жмеринської громади". Яке в свою чергу покликане донести чітку інформацію для громади про те, "де", "коли", "о котрій годині" і "з якого питання" планується провести громадські слухання.

В свою чергу досліджуючи зазначене повідомлення у "Жмеринській газеті", суд зазначає, що таке є чітким, змістовним та доступним для сприйняття інформації стосовно запланованого заходу, відповідає основним положенням своєї суті для передачі інформації про час, місце, мету та тему проведення заходу.

Окремо слід наголосити, що на орган місцевого самоврядування законодавцем не покладено зобов`язань саме в оголошені інформативного характеру, здійснювати публікацію усього тексту проекту рішення.

Одночасно суд звертає увагу, що законодавчу вимогу щодо оприлюднення проекту рішення Жмеринської міської ради "Про встановлення місцевих податків та зборів на території Жмеринської міської об`єднаної територіальної громади на 2021 рік" виконано шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника цього проекту регуляторного акту - Жмеринської міської ради в мережі Інтернет, про що зроблено відповідне посилання в оголошенні надрукованому в "Жмеринській газеті" (ч. 2 ст. 13 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності").

Отже, за таких обставин, суд вважає, що відсутні підстави для висновку про те, що відповідачі у справі порушили право позивача на отримання повноцінної публічної інформації.

Стосовно тверджень позивача, що громадські слухання повинні відбутися у кожному населеному пункті, що входить до Жмеринської територіальної громади, суд зазначає наступне.

Пунктом 2 розділу "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад" установлено, що визначення адміністративних центрів територіальних громад та затвердження територій територіальних громад здійснюються на основі затверджених Кабінетом Міністрів України перспективних планів формування територій громад Автономної Республіки Крим, областей.

Згідно з пунктом 7-1 Розділ V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до прийняття закону про адміністративно - територіальний устрій України визначення адміністративних центрів територіальних громад та затвердження територій територіальних громад здійснює Кабінет Міністрів України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 512-р від 06.05.2020 року затверджено перспективний план формування територій громад Вінницької області.

До переліку спроможних територіальних громад Вінницької області ввійшла Жмеринська територіальна громада, як спроможна, (з адміністративним центром територіальної громади в м. Жмеринка) до складу якої увійшли: Жмеринська, Браїлівська, Біликовецька, Дубівська, Жуковецька, Кармалюківська, Коростівецька, Куриловецька, Леляцька, Лисогірська, Людавська, Почапинецька, Рівська територіальні громади.

Вказані обставини в межах проведення адміністративно-територіальної реформи були доведені до відома до відповідних сільських, селищних, міських рад, а наведене розпорядження офіційно оприлюднено в друкованому виданні 12.06.2020 року.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій" від 17 листопада 2020 року № 1009-ІХ внесено зміни до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", доповнивши розділ/Прикінцеві та перехідні положення", зокрема й пунктом 6-1.

Відповідно до пункту 6-1 розділу V Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України закінчення повноважень сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів, а також реорганізація сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів як юридичних осіб у зв`язку із змінами в адміністративно - територіальному устрої України здійснюються з урахуванням таких положень:

- у день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною територіальною громадою, територія якої затверджена Кабінетом Міністрів України (далі - сформована територіальна громада), припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, територія яких включена до території сформованої територіальної громади (далі - розформовані територіальні громади);

- сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади з урахуванням особливостей, визначених підпунктами 5 і 6 цього пункту;

- не пізніше завершення другої сесії новообраної ради у порядку, визначеному цим пунктом, починається реорганізація відповідних юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних розформованими територіальними громадами та розміщених поза адміністративним центром сформованої територіальної громади, шляхом їх приєднання до юридичної особи - сільської, селищної, міської ради, розміщеної в адміністративному центрі сформованої територіальної громади. Після завершення реорганізації відповідні сільські, селищні, міські ради припиняються як юридичні особи з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом;

- юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі сформованої територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків усіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних розформованими територіальними громадами, з дня набуття повноважень новообраною радою;

- після закінчення повноважень рад, що припиняються, їхніх виконавчих комітетів, сільського голови, який одноособово виконував функції виконавчого органу сільської ради, що припиняється, видані ними нормативно-правові акти, невиконані акти індивідуальної дії зберігають чинність на відповідних територіях та для відповідних осіб;

- державна реєстрація припинення юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад. їхніх виконавчих комітетів здійснюється на підставі заяви, поданої суб`єкту державної реєстрації сільським, селищним, міським головою, обраним сформованою територіальною громадою, або уповноваженою ним особою.

Наведеним Законом визначено особливості закінчення повноважень сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів у зв`язку із змінами в адміністративно - територіальному устрої України.

Отже, лише у день набуття повноважень новообраною Жмеринською міською радою Вінницької області припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, територія яких включена до території сформованої територіальної громади.

На виконання вимог вказаного закону Жмеринською міською радою Вінницької області прийнято ряд рішень про початок реорганізації селищних сільських рад. Таким чином, згідно адміністративно - територіальної реформи Жмеринська міська територіальна громада створена відповідно до вимог чинного законодавства.

Як встановлено раніше, відповідно до статті 13 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", громадські слухання є однією з форм участі членів територіальної громади у здійсненні місцевого самоврядування.

Жмеринська територіальна громада є об`єднаною громадою територіальних сіл, селищ, міст: Жмеринка, Браїлів, Біликовці, Дубівськ, Жуковці, Кармалюки, Коростівеці, Куриловецкі, Леляки, Лисогірка, Людавська, Почапинці, Рів.

Адміністративним центром об`єднаної територіальної громади є місто Жмеринка Вінницької області, в якому розміщені її органи місцевого самоврядування. Жителі всіх населених пунктів громади забезпечуються максимально зручними умовами для відвідування адміністративного центру громади.

Громадські слухання щодо обговорення проекту рішення "Про встановлення місцевих податків та зборів на території Жмеринської міської об`єднано/територіальної громади" організовано та проведено належним чином з урахуванням вимог норм чинного законодавства та Статуту міста Жмеринки, який затверджений рішенням 24 сесії 7 скликання №358 "Про затвердження Статуту територіальної громади міста Жмеринки" від 08 червня 2017 року з обов`язковим належним повідомленням про дату, місце, тему громадських слухань.

Відтак суд не знаходить порушень прав позивача щодо участі в нормативно-правовій діяльності органів місцевого самоврядування та в праві позивача на отримання інформації.

Таким чином, суд звертає увагу, що право на судовий захист не є абсолютним, і при зверненні до суду особа повинна обґрунтувати, які правові наслідки для неї породжує оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Гарантоване статтею 55 Конституції України право на захист можливе лише у разі його порушення, тому логічною вимогою при захисті такого права є обґрунтування такого порушення. Отже, порушення права має бути реальним, стосуватися індивідуально вираженого права або інтересів особи, яка стверджує про його порушення, а саме право конкретизоване у законах України.

Аналогічну ідею закріплено Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Стаття 13 Конвенції під назвою "Право на ефективний засіб юридичного захисту" вказує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав та інтересів осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

З огляду на викладене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення).

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в своєму Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Суд зазначає, що таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи - позивача з боку відповідача, який стверджує про їх порушення.

Відсутність порушеного права чи законного інтересу, невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті і є підставами для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах №1340/4630/18 від 15 серпня 2019 року та № 826/4741/16 від 19 серпня 2020 року.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при прийнятті вчиненні дій щодо розміщення оголошенні в "Жмеринській газеті" діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Крім того, належним буде зазначити, що відповідно пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судом надано обґрунтування своєму рішенню, однак такий не може надавати детальну відповідь на кожен аргумент викладений у позовній заяві.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Стосовно заяви позивача про винесення окремої ухвали суду, суд вказує наступне.

Окрема ухвала суду - це ухвала, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою впливу судів на порушення закону, виявлених під час розгляду справи.

Підставою для окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 року у справі №560/4030/18 зазначила, що за своєю суттю окрема ухвала є формою реагування суду на виявлені порушення вимог законодавства та інструментом для їх усунення шляхом надання відповідних вказівок особі/особам, до компетенції та/або обов`язку яких відноситься усунення виявлених порушень.

З аналізу змісту та суті винесення окремої ухвали, судом зазначає, що прийняття окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду.

Враховуючи те, що під час розгляду справи, судом не встановлено фактів порушення закону відповідачами, тому відсутні підстави для винесення окремої ухвали.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що у разі відмови у задоволені позову судовий збір не відшкодовується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Жмеринської міської ради та міського голови Жмеринської міської ради Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович