Справа № 160/5218/21
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2021 року Справа № 160/5218/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Межиріцької сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Межиріцької сільської ради, в якій позивач просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 року відкрито провадження у справі №160/5218/21 та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
Відповідач ухвалу суду отримав 20.04.2021 року, проте відзив на позовну заяву станом на 11.05.2021 року не надав.
Відтак, оскільки відзив на позовну заяву до суду не надходив, останнє не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
ОСОБА_1 30.05.2018 видано посвідчення серії НОМЕР_2 , відповідно до якого пред`явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель (частина друга статті 4 ЗК України).
До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, згідно із пунктами а, в частини першої статті 12 ЗК України, належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.
Громадянам або їх об`єднанням із земель державної або комунальної власності можуть надаватися в оренду земельні ділянки для городництва (абзац перший частини першої статті 36 ЗК України).
Законом № 1423-IX від 28.04.2021 частину першу статті 36 ЗК України доповнено абзацом другим згідно із яким площа земельної ділянки, що надається громадянину в оренду для городництва, не може перевищувати 0,6 гектара.
Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (абзац перший частини першої статті 116 ЗК України).
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга першої статті 116 ЗК України).
Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (частина перша статті 122 ЗК України).
Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування врегульований статтею 123 ЗК України.
Згідно із частиною першою статті 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України Про Державний земельний кадастр, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (абзац перший частини другої статті 123 ЗК України).

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (абзац другий частини другої статті 123 ЗК України).

Частиною третьою статті 123 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (частина шістнадцята статті 123 ЗК України).

Відповідно до часини першої статті 124 ЗК України, на час виникнення спірних правовідносин, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частина перша статті 124 ЗК України, із змінами, внесеними згідно із Законом № 1444-IX від 18.05.2021 встановлює, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу (частина друга статті 124 ЗК України).

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу (частина третя статті 124 ЗК України).

Відповідно до частини другої статті 134 ЗК України не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва.

Частиною третьою статті 134 ЗК України встановлено, що земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу. Земельні торги не проводяться при безоплатній передачі земельних ділянок особам, статус учасника бойових дій яким надано відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що земельні відносини як суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею врегульовані Земельним кодексом України, суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

З матеріалів справи встановлено, що клопотання позивача від 17.02.2021 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва, орієнтовною площею 7,00 га, за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 11,527 га кадастровий номер :01:003:0826, яка розташована за межами населеного пункту, на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, із додатками: копією паспорту; копією реєстраційного номеру облікової картки платника податків; копією посвідчення учасника бойових дій; графічними матеріалами, із зазначенням місця розташування земельної ділянки та її розміру надано відповідачеві двічі.

Вперше вказане клопотання направлено 18.02.2021 засобами електронного зв`язку, однак, суд зазначає, що таке клопотання не є зверненням, що подається та розглядається в порядку Закону України Про звернення громадян, у зв`язку із чим підстави його розгляду по суті у відповідача були відсутні.

Поряд із цим, 02.03.2021 за вх. № 483 до відповідача надійшов оригінал клопотання позивача від 17.02.2021 із додатками, яке направлено супровідним листом, підписаним особисто позивачем.

Таким чином, одержане відповідачем 02.03.2021 клопотання позивача не розглянуто по суті, у чому суд вбачає протиправну бездіяльність щодо не розгляду такого клопотання.

Здійснивши системний аналіз зазначених вище по тексту норм чинного земельного законодавства України суд зазначає, що, оскільки клопотання позивача щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва не розглянуто, наявність або відсутність підстав для прийняття відповідачем рішення про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою не досліджувалась, підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва, орієнтовною площею 7,00 га за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 11,527 га кадастровий номер :01:003:0826, розташованої на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (Межиріцька сільська об`єднана територіальна громада) ОСОБА_1 та зобов`язання відповідача прийняти таке рішення відсутні, та такі позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Поряд із цим, судом встановлено допущену відповідачем бездіяльність щодо нерозгляду клопотання позивача від 17.02.2021 щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва, у зв`язку із чим, з метою захисту порушеного права позивача, суд виходить за межі позову, визнаючи протиправною таку бездіяльність та зобов`язує відповідача розглянути у встановленому законом порядку клопотання позивача від 17.02.2021.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесених витрат на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн., суд зазначає наступне.

Позивач звільнений від сплати судового збору за подання цього позову як учасник бойових дій.

Позов у цій справі поданий адвокатом Мігульовим Олександром Володимировичем, на підставі ордеру від 18.02.2021, виданого адвокатським об`єднанням Бірюк, Мігульов і партнери на підставі договору про надання правової допомоги № 17/02-2 від 17.02.2021 для надання правової допомоги у Межиріцькій сільській раді та її виконавчих органах, Дніпропетровському окружному адміністративному суді.

17.02.2021 між адвокатським об`єднанням Бірюк, Мігульов і партнери та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги № 17/02-2, за умовами якого об`єднання зобов`язується надати клієнту правову допомогу щодо захисту інтересів і прав останнього у будь-яких органах державної влади та місцевого самоврядування, в тому числі на підприємствах, в установах і організаціях всіх форм власності та підпорядкування, зокрема, але не виключно, у Межиріцькій сільській раді Павлоградського району Дніпропетровської області та її виконавчих органах з питань отримання земельних ділянок у власність або користування, представлення його в судах усіх юрисдикцій та інстанцій, а органах прокуратури, правоохоронних органах, а клієнт зобов`язується оплатити вартість наданих послуг та інші витрати, фактично понесені об`єднанням для виконання цього договору.

Додатком № 1 до договору № 17/02-2 від 17.02.2021 до акту є перелік та орієнтована вартість послуг з надання професійної правової допомоги.

Представник позивача надав звіт від 05.04.2021 про виконання договору № 17/02-2 від 17.02.2021, згідно із яким в рамках договору були надані послуги:

- вивчення порушеного клієнтом питання, ознайомлення з первинними документами, проведення аналізу нормативно-правової бази: тривалість 2 години (помічник адвоката); вартість 1500 грн;

- проведення огляду, аналізу та узагальнення судової практики у справах, що за предметом співпадають зі справою, дорученою клієнтом: тривалість 2 години (помічник адвоката); вартість 1500 грн;

- підготовка письмових доказів до позовної заяви: тривалість 1 година (помічник адвоката); вартість 750 грн;

- підготовка та подання позовної заяви до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про визнання протиправною бездіяльності Межиріцької сільської ради (неприйнятті рішення про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва, орієнтовною площею 22,0 га за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 35,394 га кадастровий номер :01:001:0576): тривалість 4 години (помічник адвоката), вартість 3000 грн; 1 година адвокат, вартість 1250 грн, усього 8000 грн.

05.04.2021 між адвокатським об`єднанням Бірюк, Мігульов і партнери та ОСОБА_1 складено акт приймання-передачі наданих послуг на виконання договору про надання правової допомоги № 17/02-2 від 17.02.2021, згідно із яким послуги, зазначені у звіті про виконання договору від 05.04.2021 надані об`єднанням, загальна вартість послуг складає 8000 грн.

Адвокатським об`єднанням Бірюк, Мігульов і партнери виписано квитанцію до прибуткового касового ордеру № 34 від 05.04.2021, згідно із яким від ОСОБА_1 на підставі договору № 17/02-2 від 17.02.2021 акт і звіт від 05.04.2021 прийнято 8000 грн.

Відповідно до статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно правової позиції викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 300/941/19, від 31.03.2020 у справі № 726/549/19 та від 30.04.2020 у справі №826/4466/18 на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтвердженні та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (п. 269).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.

Суд зазначає, що вивчення порушеного клієнтом питання, ознайомлення з первинними документами, аналізу нормативно-правової бази, аналізу судової практики не є видами правової допомоги, а є допоміжною діяльністю при складанні процесуальних документів, зокрема, складання та подання позовної заяви.

Таким чином, судом враховуються витрати на правничу допомогу, які складаються з підготовки доказів до позовної заяви та підготовки та подання позовної заяви на загальну суму 5000,00 грн.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору на норм ст. 5 Закону України Про судовий збір, розподіл судових витрат в частині судового збору у справі не здійснюється.

Керуючись ст. ст.243-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Межиріцької сільської ради щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 від 17.02.2021 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва орієнтовною площею 7,00 га, за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 11,527 га кадастровий номер :01:003:0826, яка розташована за межами населеного пункту, на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, яке надійшло 02.03.2021 за вх. № 483.

Зобов`язати Межиріцьку сільську раду у встановленому законом порядку розглянути клопотання ОСОБА_1 від 17.02.2021 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва орієнтовною площею 7,00 га, за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 11,527 га кадастровий номер :01:003:0826, яка розташована за межами населеного пункту, на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, яке надійшло на адресу відповідача 02.03.2021 вх. № 483.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. за рахунок бюджетнх асигнувань Межиріцької сільської ради.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова