Справа № 360/2437/21
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

12 серпня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2437/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області (далі - відповідач) з урахуванням уточненої позовної заяви від 14 червня 2021 року з такими вимогами:

1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 26.03.2021 № 10/73 про відмову в наданні позивачу дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності територіальної громади площею 2,0000 га для подальшої передачі у приватну власність, яка утворюється шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01.001:0196;

2) зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву від 04 лютого 2021 про надання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності територіальної громади площею 2,0000 га для подальшої передачі у приватну власність, яка утворюється шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0196.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04 лютого 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності територіальної громади площею 2,0000 га для подальшої передачі у приватну власність, яка утворюється шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0196. До заяви позивачем були додані графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Рішенням відповідача від 26.03.2021 № 10/73 позивачу відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності територіальної громади площею 2,0000 га для подальшої передачі у приватну власність, яка утворюється шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером 01 001 0196. Свою відмову відповідач мотивував тим, що заяви громадян, що не є членами Красноріченської селищної територіальної громади, проживають в іншої місцевості, про передачу земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, шляхом їх безоплатної передачі у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства, розглядаються після забезпечення всіх громадян Красноріченської селищної громади земельними ділянками за даним видом призначення.

Позивач зазначає, що підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обгрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тому рішення відповідача позивач вважає незаконним, необґрунтованим, та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 17 травня 2021 року позовну заяву залишено без руху (арк. спр. 14-15).

Ухвалою суду від 16 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження (арк. спр. 23-24).

Красноріченська селищна рада Кремінського району Луганської області ухвалу про відкриття провадження у справі від 16 червня 2021 року отримала 17 червня 2021 року (арк. спр. 27 зв.). Правом подати суду відзив на позовну заяву разом з доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, відповідач не скористався.

Відповідно до положень частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до статей 72-76, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , 04.02.2021 звернулася до Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області із клопотанням, зареєстрованим за вхідним № 09-03/260, про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,0000 га із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області для ведення особистого селянського господарства як учаснику АТО (арк. спр. 38).

Рішенням Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області від 26.03.2021 № 10/73 відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2 га із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Красноріченській селищній територіальній громаді, у зв`язку із прийняттям селищною радою рішення щодо розпорядження землями комунальної власності сільськогосподарського призначення шляхом їх безоплатної передачі у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства (арк. спр. 37).

Рішення від 26.03.2021 № 10/73 мотивоване тим, що заяви громадян, які не є членами Красноріченської селищної територіальної громади, проживають в іншої місцевості, розглядати після забезпечення всіх громадян Красноріченської селищної громади земельними ділянками за даним видом цільового призначення.

26 березня 2021 року Красноріченською селищною радою Кремінського району Луганської області прийнято рішення «Про особливості здійснення повноважень Красноріченською селищною радою Кремінського району Луганської області щодо розпорядження землями комунальної власності сільськогосподарського призначення, які перебувають у запасі», згідно з яким вирішено при прийнятті рішень щодо розпорядження землями комунальної власності сільськогосподарського призначення шляхом їх безоплатної передачі у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства керуватися інтересами селищної територіальної громади та її членів. Заяви громадян, які не є членами Красноріченської селищної територіальної громади, проживають в іншої місцевості, у зв`язку з чим не можуть здійснювати господарську діяльність особистого селянського господарства, розглядати після забезпечення всіх громадян - членів Красноріченської селищної територіальної громади, в першу чергу які зареєстровані та проживають на території ради, в другу чергу які проживають на території ради не менше 5 років, в третю які зареєстровані, але не проживають та території ради (арк. спр. 34-36).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 14 Конституції України та статті 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Частинами першою та другою, пунктом «а» частини третьої статті 22 Земельного кодексу України визначено таке.

Землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно з частинами першою та другою статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Пунктом «в» частини третьої цієї статті передбачено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною сьомою цієї статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Пунктом «б» частини першої статті 121 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Частиною четвертою статті 122 Земельного кодексу України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з абзацами першим, другим частини другої статті 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Абзацом першим частини третьої статті 123 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Зміст наведених норм права свідчить про те, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.

Як встановлено судом, позивач є громадянином України, учасником бойових дій, а тому має право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі 2,0 га.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач, звертаючись до Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області із заявою про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі безоплатно у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,00 га на території Красноріченської селищної територіальної громади, за рахунок земельної ділянки, додала, зокрема, графічні матеріали із зображенням бажаного місця розташування земельної ділянки, копію паспорта, ідентифікаційного номеру. Позивач у заяві зазначено цільове призначення земельної ділянки, її орієнтовний розмір (арк.спр.38-39).

Таким чином, позивачем надано необхідний та повний пакет документів, визначений статтею 118 Земельного кодексу України, що не спростовано відповідачем, а тому у відповідача виник обов`язок розглянути подану заяву у строки, встановлені статтею 118 Земельного кодексу України.

Із оскарженого рішення слідує, що підстава для відмови у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки обґрунтована тим, що першочергове право на отримання земельної ділянки визначено за членами Красноріченської селищної територіальної громади, до якої позивач не належить.

Суд наголошує, що виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо надання земельної ділянки у власність визначений частиною 7 статтею 118 ЗК України. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень ст. 118 ЗК України.

Перевіряючи доводи відповідача, суд звертає увагу на те, що в даному випадку визначені в частині сьомій статті 118 ЗК України підстави для відмови позивачу в наданні дозволу на розробку відповідного проєкту землеустрою для відведення земельної ділянки відсутні, а надання такого дозволу іншим особам, не створює відповідних законодавчих підстав для такої відмови.

У контексті цього питання, суд також зазначає, що законодавством не врегульовано й черговості подання відповідних заяв і, з огляду на те, що надання дозволу на розробку проєкту землеустрою є лише однією зі стадій процедури відведення земельної ділянки та саме по собі не передбачає кінцевого позитивного результату для зацікавленої особи.

Водночас суд наголошує, що рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування земельною ділянкою.

Такий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу, що згідно з приписами статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

При цьому, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (стаття 126 Земельного кодексу України).

Таким чином, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. При цьому, отримання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування чи у власність.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 545/808/17, від 27.03.2018 у справі № 463/3375/15-а.

Враховуючи викладене суд вважає, що спірне рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га на території Красноріченської селищної територіальної громади є протиправним, прийняте з порушенням вимог законодавства, та підлягає скасуванню.

Позивачем обрано достатній та ефективний спосіб захисту порушеного права, відтак суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.02.2021, зареєстровану 04.02.2021 вх.№ 09-03/76, про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею, не більше 2 га, з урахуванням правової оцінки, що надана судом у рішенні.

Відтак, на підставі аналізу встановлених обставин та правовідносин, що їм відповідають, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають обставинам та матеріалам справи, підтверджені належними та допустимими доказами, та підлягають задоволенню.

Питання по судовим витратам судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області (місцезнаходження: 92915, Луганська область, Кремінський район, смт. Красноріченське, вул. Центральна, буд. 20, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчини певні дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області від 26.03.2021 № 10/73 про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Зобов`язати Красноріченську селищну раду Кремінського району Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.02.2021, зареєстровану 04.02.2021 вх.№ 09-03/76, про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2,000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Захарова