Справа № 280/5706/21
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року Справа № 280/5706/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Стовбур А.Ю., розглянувши за правилами, передбаченими статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (69076, м.Запоріжжя, вул.В.Сергієнка, буд.48-А; )

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (далі - відповідач, Хортицький ВДВС), у якій позивач просить суд: зобов`язати відповідача зняти (скасувати) арешт на грошові кошти на рахунку позивача IBAN № НОМЕР_2 , що відкритий в AT «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі - АТ «ПУМБ»), з направленням документів про зняття арешту до банківської установи для виконання.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що в рамках зведеного виконавчого провадження державним виконавцем Хортицького ВДВС 01.03.2021 винесено постанову про арешт коштів боржника на всіх рахунках, якою накладено арешт на картковий рахунок ОСОБА_1 IBAN № НОМЕР_2 , що відкритий в AT «ПУМБ». Позивач звертає увагу, що на вказаний картковий рахунок йому надходить заробітна плата, однак у зв`язку з накладеним арештом, він позбавлений можливості отримувати заробітну плату за місцем роботи. Позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами про зняття арешту з рахунку, на який нараховується заробітна плата, однак відповіді на них не отримав. З посиланням на норми Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) позивач наголошує на тому, що рахунки, передбачені для виплати заробітної плати, є рахунками зі спеціальним режимом, на які заборонено законом накладати арешт. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 12.07.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 02.08.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст.ст.12, 257, 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 09.08.2021.

09.08.2021 відповідач подав «заперечення», в якому зазначив, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом №1404-VIII заходів щодо примусового виконання рішень. В ході здійснення виконавчих дій у рамках зведеного виконавчого провадження №64521077 виконавцем від АТ «ПУМБ» отримано повідомлення про відкриття ОСОБА_1 карткових рахунків, у тому числі IBAN № НОМЕР_2 . 01.03.2021 відповідачем винесено постанову про арешт коштів боржника, яку направлено до виконання до АТ «ПУМБ». Відповідач вказує, що Закон №1404-VIII передбачає, що на рахунках боржника можуть бути кошти, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладати арешт, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів у відповідності до норм Закону №1404-VIII. Звертає увагу, що якщо рахунок, на який здійснюється зарахування, зарплати, пенсії, стипендії чи соціальних виплат, є поточним, то арешт може бути накладено на усі доступні кошти відповідно до резолютивної частини постанови про арешт коштів боржника. Якщо ж банк відкрив клієнту окремий рахунок для зарахування цільових надходжень, то банк повертає без виконання отриману від виконавця постанову про арешт коштів боржника із зазначенням причин повернення. 13.03.2021 до Хортицького відділу надійшла довідка TOB "МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС" про те, що боржник ОСОБА_1 працює на вказаному підприємстві з 18.02.2021. 13.03.2021 відповідачем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у розмірі 20% заробітку боржника до погашення заборгованості за зведеним виконавчим провадженням в сумі 310 096,20 грн. Наголошує на тому, що арешт рахунку боржника не обмежує отримання ним заробітної плати, за його бажанням, готівкою через касу роботодавця або поштовими переказами на вказаний ним рахунок (адресу). Разом з тим, визначені Законом №1404-VIII підстави для зняття арешту з рахунку позивача, на теперішній час відсутні. Просить у задоволенні позову відмовити.

09.08.2021 представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи в порядку письмового провадження.

09.08.2021 Хортицький ВДВС звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи без участі його представника.

Відповідно до частини 3 статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з частиною 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання та враховуючи подані сторонами клопотання (заяви), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

На підставі наявних у суду матеріалів встановлено такі обставини.

Постановою старшого державного виконавця Хортицького ВДВС Дружко А.І. «Про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження» від 01.03.2021 ВП 64521077 виконавчі провадження:

№61942809 (з примусового виконання постанови №ДПО18 593707, виданої 24.01.2020 Управлінням патрульної поліції в Запорізькій області про стягнення з ОСОБА_1 510,00 грн.);

№62474675 (з примусового виконання постанови №ЕАК2397940, виданої 16.04.2020 УПП міста Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 510,00 грн.);

№62898158 (з примусового виконання постанови №331/1584/20, виданої 22.05.2020 Жовтневим районним судом міста Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 420,40 грн.);

№62898167 (з примусового виконання постанови №331/1584/20, виданої 22.05.2020 Жовтневим районним судом міста Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 10 200 грн.);

№62999339 (з примусового виконання постанови №335/3538/21, виданої 26.05.2020 Орджонікідзевським судом міста Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 20 400,00 грн.);

№63119689 (з примусового виконання постанови №№332/1597/20, виданої 03.08.2020 Заводським районним судом міста Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_3 420,40 грн. судового збору);

№63514098 (з примусового виконання постанови постанови №337/2728/20, виданої 07.09.2020 Хортицьким районним судом міста Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 420,40 грн.);

№63695270 (з примусового виконання постанови №ЕАМ 2993873, виданої 13.11.2020 Управлінням патрульної поліції в Запорізькій області про стягнення з ОСОБА_1 1 020 грн.);

№64196733 (з примусового виконання постанови №337/3520/20, виданої 27.10.2020 Хортицьким районним судом міста Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 420,40 грн.);

№642030036 (з примусового виконання постанови №337/3678/20, виданої 03.11.2020 Хортицьким районним судом міста Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 420,40 грн. судового збору);

№64269514 (з примусового виконання постанови №337/2728/20, виданої 07.09.2020 Хортицьким районним судом міста Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 81 600,00 грн. штрафу);

№64453448 (з примусового виконання постанови №337/3520/20, виданої 27.10.2020 Хортицьким районним судом міста Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 81 600,00 грн.);

№64521077 (з примусового виконання постанови №3/337/1046/2020, виданої 03.11.2020 Хортицьким районним судом міста Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 81 600,00 грн.)

- об`єднані у зведене виконавче провадження №64679329.

В рамках зведеного виконавчого провадження старшим державним виконавцем Хортицького ВДВС Дружко А.І. 01.03.2021 винесено постанову про арешт коштів боржника ВП 64521077, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 310 096,20 грн.

Позивач через свого представника звернувся до Хортицького ВДВС із заявою від 19.04.2021, у якій просив зняти арешт з карткового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_3 , відкритого в АТ «ПУМБ». За змістом заяви позивач повідомив, що в межах зведеного виконавчого провадження накладено арешт на картковий рахунок № НОМЕР_3 , відкритий в АТ «ПУМБ», на який зараховується заробітна плата.

У якості додатку до заяви зазначені: інформація АТ «ПУМБ» від 01.04.2021 про рух коштів за рахунком ОСОБА_1 № НОМЕР_3 ; довідка ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» від 19.03.2021 №30.

Вказана заява отримана відповідачем 19.04.2021, однак як слідує із заяв по суті справи та не заперечується сторонами, відповіді на заяву не надано.

17.06.2021 позивач через свого представника повторно звернувся до Хортицького ВДВС із заявою про зняття арешту з рахунку, на який нараховується заробітна плата. До заяви, крім іншого додано інформацію АТ «ПУМБ» від 16.06.2021 про рух коштів за рахунком ОСОБА_1 № НОМЕР_3 .

Вказана заява отримана відповідачем 17.06.2021, однак як слідує із заяв по суті справи та не заперечується сторонами, відповіді на цю заяву також не надано.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не зняття арешту з рахунку, на який перераховується заробітна плата, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина 1 статті 5 Закону №1404-VIII).

Відповідно до частини 1, 2 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 3 статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема:

з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (частина 4 статті 18 Закону №1404-VIII).

Статтею 48 Закону №1404-VIII встановлено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника.

Так, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову (частина перша).

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (частина друга).

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту (частина четверта).

Отже, стаття 48 Закону №1404-VIII встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Згідно з частиною 3 статті 52 Закону №1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Перелік видів виплат та сум, на які не здійснюється звернення стягнення відповідно до Закону №1404-VIII наведений у статті 73 зазначеного Закону. Так, стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; 6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Стягнення не здійснюється також із сум: 1) неоподатковуваного розміру матеріальної допомоги; 2) грошової компенсації за видане обмундирування і натуральне постачання; 3) вихідної допомоги в разі звільнення (виходу у відставку) з військової служби, служби в поліції та Державної кримінально-виконавчої служби України, а також грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та в інших випадках, передбачених законом; 4) одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві; 5) грошової допомоги, пов`язаної з безоплатним забезпеченням протезування (ортезування) учасника антитерористичної операції, учасника здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, які втратили функціональні можливості кінцівок, благодійної допомоги, отриманої зазначеними особами, незалежно від її розміру та джерела походження.

Зі змісту наведених норм вбачається, що такий вид виплати як «заробітна плата» не відноситься до законодавчо визначеного переліку коштів, на які забороняється здійснення стягнення в рамках виконавчого провадження, що у свою чергу дає підстави для висновку про відсутність обмежень для накладення арешту на кошти на таких рахунках, крім обмеження розміру арештованих коштів відповідно до обмежень щодо можливого розміру стягнення, про що буде зазначено судом далі.

Так, за змістом статті 68 Закону №1404-VIII визначено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно частини 1 статті 69 №1404-VIII підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

При цьому, в силу приписів статті 70 Закону №1404-VIII, розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Зокрема, із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

- у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;

- за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Таким чином, розмір відрахувань, що можуть бути утримані з кожної виплаченої фізичній особі (боржнику) суми доходу у вигляді заробітної плати, чітко регламентований статтею 70 Закону №1404-VIII.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 56 Закону №1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 59 Закону №1404-VIII підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що для забезпечення реального виконання рішення виконавець може накладати арешт, зокрема, на відкриті банківські рахунки боржника. Проте, статтею 52 Закону № 1404-VIII встановлено заборону для виконавця накладати арешт на кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Як встановлено судом в рамках зведеного виконавчого провадження старшим державним виконавцем Хортицького ВДВС Дружко А.І. 01.03.2021 винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 310 096,20 грн.

При цьому, старший державний виконавець визначив банківським установам порядок виконання зазначеної постанови, із застереженням щодо неможливості накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

На підставі вищевказаної постанови накладено арешт на рахунок позивача IBAN № НОМЕР_2 , відкритий в AT «ПУМБ».

Тобто, здійснюючи виконання постанови старшого державного виконавця від 01.03.2021 та визначивши статус рахунку № НОМЕР_2 , AT «ПУМБ» вважало за можливе накласти арешт на грошові кошти, розміщені на ньому.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що картковий рахунок ОСОБА_1 IBAN № НОМЕР_2 , відкритий в AT «ПУМБ», не відносяться до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.

Таким чином на час винесення постанови про арешт коштів боржника від 01.03.2021 старший державний виконавець діяв відповідно до вимог Закону №1404-VIII, стаття 48 якого встановлює право накладення арешту на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах.

Разом з тим, як зазначалось вище, однією з підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Отже, виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Як встановлено судом, позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами про зняття арешту з карткового рахунку № НОМЕР_2 , відкритого в АТ «ПУМБ».

Разом із заявами надавалась довідка ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» №30 від 19.03.2021, з якої слідує, що ОСОБА_1 працює у вказаному товаристві з 18.12.2021.

Крім того, позивачем надавались довідки АТ «ПУМБ» від 01.04.2021 та від 16.06.2021 про рух коштів за рахунком ОСОБА_1 № НОМЕР_2 , з яких вбачається, що на вказаний рахунок ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» нараховується заробітна плата.

Суд зазначає, що отримавши від позивача повідомлення з документальним підтвердженням про те, що на банківський рахунок боржника в АТ «ПУМБ», на який накладено арешт, ОСОБА_1 отримує заробітну плату, відповідач мав вжити заходів щодо перевірки відповідних обставин та зняти арешт з коштів боржника (позивача) в частині надходжень заробітної плати на картковий рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АТ «ПУМБ».

Стаття 43 Конституції України гарантує, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. А норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Відповідно до частини 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 №95, ратифікованої Україною 04.08.1961, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону України «Про оплату праці» забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.

Заробітна плата у розумінні поняття «власності» є майном, що захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, накладення арешту на весь рахунок боржника (фізичної особи) у банку, який призначений для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасне отримання таким боржником у встановленому законом розмірі заробітної плати, що призводить до порушення його конституційних прав громадянина, зокрема, на одержання винагороди за працю.

У даному випадку, кошти, які отримує особа в якості заробітної плати, мають особливу правову природу та захищені законодавцем від звернення на них стягнення безпосередньо у повному обсязі, тому дія арешту, накладеного на картковий рахунок особи, на який надходить заробітна плата, порушує її гарантоване Конституцією України право на одержання винагороди за працю та ставить під загрозу засоби існування такої особи.

Відтак, з огляду на те, що позивач надав відповідачу необхідні і достатні докази на підтвердження того, що рахунок використовується позивачем для отримання заробітної плати, відповідач мав всі передбачені Законом підстави для зняття арешту із вказаного рахунку в частині надходжень заробітної плати.

Згідно з частиною 5 статті 59 Закону №1404-VIII арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

З огляду на вказане, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача, в контексті встановлених обставин є зобов`язання Хортицького ВДВС зняти арешт з коштів, що містяться на картковому рахунку ОСОБА_1 IBAN № НОМЕР_2 , відкритому в АТ «ПУМБ», як заробітна плата.

Посилання відповідача на те, що у межах зведеного виконавчого провадження 19.04.2021 прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у розмірі 20% заробітку боржника до погашення заборгованості за зведеним виконавчим провадженням в сумі 310 096,20 грн., у зв`язку з чим, арешт на рахунок боржника не унеможливлює отримання заробітної плати позивачем, за його бажанням, готівкою через касу роботодавця або поштовими переказами на вказаний ним рахунок (адресу), судом відхиляються, оскільки позивач не повинен нести негативні наслідки у вигляді вчинення додаткових дій для отримання заробітної плати, за наявності імперативного припису у чинному законодавстві щодо заборони накладати арешт на заробітну плату в контексті спірних правовідносин.

Також є неприйнятними посилання відповідача, що саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, оскільки предметом даного спору не є правомірність накладення арешту на кошти боржника.

Разом з тим, позовні вимоги позивача в частині зобов`язання направлення документів про зняття арешту до банківської установи для виконання не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Суд зазначає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Проте, у даному випадку зобов`язання відповідача вчинити дії щодо направлення документів про зняття арешту до банківської установи є передчасним, оскільки на теперішній час відсутні підстави вважати, що відповідач після набрання даним рішенням законної сили, не повідомить банківську установу про знятий арешт.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн., інших судових витрат не заявлено.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 908,00 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. т.2, 5, 9, 77, 139, 143, 194, 243-246, 255, 268, 272, 287 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати Хортицький відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) зняти арешт з коштів, що містяться на картковому рахунку ОСОБА_1 IBAN № НОМЕР_2 , відкритому в Акціонерному товаристві «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», як заробітна плата.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених, зокрема статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Хортицький відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), місцезнаходження: 69076, м.Запоріжжя, вул.В.Сергієнка, буд.48-А; .

Повне судове рішення складено 11.08.2021.

Суддя М.О. Семененко