Справа № 810/3071/18
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/3071/18 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року (повний текст складено 10 лютого 2021 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області про визнання протиправними, скасування рішень та поновлення на роботі,-

в с т а н о в и л а:

Позивач звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області, в якому просила:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Клименка Ю.В. «Про відкликання з відпустки ОСОБА_1 » від 21 травня 2018 року № 63-к;

- визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області від 21 травня 2018 року №64-к «Про припинення повноважень ОСОБА_1 »;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області;

- стягнути з Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області за період вимушеного прогулу ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату з 21 травня 2018 року до дня фактичного поновлення на посаді.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

За наслідками перегляду справи в касаційному порядку, постановою Верховного Суду від 20.10.2020 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року скасовано, прийнято нову постанову, якою у частині визнання незаконним та скасування розпорядження голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Клименка Ю.В. «Про відкликання з відпустки ОСОБА_1 » від 21 травня 2018року № 63-к позов задоволено, визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Клименка Ю.В. «Про відкликання з відпустки ОСОБА_1 » від 21 травня 2018 року № 63-к. В іншій частині справу №810/3071/18 за позовом ОСОБА_1 до Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області про визнання протиправними, скасування рішень та поновлення на роботі направлено на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що нормами чинного законодавства передбачено додаткову, особливу підставу для звільнення працівника, пов`язану з його статусом, якої не містить КЗпП України чи Закон України «Про державну службу», що пов`язана не з волевиявленням працівника чи голови райдержадміністрації, а з самим фактом призначення нового керівника адміністрації, що передбачено ст.10 Закону України «Про місцеві державну адміністрації».

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що положення ч.3 ст.40 КЗпП України є такими, що поширюються на усі трудові правовідносини, що встановлено Конституційним Судом України у рішення від 04.09.2019 у справі №3-425/2018(6960/18), отже, звільнення працівника у період відпустки або тимчосової непрацездатності є неприпустимим.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Позивачем подано до суду заяву про заміну відповідача його правонаступником - Бориспільською районною державною адміністрацією Київської області.

Відповідно до ч.1 ст.52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Судом встановлено, що пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій» від 16.12.2020 №1635-р було визначено, здійснити реорганізацію районних державних адміністрацій районів, ліквідованих згідно з постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 pоку №807-IX «Про утворення та ліквідацію районів», шляхом приєднання до районних державних адміністрацій, розташованих в адміністративних центрах районів, утворених зазначеною постановою, згідно з додатком 1.

Додатком 1 даної Постанови в результаті реорганізації, Переяслав-Хмельницьку районну державну адміністрацію було приєднано (реорганізовано) до Бориспільської районної державної адміністрації Київської області.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, 21.07.2021 до Реєстру внесено запис про припинення державної реєстрації юридичної особи Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області.

Таким чином, клопотання про заміну відповідача є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом заміни відповідача його правонаступником Бориспільською районною державною адміністрацією Київської області.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 була призначена на посаду заступника голови Переяслав-Хмельницької РДА, як така, що успішно пройшла по конкурсу, відповідно до розпорядження голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації від 10 жовтня 2016 року №278-к, що підтверджується записами в трудовій книжці позивача (а.с.36-45 т.1).

Розпорядженням Президента України від 07 квітня 2018 року №59/2018-п Клименка Ю.В. призначено головою Переяслав-Хмельницької РДА Київської області з 13 квітня 2018 року зі строком випробування один місяць та оплатою праці відповідно до законодавства (а.с.102 т.1).

Розпорядженням в.о. голови Переяслав-Хмельницької РДА від 11 квітня 2018 року за №57-к «Про надання додаткової оплачуваної відпустки ОСОБА_1 », останній надано було додаткову оплачувану відпустку з 12 квітня 2018 року по 26 квітня 2018 року (а.с.96 т.1).

Під час перебування у відпустці, позивачка також знаходилась на лікарняному внаслідок тимчасової непрацездатності в період з 13 квітня по 26 квітня 2018 року а також з 27 квітня 2018 року по 20 травня 2018 року, що підтверджується листками непрацездатності серії АДІ №176684, та №176685 (а.с.57-58 т.1).

21 травня 2018 року ОСОБА_1 на ім`я голови Переяслав-Хмельницької РДА Київської області було подано заяву, якою позивач надала згоду на відкликання її з додаткової відпустки з 21 травня 2018 року, за наслідком розгляду якої, головою адміністрації Клименком Ю.В. було винесено розпорядження від 21 травня 2018 року № 63-к, яким ОСОБА_1 відкликано з додаткової оплачуваної відпустки з 21 травня 2018 року, для виконання невідкладної та непередбачуваної роботи (а.с.97 т.1).

Цього ж дня, позивачкою на ім`я голови райдержадміністрації Клименка Ю.В. було написано заяву про припинення її повноважень на посаді заступника голови адміністрації, відповідно до положень статті 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (а.с.104 т.1).

21 травня 2018 року головою Переяслав-Хмельницької РДА Клименком Ю.В. на ім`я голови Київської обласної державної адміністрації Горгана О.Л. було направлено подання про погодження звільнення ОСОБА_1 з посади заступника голови Переяслав-Хмельницької РДА, у зв`язку з припиненням своїх повноважень, відповідно до положень статті 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрацією», згідно з поданою нею заявою (а.с.106 т.1).

За наслідком розгляду вказаного подання, головою Київської обласної державної адміністрації Горганом О.Л. погоджено звільнення ОСОБА_1 із займаної посади, що підтверджується листом від 21 травня 2018 року №11-21/2204 (а.с.105 т.1).

Розпорядженням голови Переяслав-Хмельницької РДА Клименком Ю.В. від 21 травня 2018 року за №64-к «Про припинення повноважень ОСОБА_1 », відповідно до положень Закону України «Про державну службу», ста.10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та статті 24 Закону України «Про відпустки», було припинено повноваження ОСОБА_1 на посаді заступника голови Переяслав-Хмельницької РДА з 21 травня 2018 року.

Вважаючи своє звільнення неправомірним, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що звільнення позивача відбулось і період перебування її у відпустці, що суперечить положенням ч.3 ст.40 КЗпП України, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2, 3 ст.10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» перший заступник та заступники голови районної державної адміністрації призначаються на посаду та звільняються з посади головою районної державної адміністрації за погодженням з головою обласної державної адміністрації.

Перші заступники та заступники голів місцевих державних адміністрацій заявляють про припинення своїх повноважень новопризначеним головам місцевих державних адміністрацій у день їх призначення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» голови місцевих державних адміністрацій: призначають на посади та звільняють з посад своїх заступників, керівників структурних підрозділів відповідно до статей 10 та 11 цього Закону.

З наведених положень Закону вбачається, що заступник голови районної державної адміністрації зобов`язаний заявити про припинення своїх повноважень перед новопризначеним головою адміністрації в день його призначення. При цьому, Закон України «Про місцеві державні адміністрації» не містить альтернативного вибору варіанту поведінки заступником голови районної державної адміністрації, оскільки подання відповідної заяви згідно з положеннями ст.10, ст.39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» носить імперативний характер та підлягає обов`язковому виконанню.

Розпорядженням Президента України від 07 квітня 2018 року №59/2018-п головою Переяслав-Хмельницької РДА Київської області з 13 квітня 2018 року призначено Клименка Ю.В. зі строком випробування один місяць та оплатою праці відповідно до законодавства.

На день призначення нового голови РДА позивач перебувала у додатковій оплачуваній відпустці з 12 квітня 2018 року по 26 квітня 2018 року, під час якої знаходилась на лікарняному у період часу з 13 квітня по 26 квітня 2018 року, а також з 27 квітня 2018 року по 20 травня 2018 року, внаслідок чого відпустка ОСОБА_1 була автоматично продовжена.

Розпорядженням Голови Переяслав-Хмельницької РДА Київської області від 21 травня 2018 року №63-к, ОСОБА_1 відкликано з додаткової оплачуваної відпустки з 21 травня 2018 року, для виконання невідкладної та непередбачуваної роботи.

В той же час, постановою Верховного Суду від 20.10.2020 у даній справі визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Клименка Ю.В. «Про відкликання з відпустки ОСОБА_1 » від 21 травня 2018 року № 63-к.

Внаслідок скасування розпорядження голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Клименка Ю.В. «Про відкликання з відпустки ОСОБА_1 » від 21 травня 2018 року № 63-к, станом на 21 травня 2018 року позивач є такою, що перебувала у відпустці.

При цьому розпорядженням голови Переяслав-Хмельницької РДА Клименком Ю.В. від 21 травня 2018 року за №64-к «Про припинення повноважень ОСОБА_1 », відповідно до положень Закону України «Про державну службу», статті 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та статті 24 Закону України «Про відпустки», було припинено повноваження ОСОБА_1 на посаді заступника голови Переяслав-Хмельницької РДА з 21 травня 2018 року.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України припинення повноважень посадових осіб належить до розірвань трудового договору з ініціативи власника, або уповноваженого ним органу.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.40 КЗпП України, не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено про недопустимість звільнення працівника у період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (ч. 3 ст. 40 КЗпП України), які стосуються як передбачених ст.40, 41 КЗпП України випадків, так і інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 04.09.2020 № 6-р(II)/2019 у справі № 3-425/2018(6960/18) за конституційною скаргою ОСОБА_4 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 40 Кодексу законів про працю України, зазначив, що положеннями частини третьої статті 40 Кодексу закріплені гарантії захисту працівника від незаконного звільнення, що є спеціальними вимогами законодавства, які мають бути реалізовані роботодавцем для дотримання трудового законодавства. Однією з таких гарантій є, зокрема, сформульована у законодавстві заборона роботодавцю звільняти працівника, який працює за трудовим договором і на момент звільнення є тимчасово непрацездатним або перебуває у відпустці. Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини третьої статті 40 Кодексу є такими, що поширюються на усі трудові правовідносини та не суперечать Конституції України.

Таким чином, оскільки припинення повноважень позивача, на підставі розпорядження голови Переяслав-Хмельницької РДА Клименко Ю.В. від 21 травня 2018 року за №64-к, мало місце в період перебування позивача у додатковій оплачуваній відпустці, звільнення позивача відбулось без дотримання вимог законодавства, яке розповсюджується на спірні правовідносини, зокрема ч.3 ст.40 КЗпП України, внаслідок чого не може бути визнано правомірним, а тому права позивача підлягають відновленню шляхом скасування розпорядження голови Переяслав-Хмельницької РДА Клименком Ю.В. від 21 травня 2018 року за №64-к.

Згідно ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про неправомірність звільнення позивача з посади заступника голови Переяслав-Хмельницької РДА, позивач підлягає поновленню на попередній роботі.

Частиною 2 ст.235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, відповідно до п.2 якого середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

За приписами абз.3 п.3 Порядку усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Пунктом 8 вищезазначеного Порядку встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відтак, при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу обрахуванню підлягає сума заробітку за робочі дні, виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку обчислення середньої заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 730953,00 грн (1083,00 грн. х 674 робочих днів - кількість робочих днів з наступного дня після звільнення по день ухвалення рішення судом першої інстанції), з урахуванням довідок Переяслав-Хмельницької РДА від 28.12.2020 №06.01-17/1591 (а.с.26 т.2) та від 29.01.2021 №06.01-19/110 (а.с.83 т.2) про розмір середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 .

Жодних обґрунтувань щодо неналежного розрахунку судом першої інстанції середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача апеляційна скарга не містить.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, при цьому колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Замінити відповідача Переяслав-Хмельницьку районну державну адміністрацію Київської області її правонаступником - Бориспільською районною державною адміністрацією Київської області.

Апеляційну скаргу Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Текст постанови виготовлено 12 серпня 2021 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

А.Ю.Кучма