Справа № 200/7454/21
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2021 р. Справа№200/7454/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хохленкова О.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, -

У С Т А Н О В И В:

На адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив наступне.

На виконанні Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) з 26.02.2020 року перебував виконавчий лист № 200/4388/19-а, виданий Донецьким окружним адміністративним судом про зобов`язання Волноваського об`єднаного управління ПФУ Донецької області виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 01 лютого 2018 року по 30 червня 2018 року в розмірі 7260 грн.

03 червня 2021 року державним виконавцем Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на підставі п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404 було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 61397861.

Позивач вважає що ця постанова прийнята державним виконавцем передчасно за відсутністю в матеріалах виконавчого провадження доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття виконавцем вичерпних заходів з його виконання.

Просить суд:

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 03 червня 2021 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого лита № 200/4388/19-а у ВП № 61397861.

09 серпня 2021 року відповідачем надано відзив на адміністративний позов, у якому зазначено, що відповідач, приймаючи оскаржувану постанову від 03 червня 2021 року про закінчення виконавчого провадження, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Вказує що 27.03.2021 року до відділу надійшла відповідь Волноваського об`єднаного УПФ Донецької області в якій боржник повідомляє про те, що ним спрямований запит до Головного управління ПФУ в Донецькій області щодо необхідності виділення коштів для сплати заборгованості по пенсії, але рішення суду не виконано у зв`язку з відсутність фінансування.

Державним виконавцем приймалися постанови про накладення штрафу, спрямувалося повідомлення до органу досудового розслідування про вчинення боржником кримінального правопорушення.

03.06.2021 року державними виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження.

Просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року позовна заява була залишена без руху у зв`язку із виявленими недоліками.

Позивач недоліки усунув та 30 червня 2021 року через канцелярію суду надав необхідні документи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року провадження по справі відкрито за правилами глави 11 розділу 2 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ та призначено справу до розгляду на 13 серпня 2021 року.

13 серпня 2021 року позивач в судове засідання не з`явився. В позовній заяві вказав про розгляд справи в його відсутність.

Представник відповідача 13 серпня 2021 року в судове засідання не з`явився. Був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивачем у справі є фізична особа ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є громадянкою України відповідно до паспорту серія НОМЕР_1 виданого Волноваським РВ УМВС України в Донецькій області 06 серпня 1999 року (а.с.30).

Відповідно до довідки № 1438-56267 від 21.08.2017 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичне місце проживання позивача АДРЕСА_1 (а.с.37)

Відповідачем є Волноваській районний відділ державної виконавчої служби Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) який є юридичною особою та суб`єктом владних повноважень.

На виконання вищезазначеного рішення Донецького окружного адміністратвиного суду по справі № 200/4388/19-а був виданий виконавчий лист № 200/4388/19-а від 16.12.2019 року, яким зобов`язано Волноваське об`єднане управління ПФУ Донецької області виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 01 лютого 2018 року по 30 червня 2018 року в розмірі 7260 грн. (а.с.31).

На підставі зазначеного виконавчого листа державним виконавцем 26.02.2020 року була прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 61397861 (а.с.32).

26.01.2021 року державним виконавцем була прийнята постанова про накладення штрафу на Волноваське об`єднане управління ПФУ Донецької області в розмірі 5100 грн. ВП № 61397861 (а.с.33).

Листом № 2501/11-33/05 від 24.03.2020 року від Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повідомило Головне управління Пенсійного фонду України про існуючи суми заборгованості по виконавчим листам та просить вирішити питання виділення коштів на фінансування по вказаним рішенням суду (а.с.34).

03 червня 2021 року державним виконавцем Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на підставі ст.63,75 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404 було прийнято постанову про накладення штрафу в розмірі 10200 грн. на Волноваське об`єднане управління ПФУ Донецької області ВП № 61397861.

03.06.2021 року державним виконавцем було спрямоване повідомлення до Волноваського відділення поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області про вчинення кримінального правопорушення зі сторони боржника Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (а.с.35).

03.06.2021 року державним виконавцем Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на підставі п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404 було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 61397861 (а.с.36).

Саму цю постанову державного виконавця ВП № 61397861 від 03 червня 2021 року про закінчення виконавчого провадження, просить скасувати позивач, як таку, що не відповідає вимогам зако ну.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Щодо строків звернення до суду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України , позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що позивач оскаржує постанову державного виконавця від 03.06.2020 року.

Як вказує позивач вона отримала цю постанову 04 червня 2021 року.

Строк звернення до суду спливає 14 червня 2021 року.

До суду позивач звернувся 11 червня 2021 року, тобто в строк встановлений законом.

Таким чином, строк на звернення до суду позивачем не пропущений.

Щодо суті позовних вимог.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частинами другою та третьою статті 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно з частиною першою, другою статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», що є спеціальним у відношенні виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) є сукупністю дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини 1статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частинами 1 та п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено,що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії та здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з пунктом 1 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з частинами 1-3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 75 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з листа № 2501/11-33/05 від 24.03.2020 року Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повідомило Головне управління Пенсійного фонду України про існуючи суми заборгованості по виконавчим листам та просить вирішити питання виділення коштів на фінансування по вказаним рішенням суду.

Тобто, рішення суду щодо зобов`язання Волноваського об`єднаного управління ПФУ Донецької області виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 01 лютого 2018 року по 30 червня 2018 року в розмірі 7260 грн. не виконано.

Пунктом 11 частини першої ст..39 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404 виконавче провадження підлягає закриттю у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Частиною третьою ст..63 Закону № 1404 передбачене, що у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Саме на підставі цієї статті Закону № 1404 державний виконавець закрив виконавче провадження.

Але, частиною 2 ст.63 Закону № 1404 передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Як встановлено судом 03.06.2021 року державний виконавець прийняв постанову про накладення штрафу в розмірі 10200 гривень на боржника та зобов`язав його протягом 10 робочих днів виконати рішення суду.

Відповідно до абзацу першого ч.3 ст.63 Закону № 1404, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

З матеріалів справи вбачається, що державний виконавець не дотримався вимог ч.2 та ч.3 ст.63 Закону № 1404 та передчасно прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження саме 03.06.2021 року, повторно не перевіривши виконання рішення суду боржником.

Тобто, в постанові про накладення штрафу від 03.06.2021 року дається боржнику 10 робочих днів для виконання рішення суду, але не дочекавшись спливу цих 10 робочих днів, державний виконавець в той же день 03.06.2021 року виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Само по собі повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення не є підставою для прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження, якщо державним виконавцем повторно не перевірене виконання судового рішення, відповідно до ч.2 та абзацу першого ч.3 ст.63 Закону № 1404.

Отже, рішення суду в даному випадку є не виконаним, повторно не перевірено його виконання боржником, а тому постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 03.06.2021 року ВП №№ 61397861 є протиправною та підлягає скасуванню.

Тому, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Обов`язкам органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб кореспондує право фізичних та юридичних осіб очікувати що ці органи та посадові особи будуть діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принцип юридичної визначеності в свою чергу, є складовою принципу верховенства права.

Тому, правомірні очікування позивача на те, що орган державної влади буде діяти тільки на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, не здійснилися.

І таким чином, його право було порушено.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші протии Україн від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивач сплатив судовий збір в розмірі 908 грн. саме ця сума підлягає відшкодуванню на користь позивача з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків скасування) про постанови про закінчення виконавчого провадження, задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 03 червня 2021 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 200/4388/19-а ВП № 61397861.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (85700, Донецька область, Волноваський район, м. Волноваха, вул..Центральна, 43, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

В повному обсязі рішення складене та підписано суддею головуючим 13 серпня 2021 року.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Хохленков