Справа № 400/5213/21
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

12 серпня 2021 р. № 400/5213/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Біоносенка В.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,Миколаїв,54020,
про:визнання протиправним та скасуваня рішення № 27/03.04-пр від 14.01.21 р., зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду із позовом в якому просив: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Миколаївській області № 27/03.04-пр від 14.01.2021 в частині відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком; 2) зобов`язати Головне управління ПФУ в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 страховий стаж за час роботи на посаді слюсаря сантехника, газоелектрозварника у Дочірньому підприємстві «Миколаївське спеціалізоване монтажне управління №520» з 18.07.1978 року по 11.05.1979 року та з 12.08.1981 року по 02.10.1997 року; 3) зобов`язати Головне управління ПФУ в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на протиправність посилання відповідача на те , що позивачем надано дублікат трудової книжки НОМЕР_1 від 10.08.2005, але без напису «Дублікат» у правому верхньому кутку першої сторінки, а першу сторінку трудової книжки завірено печаткою ДП «МСМУ №520» - підприємством, яке не є останнім місцем роботи на дату заповнення дублікату трудової книжки. Позивач зазначає, що в 2005 році він загубив трудову книжку і тому звернувся до ДП МСУ №520, де розпочав свою трудову діяльність та працював впродовж тривалого часу за видачею дублікату трудової книжки. 22.12.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за віком, проте 14.01.2021 відповідач прийняв рішення №27/03.04-пр про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. З метою підтвердження трудового стажу позивач звернувся до Державного архіву Миколаївської області та отримав відповідь, що документи з кадрових питань (особового складу) до держархіву області не надходили. Позивач повторно звернувся до відповідача з заявою про підтвердження стажу роботи. Листом від 21.05.2021 №1400-0304-8/34156 відповідач повторно відмовив позивачу у призначенні пенсії, оскільки надана трудова книжка не відповідає вимогам пунктів 5.1. та 5.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Позивач зазначає, що в дублікат трудової книжки внесені відповідні записи про спірні періоди роботи, які завірені печатками підприємств та підписами відповідальних посадових осіб.

Відповідач заперечує проти позову, просить у задоволенні позову відмовити, оскільки управлінням прийнято рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю страхового стажу передбаченого частиною 1 статті 26 Закону №1058, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав свої позовні вимоги та просив задовольнити позов в повному обсязі.

Суд розглянув справу 12.08.2021 в порядку спрощеного провадження, без виклику сторін, відповідно до вимог ст. 263 КАС України.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

22.12.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком.

14.01.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області прийнято рішення №27/03.04-пр про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, визначеного ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У рішення №27/03.04-пр зазначено, що відповідач визнає трудовий стаж за період з червня 1999 року до часу звернення за призначенням пенсії, а також службу РА та навчання у ГПТУ 4, та загальний страховий стаж позивача становить 18 років 03 місяця 07 днів.

З метою підтвердження трудового стажу позивач звернувся до Державного архіву Миколаївської області.

22.02.2021 Листом №М-172/03-05 Держаний архів Миколаївської області повідомив, що документи з кадрових питань (особового складу) Спеціалізованого монтажного управління №520 (ВАТ Спеціалізоване монтажне управління №520 «Микрлаївпромсантехмонтаж») до держархіву області не надходили, тому підтвердити розміри заробітної плати ОСОБА_1 у 1978-1997 рр. неможливо.

У квітні 2021 року ОСОБА_1 повторно звернувся до відповідача з заявою про підтвердження стажу роботи та надав документи, які за цей час отримав в архіві.

Листом від 21.05.2021 №1400-0304-8/34156 відповідач повідомив ОСОБА_1 , що надана ним трудова книжка не відповідає вимогам пунктів 5.1. та 5.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме позивачем надано дублікат трудової книжки НОМЕР_1 від 10.08.2005, але без напису «Дублікат» у правому верхньому кутку першої сторінки, а першу сторінку трудової книжки завірено печаткою ДП «МСМУ №520» - підприємством, яке не є останнім місцем роботи на дату заповнення дублікату трудової книжки. Отже, підстави для розгляду наданих документів на Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дають право на призначення пенсії відсутні.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно - правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Згідно ст.11 даного Закону України загальнообов`язковому державному пенсiйному страхуванню пiдлягають: громадяни України, iноземцi (якщо iнше не встановлено мiжнародними договорами, згода на обовязковiсть яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, якi працюють на пiдприємствах, в установах, органiзацiях, створених вiдповiдно до законодавства України, незалежно вiд форми власностi, виду дiяльностi та господарювання, у фiлiях, представництвах, вiддiленнях та iнших вiдокремлених пiдроздiлах цих пiдприємств та органiзацiй, в обєднаннях громадян, у фізичних осiб пiдприємцiв та інших осiб (включаючи юридичних та фiзичних осiбпiдприємцiв, якi обрали особливий спосiб оподаткування (єдиний податок, фiксований сiльськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на iнших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених пiдприємствах, в установах, органiзацiях чи у фiзичних осiб за договорами цивiльно-правового характеру.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (зі змінами за Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року №2148-VIII) мають право на призначення за віком особи після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 25 років.

Відповідно до п.2 ст.24 Закону України«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. У відповідності до ст.62 Закону України«Про пенсійне забезпечення»основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого Постановою правління Пенсійного Фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року визначений перелік документів, що надаються до заяви про призначення пенсії. Зокрема це документи про стаж, що визначеніПорядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пунктом 4.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фону України №22-1 від 25.11.2005 р. (з наступними змінами), орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Порядком підтвердження наявного трудового стажу визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 в період з 13.07.1978 року по 11.05.1979 року позивач працював за спеціальністю слюсар сантехник в Спеціалізованому управлінні №520 ДП ВАТ «Миколаївпромсантехмонтаж» та звільнений 11.05.1979 року у зв`язку з призивом до Радянської армії. Також судом встановлено, що 12.08.1981 ОСОБА_1 зарахований слюсарем-сантехником до Спеціалізованого управлінні №520 ДП ВАТ «Миколаївпромсантехмонтаж», де працював до 02.10.1997.

Відповідно до змісту рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 14.01.2021 №27/03.04-пр відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком, оскільки до заяви про призначення пенсії позивачем було надано дублікат трудової книжки, який не відповідає вимогам пунктів 5.1. та 5.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме позивачем надано дублікат трудової книжки НОМЕР_1 від 10.08.2005, але без напису «Дублікат» у правому верхньому кутку першої сторінки, а першу сторінку трудової книжки завірено печаткою ДП «МСМУ №520» - підприємством, яке не є останнім місцем роботи на дату заповнення дублікату трудової книжки.

Суд звертає увагу на те, що порядок ведення трудових книжок працівників регламентує Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110.

Дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділи "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження" і "Відомості про заохочення" при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, (тут і далі також - Порядок № 637, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідач в своєму рішенні від 14.01.2021 №27/03.04-пр про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, визначив, що загальний страховий стаж позивача становить 18 років 03 місяця 07 днів.

Однак, в матеріалах справи наявний лист Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 29.07.2019 №461/04/02.07 (арк. спр. 25), в якому на звернення ОСОБА_1 повідомлено, що на підставі наданими ним на розгляд документами, його трудовий стаж складає 33 роки 5 місяців 7 днів, а відповідний пенсійний вік становить 60 років. Суд звертає увагу, що на цей момент у позивача вже був дублікат трудової книжки, однак відповідач не повідомив позивачу, що його документи не відповідають вимогам пунктів 5.1. та 5.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Відповідач, не зараховуючи стаж роботи позивача на посаді слюсаря сантехника, газоелектрозварника у Дочірньому підприємстві «Миколаївське спеціалізоване монтажне управління №520» з 18.07.1978 року по 11.05.1979 року та з 12.08.1981 року по 02.10.1997 року, посилається на те, що позивачем надано дублікат трудової книжки НОМЕР_1 від 10.08.2005, але без напису «Дублікат» у правому верхньому кутку першої сторінки, а першу сторінку трудової книжки завірено печаткою ДП «МСМУ №520» - підприємством, яке не є останнім місцем роботи на дату заповнення дублікату трудової книжки.

Суд зазначає, що аналізуючи норми Інструкції № 58 вбачається, що дублікат трудової книжки позивача оформлений у відповідності до вимог законодавства, а саме дублікат містить інформацію стосовно дати прийняття на роботу, найменування підприємства, де працював позивач, а також посада, на яку було прийнято позивача, крім того зазначено на підставі яких наказів позивач приймався на роботу та звільнявся.

Відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій ВАТ «Миколаївпромсантехмонтаж» припинено 14.11.2014 на підставі рішення Господарського суду Миколаївської області про припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом від 27.10.2014 по справі №14/802/07, в якому зазначено: «Ліквідувати Відкрите акціонерне товариство "Миколаївпромсантехмонтаж" (ідентифікаційний код 13857794); ліквідувати відокремлені підрозділи Відкритого акціонерного товариства "Миколаївпромсантехмонтаж" (ідентифікаційний код 13857794)».

Позивач звертався до Державного архіву Миколаївської області. 22.02.2021 Листом №М-172/03-05 Держаний архів Миколаївської області повідомив, що документи з кадрових питань (особового складу) Спеціалізованого монтажного управління №520 (ВАТ Спеціалізоване монтажне управління №520 «Микрлаївпромсантехмонтаж») до держархіву області не надходили

Отже, позивач не мав змогу ніякими іншими документами довести свій трудовий стаж.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 13 червня 2019 року (справа №489/5805/16-а), оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, судам слід виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав.

Відповідно до п.п 2, 3 п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів.

Управлінням не вжиті відповідні заходи для підтвердження спірних періодів роботи, тоді як позивач не може бути позбавлена свого права, що стосується предмету позову через неможливість перевірки достовірності відомостей зазначених в дублікаті трудової книжки.

Згідно з ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" №3477- ІV від 23.02.2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (рішення у справі "Хонякіна проти Грузії" (Khoniakina v. Georgia), № 17767/08, пункт 72, від 19 червня 2012 року).

У пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини «Лелас проти Хорватії» суд звернув увагу на те, що «держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу». У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що «…у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб…».

Тобто, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи, зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

Відповідно до ч. 1-2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії) і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 908 гривень підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 263 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,Миколаїв,54020, 13844159) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 27/03.04-пр від 14.01.2021 в частині відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,Миколаїв,54020, 13844159) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_2 ) страховий стаж за час роботи на посаді слюсаря сантехника, газоелектрозварника у Дочірньому підприємстві «Миколаївське спеціалізоване монтажне управління №520» з 18.07.1978 року по 11.05.1979 року та з 12.08.1981 року по 02.10.1997 року

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,Миколаїв,54020, 13844159) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_2 ) про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,Миколаїв,549) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) судові витрати в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

6. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко