Справа № 168/261/21
Суддя: Хаврона О. Й.
Дата ухвалення: 2021-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 168/261/21
Провадження № 2-а/168/6/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2021 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого-судді Хаврони О.Й.,

за участі: секретаря Островерхої Т.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Стара Вижівка справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, поліцейського СРПП ВПД №1 (смт. Стара Вижівка) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Суліма Володимира Валентиновича про скасування постанови від 31.03.2021 р. про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач просить скасувати постанову відповідача про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову посилається на те, що постановою поліцейського СРПП ВПД №1 (смт. Стара Вижівка) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Суліма В.В. від 31.03.2021 р. його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., за порушення правил користування ременем безпеки, встановлених п.2.3 «в» ПДР України. Дану постанову вважає незаконною та необґрунтованою з наступних підстав.

Зазначає, що відповідачем не враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. Крім того вказує, що під час оформлення постанови (фактичного заповнення бланка) він надавав особисті пояснення інспектору поліції про те, що підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності не має. Також інспектор не надав доказів його вини у вчиненні правопорушення, зокрема матеріалів відеофіксації (подія мала місце о 21.17 год. в темну пору доби) і яким чином працівник поліції через тоноване скло автомобіля, перебуваючи позаду автомобіля, побачив, що він не пристебнутий ременем безпеки йому не зрозуміло. Будь-яких пояснень він з даного приводу не надавав та претензій з боку інспектора, після зупинки автомобіля до нього з приводу того, що не він пристебнутий ременем безпеки не було. Під час розгляду адміністративної справи та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, інспектором грубо порушено вимоги ст.268 КУпАП щодо можливості заявляти під час розгляду клопотання, давати пояснення, відстоювати свою позицію та скористатись гарантованими законом правами. За таких обставин вважає, що постанова серії БАА № 772851 від 31.03.2021 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам закону, оскільки винесена без врахування його пояснень, з порушенням порядку розгляду справи, за відсутності будь-яких доказів порушення ПДР України, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 14.04.2021 р. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

24.04.2021 р. до суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою судді від 26.04.2021 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, замінено відповідача Ковельське районне управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області на належного відповідача - Головне управління Національної поліції у Волинській області.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав з підстав наведених у ньому та просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення та провадження по справі закрити. Пояснив, що 31.03.2021 р. на нього одночасно складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП та повідомлено про те, що буде складена постанова за те, що не освітлювався номерний знак, що відображено та підтверджується відеозаписом процесу складення протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП. Про складення постанови про порушення правил користування ременем безпеки йому ніхто не повідомив, тому отримуючи оскаржувану постанову, її він не читав, бо був переконаний, що вона стосується саме того, що не освітлювався номерний знак. Вважає, що працівники поліції при цьому перевищили свої повноваження. Доказів керування автомобілем без ременя безпеки поліцейським не надано.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Волинській області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подано.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засідання проти позову заперечив, пояснив, що позивач був зупинений за те, що керував автомобілем, в якому не освітлювався задній номерний знак. Після зупинки вказаного автомобіля до позивача підійшов старший групи ОСОБА_3 , який також з`ясував, що водій не пристебнутий ременем безпеки, тому дав вказівку скласти про це постанову. Також на вказаного водія було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Постанову про керування автомобілем з неосвітленим номерним знаком вирішено не складати, а було винесено постанову за вчинення правопорушення, яке є менш суворим, тобто за порушення правил користування ременем безпеки. На відео з нагрудної камери доказів порушення використання ременя безпеки не видно, оскільки був вечір і відсутнє належне освітлення, тому цей факт підтверджується лише поясненнями поліцейського Фарини О.І., зі слів якого він склав оскаржувану постанову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 222 КУпАП органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч.5 ст.121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулює Закон України від 02.07.2015 р. № 580-VIII «Про національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).

П.8 ч.1 ст. 23 Закону № 580-VIII визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону № 580-VIII поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Ст.14 Закону України від 30.06.1993 р. № 3353-XII «Про дорожній рух» (далі - Закон № 3353-XII) передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону №3353-XII встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі ПДР України).

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу допустимості, належності і достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що постановою від 31.03.2021 р. серії БАА № 772851 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною поліцейським СРПП ВПД №1 (смт. Стара Вижівка) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Сулімом В.В., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 31.03.2021 р. о 21.17 год. в смт. Стара Вижівка по вул. Брідківська керував автомобілем марки «Opel Zafira», номерний знак НОМЕР_1 без пристебнутого ременя безпеки, чим порушив п. 2.3 (в) ПДР України.

Не погоджуючись із вищевказаною постановою поліцейського, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування цієї постанови.

Ч.5 ст.121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема за порушення правил користування ременями безпеки.

Відповідно до п.2.3 (в) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Ч.2 ст.77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до норм КАС суд зобов`язаний повно і всебічно дослідити обставини справи.

Також в ст. 2 КАС визначено, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: офіційне з`ясування всіх обставин у справі, який визначає основні риси і обсяг дій адміністративного суду за його власною ініціативою. Суд не зв`язаний тільки документами та заявами про докази, які внесені сторонами. Це дає змогу врівноважити можливості людини, яка зазвичай не обізнана в тонкощах юриспруденції та суб`єкта владних повноважень.

На виконання вказаних приписів КАС з метою повноти судового розгляду судом досліджено також і відеозапис фіксації процедури складення протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, на якому зафіксовані події, що відбулись 31.03.2021 р. та стосуються позивача, починаючи від моменту та причин зупинки автомобіля під керуванням позивача.

У ході розгляду суд встановив з пояснень позивача та відповідача ОСОБА_2 , що позивачем та відповідачем визнаються такі обставини:

позивач 31.03.2021 р. о 21.17 год. в смт. Стара Вижівка по вул. Брідківська керував автомобілем марки «Opel Zafira», номерний знак НОМЕР_1 ;

позивач був зупинений, оскільки на його автомобілі не освітлювався задній номерний знак;

31.03.2021 р. на позивача було складено постанову про порушення вимог ч. 5 ст. 121 КУпАП, яка є предметом оскарження в цій справі;

також 31.03.2021 р. на позивача складений протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Позивач стверджує, що керуючи автомобілем був пристебнутий ременем безпеки, і з огляду на те, що нічний час, в нічний час доби та через тоноване скло автомобіля поліцейський не міг бачити цього факту.

Всупереч вимогам ч.1 ст. 77 КАС доказів на спростування доводів позивача (відео чи фото) відповідачами не надано, встановлено, що постанову складено виключно зі слів поліцейського, якого допитати в судовому засіданні не виявилось можливим, незважаючи на виклики суду.

Також не відображено факту керування позивачем автомобілем з порушенням правил користування ременями безпеки на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського під час складання протоколу щодо позивача за ч.1 ст.130 КУпАП, який судом на виконання вимог КАС був досліджений в повному обсязі.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що доказів вчинення порушення позивачем правил користування ременями безпеки (правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП) не надано, відтак в цій частині доводи позивача обґрунтовані, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України підлягає закриттю.

Разом з тим, не заслуговують на увагу і не знайшли підтвердження доводи позивача в частині неправомірних дій працівників поліції щодо перевищення ними повноважень, оскільки як визнається сторонами підставою для зупинки автомобіля позивача 31.03.2021 р. стало те, що в автомобілі не освітлювався номерний знак. Той факт, що не було винесено за це відповідної постанови не спростовує правомірність підстави зупинки поліцейськими автомобіля під керуванням позивача.

Враховуючи те, що відповідачем у справах про скасування постанов у справах про адміністративне правопорушення, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення, то в цій справі належним відповідачем є Головне управління Національної поліції у Волинській області.

З огляду на вказане, відповідач поліцейський СРПП ВПД №1 (смт. Стара Вижівка) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Сулім В.В. в розумінні КАС України є неналежним відповідачем у цій справі і в задоволенні позовних вимог до нього слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 139, 242-247, 272, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 772851 від 31.03.2021 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в частині позовних вимог до поліцейського СРПП ВПД №1 (смт. Стара Вижівка) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Суліма Володимира Валентиновича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Старовижівський районний суд.

Суддя О. Й. Хаврона