Справа № 640/12403/20
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2021-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2021 року м. Київ № 640/12403/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Українська будівельна спілка» до Київської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Приватне підприємство «Українська будівельна спілка» (далі - позивач або ПП «Українська будівельна спілка») з позовом до Київської митниці Державної митної служби України (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2020/000218/2 від 05.05.2020 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100060/2020/00426 від 05.05.2020, прийняті Київською митницею Державної митної служби України за митною декларацією №UA100060/2020/379702.

На обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що при митному оформленні виробів з чорних металів, гвинтів, болтів, шурупів, та аналогічних виробів з чорних металів, які увозились на митну територію України, ним було визначено його митну вартість за основним методом ціною договору (контракту). Позивач зазначає, що на підтвердження заявленої митної вартості оцінюваного товару надав митному органу документи, які відповідають переліку, визначеному у частині другій статті 53 Митного кодексу України, та чітко ідентифікують оцінюваний товар, містять достовірні дані про числові показники складових митної вартості.

Позивач стверджує, що митний орган зазначених документів не врахував, у зв`язку з чим дійшов необґрунтованих висновків про наявність підстав для коригування митної вартості із застосування резервного методу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.06.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позовну заяву зазначив, що додані позивачем до митної декларації документи не містять всіх відомостей, що підтверджують задекларовані числові значення складових митної вартості.

Зокрема, відповідач звертає увагу суду на те, що подані позивач документи не давали можливості однозначно з`ясувати умови поставки товару та його дійсну вартість.

У зв`язку з цим відповідач вважає, що спірні рішення прийнято органом доходів і зборів з урахуванням вимог чинного законодавства, в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Між ПП «Українська будівельна спілка» (покупець) та Yuyao Alfirste Hardware Co., Ltd (постачальник) укладено контракт від 21.06.2019 №10, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар відповідно до проформ-інвойсів, які є невід`ємною частиною цього контракту.

Згідно з пунктом 4.1 контракту постачальник поставляє товар на умовах відповідно до «Інкотермс-2000» FOB порт Китаю, який вказується в проформах інвойсах.

23.03.2020 компанією Yuyao Alfirste Hardware Co., Ltd був виставний ПП «Українська будівельна спілка» рахунок на оплату (інвойс) від 23.03.2020 № 20ZQ075 на суму 33 807,17 дол. США за товар - шурупи, гвинти.

З метою митного оформлення товару, ввезеного в Україну на підставі вказаного вище контракту, позивачем до Київської митниці Державної митної служби України було подано митну декларацію № UA100060.2020.379702 у якій для митного оформлення було пред`явлено товар (код товару 73181559): Вироби з чорних металів, гвинти, болти, шурупи та аналогічні вироби, з чорних металів: гвинти з внутрішнім шестигранником: DIN 965 Гвинт метричний, головка напівкругла Ph CSK, повна різь, клас міцності 4.8, оцинкований розмір М6,0x14-176,400 тис.шт. розмір М6,0x20-140,600 тис.шт. розмір М6,0x30-93,600тис.шт. розмір М8,0x25-57,600тис.шт. розмір М10х60- 10,800тис.шт. DIN 7985 Гвинт метричний, головка напівкругла Ph Р, повна різь, клас міцності 4.8, оцинкований розмір М3,0x6-836,000тис.шт. розмір М5,0x35-49,400тис.шт. розмір М5,0x60-54,400тис.шт. DIN 967 Гвинт метричний, головка напівкругла з буртиком Pozi Wf, клас міцності 4.8, оцинкований розмір М6,0x12-203,бООтис.шт. розмір М6,0x20-133,200тис.шт. розмір М6,0x30-93,600тис.шт. розмір М6,0x35-80,500тис.шт. розмір М6,0х70- 30,000 тис.шт. Виробник:Yuyao Alfirste Hardware Co.,Ltd Торговельна марка: Yuyao.

Митна вартість означеного товару за вказаною митною декларацією склала 9722,39 грн. і була визначена із застосуванням основного методу за ціною договору (контракту).

На підтвердження заявленої митної вартості товару митному органу були подані:

Рахунок-проформа (Proforma invoice) від 20.11.2019 № 19ZQBUD011;

Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) від 23.03.2020 №20ZQ075;

Коносамент (Bill of lading) від 24.03.2020 № MRFB20032318;

Автотранспортна накладна (Road consignment note) від 02.05.2020 № 035;

Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) від 23.03.2020 № 20C3302A1822/00056;

Банківський платіжний документ, що стосується товару від 04.02.2020 № 279;

Документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 04.05.2020 б/н;

Прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 25.06.2019 прайс лист;

Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі- продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення від 21.06.2019 № 10;

Договір (контракт) про перевезення від 01.06.2014 № 07-07/14;

Інші некласифіковані документи лист від 02.07.2019 №13;

Копія митної декларації країни відправлення від 18.10.2019;

Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів від 04.05.2020 № UA 100060.2020.379702.

Розглянувши подані позивачем документи для підтвердження заявленої у митній декларації митної вартості, митний орган направив позивачеві електронне повідомлення, у якому зазначив, що під час контролю правильності визначення митної вартості було встановлено відсутність у документах, приєднаних до митної декларації, всіх відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, а також виявлені у них розбіжності.

Посилаючись на положення частини 2 статті 53 Митного кодексу України, митний орган запропонував надати додаткові документи для підтвердження митної вартості імпортованих товарів, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними цим договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прас - листи) виробника товару; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. 7) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 8) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 9) копію митної декларації країни відправлення; 10) за власним бажанням подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару

На вказаний запит декларант надав митному органу додаткові документи.

05.05.2020 Київською митницею Державної митної служби України було прийняте спірне рішення про коригування митної вартості №UA100000/2020/000218/2, згідно з яким відповідач, застосувавши резервний метод визначення митної вартості товарів (метод 2ґ), заявлену позивачем митну вартість товару у митній декларації № UA100060.2020.379702 від 04.05.2020 скоригував до рівня 14 328,19 дол. США.

Обґрунтовуючи підстави не прийняття заявленої позивачем митної вартості товару, митний орган у графі 33 спірного рішення зазначив, що надані позивачем документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, оскільки 1) для підтвердження вартості транспортування надано довідку від 04.05.2020 б/н. В вказаній довідці зазначено, що товар страхувався, однак до митного оформлення не надано страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 2) відповідно до коносамента № MRFB20032318 перевізником є «MRF International Forwarding со/ ltd», однак довідка про транспортні витрати та рахунок на оплату №ТФ2 видані TOB «Транс Фаворит»; 3) для підтвердження вартості транспортування надано довідку від 04.05.2020 б/н, однак відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту; 4) заявка на транспортування №11 видана 30.04.2020, однак відповідно до коносамента №MRFB20032318 товар завантажено у порту «Shanghai», однак в заявці на транспортування №11 зазначено маршрут транспортування «Ningbo-Одеса»; 5) заявка на транспортування №11 видана 30.04.2020, однак відповідно до коносамента №MRFB20032318 оцінюваний товар завантажено на борт судна 24.03.2020.

Скоригована відповідачем митна вартість товару ґрунтується на інформації митної декларації від 16.03.2020 №UA100390/2020/751420.

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару, Київська митниця Державної митної служби України видала позивачу картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 05.05.2020 № UA100060/2020/00426.

Не погоджуючись із рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів, а також карткою відмови, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, що пов`язані із справлянням митних платежів регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Згідно із статтею 248 Митного кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі МК) митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема, код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (стаття 257 МК).

Статтями 49, 50 МК визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК).

Відповідно до статті 57 МК, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частиною другої статті 54 МК, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Статтею 58 МК передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо, зокрема, щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 53 МК, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У силу положень частини п`ятої статті 53 МК, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Дана норма кореспондується з положеннями частини третьої статті 318 МК, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Разом з цим, якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 МК, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (частини третя статті 53 МК).

Відповідно до частини 3 статті 58 МК у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1-3 статті 64 МК у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі:

1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України;

2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей;

3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера;

4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу;

5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн;

6) мінімальної митної вартості;

7) довільної чи фіктивної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 55 МК рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 2 статті 55 МК передбачено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

З аналізу частин першої та другої статті 53 МК слідує, що законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 (справа 21-591а15).

Згідно із пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, на підставі якого відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто умовою, з якою закон пов`язує право митниці самостійно розраховувати митну вартість заявлених декларантом товарів, є наявність документально підтверджених обставин, що свідчать про заявлення декларантом неповних та/або недостовірних відомостей про товар та ціну, яку за нього сплачено.

Відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Відмовляючи позивачеві визнати митну вартість, зазначену ним у митній декларації 04.05.2020 № UA 100060.2020.379702, відповідач виходив з того, що надані позивачем документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, оскільки 1) для підтвердження вартості транспортування надано довідку від 04.05.2020 б/н. В вказаній довідці зазначено, що товар страхувався, однак до митного оформлення не надано страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 2) відповідно до коносамента № MRFB20032318 перевізником є «MRF International Forwarding Со.Ltd», однак довідка про транспортні витрати та рахунок на оплату №ТФ2 видані TOB «Транс Фаворит»; 3) для підтвердження вартості транспортування надано довідку від 04.05.2020 б/н, однак відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту; 4) відповідно до коносамента №MRFB20032318 товар завантажено у порту «Shanghai», однак в заявці на транспортування №11 зазначено маршрут транспортування «Ningbo-Одеса»; 5) заявка на транспортування №11 видана 30.04.2020, однак відповідно до коносамента №MRFB20032318 оцінюваний товар завантажено на борт судна 24.03.2020.

Так, в оскаржуваному рішенні відповідач зазначив, що для підтвердження вартості транспортування надано довідку від 04.05.2020 б/н, у якій зазначено, що товар страхувався, однак до митного оформлення не надано страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, з приводу чого суд зазначає наступне.

Згідно з умовами контракту від 21.06.2019 №10 визначена поставка товарів на умовах «Інкотермс-2000» FOB.

Суд вказує, що FOB (...namedportofshipment) англ. FreeOnBoard, або Франко борт (...назва порту відвантаження) термін Інкотермс 2000 означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець.

За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом.

При цьому, суд звертає увагу, що страхування при FOB є зоною відповідальності покупця (позивача), якщо він вважає, що це потрібно. Жодних вимог щодо обов`язкового страхування товару не передбачено.

В свою чергу, контрактом від 21.06.2019 №10 також не передбачено падання документів зі страхування товару покупцю.

До того ж, як убачається з листа ТОВ «Транс Фаворит» від 06.05.2020 б/н, 05.05.2020 ТОВ «Транс Фаворит» були надані коректні довідки про транспортні витрати по контейнерах HASU1423580 б/н від 04.05.2020, MRKU19335035 б/н від 04.05.2020, із зазначенням того, що даний вантаж та його перевезення не страхувалося.

Враховуючи, що страхування товару не здійснювалось, вимоги контролюючого органу про необхідність надання декларантом додаткових документів на підтвердження вказаних відомостей є безпідставним, а коригування митної вартості, заявленої позивачем, на цій підставі - необґрунтованим.

Щодо тверджень відповідача, про те що, відповідно до коносамента № MRFB20032318 перевізником є «MRF International Forwarding Со.Ltd», однак довідка про транспортні витрати та рахунок на оплату №ТФ2 видані TOB «Транс Фаворит», судом установлено наступне.

01.06.2014 між ПП «Українська будівельна спілка» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс Фаворит» (далі - ТОВ «Транс Фаворит») (Експедитор) був укладений договір про надання транспортно-експедиційних послуг №07-07/14, за умовами якого експедитор бере на себе зобов`язання за винагороду, від імені, за дорученням і за рахунок клієнта організувати виконання комплексу послуг по транспортно-експедиційному обслуговуванню та організації перевезень експортних, імпортних та транзитних вантажу клієнта морським і наземним транспортом, а також надавати інші послуги, необхідні для доставки вантажу клієнта і узгоджені в заявках до даного договору.

Пунктом 2.1.2 даного договору передбачено, що експедитор зобов`язаний укладати договори перевезення та угоди з транспортними, страховими та іншими суб`єктами господарювання для виконання умов даного договору від свого імені.

16.01.2019 між ТОВ «Транс Фаворит» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дюк Актив» (далі - ТОВ «Дюк Актив») (Виконавець) був укладений договір надання агентських послуг №160119, відповідно до умов якого виконавець за плату зобов`язується доставити ввірений йому замовником вантаж у встановлений термін на умовах і в порядку, погоджених сторонами у цьому договорі, відповідно до вимог чинного законодавства України і міжнародних правил перевезень, а також згідно з правами і обов`язками сторін, передбаченими цим договором.

Згідно з пунктом 2.2 даного договору виконавець має право покладати виконання цього договору на третіх осіб, гарантуючи високу якість обслуговування замовника.

01.01.2020 між ТОВ «Дюк Актив» (Замовник) та MRF International Forwarding Со.Ltd (перевізник) був укладений договір морського перевезення вантажів №01/01/20-4, за умовами якого перевізник бере на себе зобов`язання здійснити перевезення вантажів замовника на судах в ISO-стандартних 20-ти і/або 40-футових контейнерах відповідно до письмових інструкцій замовника на взаємно погоджених ставках, термінах і умовах через порт Одеса (або інші порти) на/з будь-який порт (місце) вивантаження (призначення) або навантаження відповідно до розкладу судозаходів.

Наведені обставини вказують на те, що безпосередньо морським перевізником вантажу була компанія «MRF International Forwarding Со.Ltd», а організацією відповідальною за здійснення морського перевезення ТОВ «Транс фаворит».

При цьому суд зауважує на тому, що відповідно до умов договору про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезень вантажів автомобільним транспортом від 01.06.2014 ТОВ «Фаворит» наділено правом саме організовувати перевезення, отже залучення перевізника - компанію MRF International Forwarding Со.Ltd. на думку суду, не ставить під сумнів заявлену позивачем вартість транспортування товару.

Таким чином, суд вважає помилковими твердження відповідача про те, що довідка про транспортні витрати та рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг видані іншим перевізником, ніж зазначений у коносаменті. Слід констатувати, що ланцюг транспортування товару за наданими документами підтверджує доводи позивача.

Що стосується зауважень відповідача про те, що для підтвердження вартості транспортування ПП «Українська будівельна спілка» надано довідку від 04.05.2020 б/н, то суд зазначає, що митним законодавством не визначено вид доказів, яким повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів, а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом підтвердження розміру витрат на перевезення імпортованих товарів і суд не встановив жодних суперечностей в наданих позивачем документах на підтвердження транспортних витрат.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 07 травня 2020 року у справі №400/2922/18.

Крім того, в оскаржуваному рішенні у якості підстави для коригування митної вартості товарів відповідач зазначив, що відповідно до коносамента №MRFB20032318 товар завантажено у порту «Shanghai», однак в заявці на транспортування №11 зазначено маршрут транспортування «Ningbo-Одеса». Між тим, така підстава не може вважатися належним та достатнім обґрунтування для коригування митної вартості товарів, оскільки в даному випадку прямо вбачається наявність технічної описки (в процесі консультацій митному органу був наданий виправлений варіант заявки №11, де у якості маршруту перевезення зазначено «Shanghai-Одеса-Київ»), яка, крім того, не впливає на визначення митної вартості товарів.

В частині тверджень митного органу про те, що заявка на транспортування №11 видана 30.04.2020, однак відповідно до коносамента №MRFB20032318 оцінюваний товар завантажено на борт судна 24.03.2020, суд вважає такі безпідставними, з огляду на те, що митним органом в оскаржуваному рішенні не наведено обґрунтування неможливості визнання заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту за умови наявності обставин оформлення заявки на транспортування №11 датою пізніше дати завантаження товару на борт судна. При цьому суд враховує, згідно з листом ТОВ «Транс Фаворит» від 06.05.2020 б/н заявки підписуються тільки по прибуттю контейнерів в пункт призначення при наявності даних про всі витрати, які були на шляху від порту відправлення до порту призначення. Так, заявка №11 від 30.04.2020 містить дані про маршрут перевезення, вартість послуг по транспортно-експедиційному обслуговуванню, а саме: фрахт - 1886 дол. США, автодоставка (порт-Південний - Київ) - 890 дол. США, винагорода експедитора - 10 дол. США.

Будь-яких належних доказів, що свідчили б про відсутність у документах, які підтверджують митну вартість товарів, перелік яких наведено у частині другої статті 53 МК, відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, митний орган не надав.

Відповідно до частини сьомої статті 54 МК, у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Тобто, не наведення митним органом доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості. Ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом коригування митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 29.05.2012 у справі №21-91а12 та від 11.09.2012 у справі №21-262а12.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої ПП «Українська будівельна спілка» митної вартості товару судом не встановлено.

Зі змісту спірного рішення відповідача №UA100000/2020/000218/2 від 05.05.2020 слідує, що митний орган не надав належної оцінки поданим документам та не встановив конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню товару за основним методом визначення митної вартості.

Водночас, матеріалами справи підтверджується, що визначена позивачем у відповідній митній декларації митна вартість товару базується на об`єктивних, документально підтверджених даних і піддається обчисленню.

Отже, у відповідача під час прийняття вказаного рішення не було підстав для незастосування основного методу визначення митної вартості товарів ПП «Українська будівельна спілка» - за ціною договору.

Суд також дослідив правомірність застосування відповідачем шостого (резервного) методу визначення митної вартості товарів при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару та зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать та встановлено судом, що за основу для коригування митної вартості товару за резервним методом митним органом також взято визнану митну вартість товару, оформленого за митною декларацією від 16.03.2020 №UA100390/2020/751420, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

В разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598).

Між тим, як вбачається з графи 33 оскаржуваного рішення, у ньому зазначено лише дату та номер вказаної митної декларацій, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 19 червня 2018 року в справі №826/6346/16 (№К/9901/36092/18).

Отже, висновки відповідача щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості на підставі митної декларації від 16.03.2020 №UA100390/2020/751420 є протиправним.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.

З оскаржуваного рішення вбачається, що відповідач не надав належної оцінки поданим документам та не встановив конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню товару (виробів з чорних металів, гвинтів, болтів, шурупів, та аналогічних виробів з чорних металів) за ціною договору.

Отже, у відповідача під час прийняття вказаних рішень не було підстав для незастосування основного методу визначення митної вартості товару за ціною договору.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за другорядним методом та прийняв оспорюване рішення про коригування митної вартості товарів.

За таких обставин вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від №UA100000/2020/000218/2 від 05.05.2020 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Скасування судом рішення органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів є підставою для скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

З урахуванням викладеного картка відмови Київської митниці Держмитслужби у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100060/2020/00426 від 05.05.2020 є протиправною та підлягає скасуванню.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні з адміністративним позовом до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 28.05.2020 № 3000,73553.

Ураховуючи задоволення позовних вимог, сплачений позивачем за звернення з позовною заявою судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Приватного підприємства «Українська будівельна спілка» задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2020/000218/2 від 05.05.2020 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100060/2020/00426 від 05.05.2020, прийняті Київською митницею Державної митної служби України за митною декларацією №UA100060/2020/379702.

3. Стягнути на користь Приватного підприємства «Українська будівельна спілка» (ідентифікаційний код 31084494, місцезнаходження: 03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9, офіс 414) за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби (ідентифікаційний код 43337359, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, буд. 8 А) судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Повний текст рішення виготовлено та підписано - 10.08.2021.

Суддя Т.П. Балась