Справа № 240/3853/21
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року м. Житомир справа № 240/3853/21

категорія 108020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Майстренко Н.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РЦ" до Київської митниці Держмитслужби України про визнання протиправними та скасування картки відмови і рішення,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "РЦ" із позовом, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці Держмитслужби України від 10.02.2021 №UА100530/2021/00101;

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби України про коригування митної вартості товарів від 10.02.2021 №UА100530/2021/000003/2.

Свої позовні вимоги товариство обґрунтовує тим, що у відповідача не було жодних підстав для прийняття спірних рішень про коригування митної вартості товарів та прийняття за їх наслідками картки відмови у прийняті митної декларації, митному оформленні випуску та пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду прийнято до провадження справу, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

У відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Вважає, що за результатами перевірки встановлено, що заявлена митна вартість товару є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 19.02.2019 позивачем укладено зовнішньоекономічний контракт №JR19219 з фірмою "Quanzhou Jinshan Stone Tools Technology Co, Ltd", Народна Республіка Китай, стосовно реалізації останньою позивачу полімерних фікертів, фікертів абразивних, полірувальних кругів тощо, які мали реалізовуватися товариством на території України (далі - контракт).

Згідно з п. 1 контракту товар, асортимент та кількість кожної партії зазначається в рахунку - фактурі (інвойсі), який оформляється на кожну партію товару та є невід`ємною частиною контракту. При цьому, підпунктом 2.1 пункту 2 контракту визначено базисні умови поставки товару - за правилами Інкотермс 2010. Умови поставки кожної партії повинні бути відображені в рахунку - фактурі (інвойсі). Відповідно до інвойсу товар поставляється до Одеси. Згідно з п. 3.1 розділу 3 контракту сторони правочину домовились про те, що ціна за товар встановлюється у валюті договору - доларах США. Оплата за товар здійснюється до моменту прибуття товару в порт доставки. Контракт діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків по ньому (п. 10.2 п.10 контракту). Справжній контракт підписаний по факсу, має юридичну силу оригінала та є оригіналом при наявності однієї оригінальної печатки (п.п.10.3 п.10 контракту).

Позивач у позовній заяві зазначає, що ним 01.10.2018 укладено з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 договір-доручення на надання митно-брокерських послуг, відповідно до якого останній мав діяти від імені та в інтересах позивача.

Так, 10.02.2021 позивачем було заявлено до митного оформлення придбаний на підставі зовнішньоекономічного договору від 19.02.2019 №JR19219 товар - фікерти абразивні L14 для граніту зі штучних матеріалів, торговельна марка "JINSHAN", виробник "QuanzhouJinshanStoneToolsTechnologyCo, Ltd", "JinshanStone", країна виробництва: Народна Республіка Китай.

З метою митного оформлення імпортованого товару позивач в особі декларанта ОСОБА_1 подав до Київської митниці ДМС України митну декларацію від 10.02.2021 №UA100530/2021/305531 із заявленою позивачем митною вартістю товару.

Згідно з даними митної декларації від 10.02.2021 вартість партії товару:

№1. Фікертів абразивних L14 для граніту зі штучних матеріалів загальною вагою 24875 кг торговельної марки "JINSHAN", виробник: "Quanzhou Jinshan Stone Tools Technology Co, Ltd", "JinshanStone", країна виробництва: Народна Республіка Китай, становила 15526 доларів 08 центів США, тобто 0,624 США/кг товару;

№2. Фікертів з агромерованих штучних алмазів у поєднанні з частинами інших матеріалів загальною вагою 125 кг торговельної марки "JINSHAN", виробник: "Quanzhou Jinshan Stone Tools Technology Co, Ltd", "Jinshan Stone", країна виробництва: Народна Республіка Китай, становила 550 доларів 74 центи США, тобто 4,4 долари США/кг товару.

Загальна вартість товару за митною декларацією становила 16076 доларів 82 центи США.

Для підтвердження правильності визначення ціни товару представником Товариства відповідачу було надано митну декларацію від 10.02.2021 №UA100530/2021/305531. Також з митною декларацією були подані такі документи: пакувальний лист від 24.12.2020, рахунок-проформа від 09.12.2020 JS20608, рахунок - фактура (інвойс) від 24.12.2020 JS20608, коносамент (Billoflading) MEDUXE298401 від 30.12.2020; автотранспортна накладна від 08.02.2021 №7504, сертифікат про походження товару 21С3505В2026/00001 від 25.12.2020; декларація про проходження товару JS20608 від 24.12.2020, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 19.02.2019 №JR19219, договір про надання послуг митного брокера 33309592 від 01.10.2018, митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів від 10.02.2021.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів посадовою особою Київської митниці ДМС України витребувано у позивача додаткові документи для підтвердження митної вартості товару.

На вимогу митного органу декларантом додатково надано: каталог (прайс-листи) виробника товару від 16.12.2020, платіжне доручення, що підтверджує оплату за товар, від 20.01.2021 №6, лист-пояснення від 24.12.2020, копію митної декларації країни відправлення №00500459, комерційну пропозицію країни відправлення від 09.12.2020.

Подані позивачем документи, на думку органу доходів і зборів, не підтверджують заявлену митну вартість товару, у зв`язку із чим 10.02.2021 відповідачем було винесене рішення про коригування митної вартості №UA100530/2021/000003/2, яким митна вартість товару скоригована до 32835,00 доларів США, що еквівалентно 907644,77 грн. (по офіційному курсу НБУ на час декларування), тобто до рівня 1,32 доларів США за кілограм.

У подальшому товар випущено у вільний обіг на підставі митної декларації №UA100530/2021/305697 від 10.02.2021 із застосуванням фінансових гарантій у порядку, передбаченому ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України. Сума фінансових гарантій - 153108,34 грн.

Позивач, вважаючи, що винесені відповідачем оскаржувані рішення про коригування митної вартості та картка відмови є протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи оскаржувані рішення на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховується таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України (далі - МК України) митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи ( ч. 1 ст. 257 МК України).

В силу приписів частини 3 статті 318 МК України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно зі ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною першою статті 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Разом з тим, згідно частини 1статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Відповідно до частини 2 цієї статті основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У силу частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті

Правовий аналіз ст. 53 вказаного Кодексу дає підстави для висновку, що таким передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 МК України, якою визначено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Згідно зі ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин 2-3 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Отже, митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, наявності взаємозв`язку між продавцем і покупцем і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості, здійсненої декларантом.

Під час розгляду справи судом встановлено, що декларантом для підтвердження обґрунтованості заявленої у декларації митної вартості товару були подані документи, передбачені частиною 2 статті 53 МК України, та на вимогу відповідача додаткові документи. Проте при перевірці правильності визначення митної вартості товару відповідачем встановлено, що платіжне доручення від 20.01.2021 №6 містить посилання на документ JS20385, який до митного оформлення не надавався, а тому у митного органу виникли сумніви щодо того, чи стосується даний документ оцінюваного товару; загальна вартість зовнішньоекономічного контракту №JR19219 від 19.02.2019 становить 100000,00 доларів США, а тому оплата могла бути здійснена за будь-який інший товар. Крім того, відповідачем встановлено, що додатково надані прайс-лист виробника товару від 16.12.2020 та комерційна пропозиція від 09.12.2020 не можуть бути використані як документи, що підтверджують заявлену митну вартість, оскільки дані документи не містять інформації про умови платежу, термін поставки, характер тари та упаковки та будь-які інші положення, які стосуються умов продажу. Надана копія митної декларації країни відправлення подана на мові, яка не є мовою митних союзів, членом яких є України, та мовою міжнародного спілкування.

Суд не вважає висловлені митним органом заперечення такими, що надавали йому підставу коригувати митну вартість імпортованого товару.

Так, сам факт зазначення у платіжному документі інших реквізитів рахунку не є таким, що не дозволяє перевірити складові числового значення митної вартості товару та ідентифікувати товар, розрахунок за який здійснювався відповідно до наданого платіжного доручення. Платіжне доручення від 20.01.2021 №6 містить посилання на реквізити та дату контракту, а також свідчить про перерахування коштів у тотожній сумі, заявленій у митній декларації та додатково поданих документах. Товар позивачем оплачено у повному розмірі, що підтверджується платіжним дорученням на загальну суму 16076 доларів 82 центи США, як це зазначено у митній декларації та у всіх інших додатково наданих позивачем документах. Відтак, ця обставина не є такою, що вказує на неможливість спростування сумнів митного органу.

Відповідач також стверджує, що додатково наданий товариством прайс-лист невірно оформлений, оскільки не містить усіх необхідних відомостей: інформації про умови платежу, термін поставки, характер тари, упаковки, будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів, та впливають на формування фактурної вартості товару.

Однак вказані твердження відповідача також не є такими, що обґрунтовують наявність підстав для невизнання заявленої митної вартості товару.

Слід відмітити, що жодним нормативно-правовим актом України не встановлено вимог до змісту та форми прайс-листа постачальника. Порядок складання іноземними суб`єктами документів в іноземних державах та вимоги щодо форми та змісту таких документів визначаються законодавством відповідної іноземної держави. Прайс-лист виробника товару не має імперативного характеру та не є єдиним документом, що підтверджує митну вартість товару, і за наявності його у декларанта може прийматися митними органами лише до уваги як додаткове джерело інформації для прийняття рішення щодо правильності визначення митної вартості.

Прайс-лист виробника товару виступає в якості документу, що підтверджує митну вартість товару, лише за наявності розбіжностей, неповноти відомостей чи неточностей в основних документах.

Більше того, відсутність у прайс-листі будь-якої інформації не може бути підставою для коригування митної вартості, адже ідентифікація може бути проведена на основі інших документів та відомостей прайс-листа у їх сукупності.

Судом також враховується, що декларантом додатково була надана копія експортної митної декларації країни відправлення. Заперечення відповідача стосовно викладення цієї декларації мовою, яка не є мовою митних союзів, членом яких є Україна, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки числові значення митної вартості товару виконані із застосуванням математичних знаків.

Враховуючи встановлені обставини справи та досліджені докази, суд не погоджується з позицією відповідача, що декларантом подані неповні або недостовірні відомості про митну вартість товарів, які не містять всіх відомостей щодо числових значень складових митної вартості та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Основні документи, які подані товариством, не містили розбіжностей, у них відсутні ознаки підробки, такі документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена товариством.

Суд відмічає, що матеріали справи не містять доказів, що при коригуванні митної вартості вищезазначеного товару, митним органом враховувались усі викладені судом обставини.

Таким чином, Київською митницею Держмитслужби при прийнятті рішення про коригування митної вартості не наведено достатньо обґрунтувань, які б могли бути визнані законною підставою для прийняття оскаржуваних рішень.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем документів для визначення митної вартості товару. А саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо стягнення сплаченого товариством судового збору, суд враховує, що частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, вказана позовна заява містить позовні вимоги немайнового та майнового характеру. Сплата судового збору за ставкою 1,5% за позовну вимогу майнового характеру щодо визнання протиправним та скасування рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 10.02.2021 №UА100530/2021/000003/2 становить 2296,62 грн. (різниця у донарахованих митних платежах та податках становить 153108,34 грн. - ввізного мита 47846,36 грн. та ПДВ 105261,95 грн.).

За позовну вимогу щодо визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці Держмитслужби України 10.02.2021 №UА100530/2021/00101 судовий збір підлягав сплаті у сумі 2270,00 грн.

Таким чином, судовий збір за подання до суду даної позовної заяви становить 4566,62 грн (2296,62 грн. + 2270,00 грн.), який підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби.

При цьому, позивачем сплачено судовий збір при зверненні до суду з даним позовом у розмірі 9446,95 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 03.03.2021 №32 та від 31.03.2021 №38.

Враховуючи викладене, питання повернення надмірно сплаченого судового збору у розмірі 4880,33 грн. (9446,95 грн. - 4566,62 грн.) може бути вирішено у порядку, встановленому КАС України.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250-251, 295 КАС України, суд

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РЦ" (вул. Чехова, 1, офіс 8, м. Житомир, 10003. РНОКПП/) до Київської митниці Держмитслужби (бульвар Вацлава Гавела, 8-А, м. Київ 124, 03124; РНОКПП/) про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці Держмитслужби України від 10.02.2021 №UА100530/2021/00101.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби України про коригування митної вартості товарів від 10.02.2021 №UА100530/2021/000003/2.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РЦ" за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби сплачений судовий збір в розмірі 4566,62 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.08.2021.

Суддя Н.М. Майстренко