Справа № 120/4451/21-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2021-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

04 серпня 2021 р. Справа №120/4451/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

розглянувши письмово в місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач), у якому просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.10.2020 року перерахунок та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 21.10.2020 року № 21/157 про розмір заробітної плати, виходячи із 90 % середньомісячного заробітку та без обмеження максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.10.2020 року перерахунок та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру, з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Вінницької області від 21.10.2020 року №21/157, з урахуванням раніше проведених виплат.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що перебував в органах спеціального захисту населення, а згодом в органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію по другій групі інвалідності, обчислену відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в розмірі 90 % середньомісячного заробітку. Як зазначає позивач, до 01.10.2020 він отримував пенсію у розмірі 90 % суми місячного заробітку, без обмеження пенсії максимальним розміром. У зв`язку із прийняттям Рішення Другим сенатом Конституційного Суду України №7-р(II)/2019 від 13.12.2019, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII зі змінами, яким було передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України, позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, надавши довідку Вінницької обласної прокуратури від 21.10.2020 року № 21/157. Втім, пенсійним фондом здійснено перерахунок його пенсії з 01.10.2020, при цьому зменшено основний розмір пенсії від середнього заробітку 60 % та застосовано обмеження максимального розміру пенсійної виплати десятьма прожитковими мінімумами для осіб, що втратили працездатність.

Ухвалою суду від 14.05.2021 року, прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що позивач отримує пенсію, обчислену відповідно до Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ «Про прокуратуру» (далі - Закон №1697-VII). Відповідно до ст.86 Закону № 1697 максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Вказує, що вимоги позивача щодо виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром, не містить підґрунтя в національному законодавстві, а тому, у Головного управління ПФ відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним (граничним) розміром позивача з розрахунку 90% від розміру заробітної плати відповідно до довідки від 21.10.2020 року № 21/157. З огляду на викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Дата ухвалення рішення обумовлена, в тому числі тим, що відповідно до наказу голови Вінницького окружного адміністративного суду № 068-в/к та №069-в/к від 14.05.2021 року головуючий суддя Крапівницька Н.Л. перебувала у щорічній відпустці.

Дослідивши матеріали справи, подані сторонами докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

З лютого 2002 року по даний позивач перебуває на обліку спочатку в органах спеціального захисту населення, а згодом в органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію по другій групі інвалідності, обчислену відповідно до вимог ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" в розмірі 90% середньомісячного заробітку.

Із липня 2006 року по березень 2011 року позивач отримував пенсію за вислугу років, яка відповідно до вимог ст.50-1 Закону України "Про Прокуратуру", також була обчислена у розмірі 90% середньомісячного заробітку).

Із 01 квітня 2011 року по даний час позивач отримує пенсію по II групі інвалідності, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ.

Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України № 7-р(II)/2019 від 13.12.2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами, відповідно до якого умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури областей, відповідно до вимог ст. 81 Закону України "Про прокуратуру", позивач здобув право з 01.10.2020 року на черговий перерахунок пенсії.

У жовтні 2020 року Вінницькою обласною прокуратурою позивачу видано довідку від 21.10.2020 року №21/157 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії.

Однак з 01.10.2020 року і до цього часу нарахування та виплата пенсії позивачу проводиться в межах десяти прожиткових мінімумів.

20 березня та 20 квітня 2021 року позивач звертався до відповідача із вимогами перерахувати із 01.10.2020 року його пенсію, виходячи із 90% середньомісячного заробітку та не обмежувати її виплату максимальним розміром.

За результатами розгляду звернень (скарг), відповідач листом від 21.04.2021 року №3937-3305/ц-02/8-0200/21 відмовив у такому перерахунку, при цьому зазначив, що пенсія призначена та виплачується позивачу згідно норм чинного законодавства.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується з наступним.

На час призначення позивачу пенсії особливості пенсійного забезпечення прокурорів визначалися статтею 50-1 Закону №1789-XII, відповідно до якої: прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (частина 1 статті 50-1).

14.10.2014 ухвалено новий Закон України "Про прокуратуру" № 1697-VII (надалі - Закон №1697-VII) .

Частина 20 статті 86 Закону №1697-VII (в первинній редакції) мала такий текст: "Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

З 01.01.2015 частину 20 статті 86 Закону №1697-VII, відповідно до Закону України від 28.12.2014 №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі - Закон N 76-VIII), змінено і викладено у такій редакції: умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону №76-VIII зобов`язано Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом, тобто до кінця січня 2015 року, забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону, у тому числі щодо визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Однак, Кабінет Міністрів України впродовж 2015 - 2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури (як було визначено частиною 20 статті 86 Закону №1697-VII (зі змінами згідно з Законом №76-VIII) зумовило неможливість проведення відповідачем відповідно перерахунку.

Рішенням від 13.12.2019 року №7-р (II)/2019 Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 20 статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення частини 20 статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 №7-р (II)/2019 є втрата чинності з 13.12.2019 норм частини 20 статті 86 Закону №1697-VII.

Згідно Закону України від 19.09.2019 №113-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» та наказу Офісу генерального прокурора від 08.09.2020 № 414, 11 вересня 2020 року визначено днем початку роботи обласних прокуратур.

Відтак, відповідно до ст. 81 Закону №1697-VII та згаданого рішення Конституційного Суду, Вінницькою обласною прокуратурою видана позивачу довідка від 21.10.2020 року №21/157 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) станом на 11.09.2020, що враховується для перерахунку пенсії з 01.10.2020.

У даному випадку, наявність підстав для перерахунку пенсії позивача по довідці Вінницької обласної прокуратури від 21.10.2020 року № 21/157 сторонами не заперечується та відповідне питання не є спірним.

Ключовим питанням даної позовної заяви, як уже наголошувалося судом вище, є дії органу Пенсійного фонду щодо застосування зменшеного відсотка заробітку для цілей перерахунку пенсії 60 % та обмеження максимального розміру пенсії розміром у десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

Частиною 2 статті 86 Закону №1697-VII встановлено, що пенсія прокурорам призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Отже, у зв`язку з прийняттям Закону №1697-VII розмір пенсії прокурорам призначається у розмірі 60 відсотків місячної заробітної плати.

Прот,е на момент призначення позивачу пенсії, порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у частинах 1, 12, 17 статті 50-1 Закону № 1789-XII, які наведені вище.

Суд зазначає, що при перерахунку пенсії за вислугу років змінною величиною є лише розмір пенсії, що залежить від зміни розміру чи складових місячної (чинної) заробітної плати відповідної категорії працівників, з якої здійснюється обрахунок пенсії, а не відсоткове значення розміру пенсії, обрахунок якого здійснений при її призначенні та є незмінним.

Верховний Суд України у постанові від 06.10.2015 в справі № 21-2432а15 сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах, зокрема, визначив, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Колегія суддів тоді дійшла такого правового висновку: «внесені Законом № 3668-VI зміни до статті 50-1 Закону № 1789-XII щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини 13, 18 статті 50-1 Закону № 1789-XII, які змін у зв`язку із прийняттям Закону № 3668-VI не зазнали».

У подальшому, такий правовий висновок був підтриманий і Верховним Судом у постановах від 03.05.2018 у справі № 308/11498/16-а, від 22.06.2018 у справі № 635/6663/16-а, від 17.07.2018 у справі № 559/2862/16-а, від 19.12.2018 у справі № 725/1352/16-а, від 31.07.2019 у справі № 354/90/15-а, від 29.04.2020 у справі № 490/5366/16-а.

Отже, суд звертає увагу, що безпідставним є застосування до спірних правовідносин норм Закону №1697-VII в частині визначення відсоткового розміру пенсії, оскільки вказаний закон поширює свою дію на працівників прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності.

Таким чином, враховуючи те, що позивач вже є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років і пенсія йому призначена у 2002 році, тому до розміру пенсії позивача не може застосовуватися відсотковий розмір пенсії, визначений Законом № 1697-VII.

З огляду на викладене, суд зазначає, що позивач має право на перерахунок пенсії з 01.10.2020 згідно з довідкою Вінницької обласної прокуратури від 21.10.2020 року № 21/157, виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати.

Відтак, дії відповідача щодо здійснення з 01.10.2020 перерахунку пенсії позивача у розмірі 60 %, а не 90 % від суми місячної заробітної плати, є протиправними. Як наслідок, підлягає до задоволення і наступна похідна позовна вимога щодо зобов`язання відповідача здійснити з 01.10.2020 перерахунок та виплату пенсії позивача на підставі довідки Вінницької обласної прокуратури від 21.10.2020 року № 21/157, виходячи саме з 90 % суми місячного заробітку, зазначеного у цій довідці.

Стосовно обмеження максимального розміру пенсії позивача розміром у десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність суд зазначає таке.

Обмеження виплати пенсії максимальним її розміром вперше було встановлено Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI (далі-Закон № 3668-VI), і який набрав чинності з 01.10.2011, і який був прийнятий з метою визначення заходів подальшого реформування пенсійної системи та збалансування солідарної системи пенсійного страхування.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України "Про прокуратуру" не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

За приписами пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII, який набрав чинності з 01.04.2015, частину 15 статті 50-1 Закону № 1789-XII замінено чотирма частинами, зокрема, частиною 18 такого змісту: "Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

15.07.2015 набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII, відповідно до Розділу XII Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон України "Про прокуратуру" від 05.11.91 № 1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015.

Відтак, частина 18 статті 50-1 Закону № 1789-XII, яка застосовувалась субсидіарно з пунктом 2 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" та врегульовувала питання виплати пенсій без обмежень, втратила чинність з набранням чинності Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 N 1697-VII, а тому, до спірних правовідносин такі норми не застосовується.

Абзацом 6 частини 15 статті 86 Закону N 1697-VII визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Отже, у зв`язку з прийняттям Закону № 1697-VII розмір пенсії прокурорів знову обмежено максимальним розміром - десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Положення норм чинного законодавства, якими обмежувався максимальний розмір пенсії не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню.

З цього приводу, суд також зауважує, що на даний час Конституційний Суд України у своїх рішеннях сформував практику стосовно запровадження шляхом прийняття законів, нових механізмів перерозподілу Державного бюджету України та використання бюджету Пенсійного фонду України у соціальній сфері, спрямованих на досягнення розумного балансу між інтересами окремих осіб, суспільства та держави.

Так, у Рішенні від 08.10.2008 № 20-рп/2008 (пункт 5) Конституційний Суд України вказав, що види і розміри соціальних послуг встановлюються державою з урахуванням її фінансових можливостей. Конституційний Суд України, вирішуючи це питання, врахував положення актів міжнародного права.

Так, згідно зі статтею 22 Загальної Декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави, тобто кожна людина як член суспільства має право на соціальне забезпечення, здійснення необхідних для підтримання її гідності, вільного розвитку її особи прав у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва, проте відповідно до структури і ресурсів кожної держави.

У Рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011 (пункт 2.1) Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави, проте мають забезпечувати конституційне право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, гарантоване статтею 48 Конституції України.

Конституційний Суд України в рішенні від 25.01.2012 № 3-рп/2012 визначив, що однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов`язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості. В даному рішенні Конституційний Суд спирається на Міжнародний пакт про економічні, соціальні і культурні права 1966 року, який встановлює загальний обов`язок держав забезпечити здійснення прав, що передбачені цим пактом, у максимальних межах наявних ресурсів (пункт 1 статті 2).

На думку Конституційного Суду України держава, виходячи з існуючих фінансово-економічних можливостей, має право вирішувати соціальні питання на власний розсуд. Тобто, у разі значного погіршення фінансово-економічної ситуації, виникнення умов воєнного або надзвичайного стану, необхідності забезпечення національної безпеки України, модернізації системи соціального захисту тощо держава може здійснити відповідний перерозподіл своїх видатків з метою збереження справедливого балансу між інтересами особи та суспільства.

Тобто, одним з основних принципів, який застосовується державою для реалізації конституційного права на соціальний захист є принцип збалансованості та пропорційності між фінансовими можливостями держави, які визначаються, у першу чергу, внутрішнім законодавством держави, що враховує, зокрема, зовнішньо та внутрішньо економічні і політичні чинники.

Таким чином, на момент звернення позивача за перерахунком пенсії, наведеними вище положеннями встановлювалися обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнавались, є чинними та обов`язковими до виконання органами Пенсійного фонду України.

З наведеного вище обґрунтування, суд визнає доводи позивача про звуження змісту та обсягу його прав в частині права на пенсійне забезпечення без обмеження розміру пенсії.

А тому, суд зазначає, що вимоги позивача здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років без обмеження її максимального розміру є законними і правомірними

Так, відповідно до абзацу 6 частини 15 статті 86 Закону № 1697-VІІ (в редакції Законів України від 24.12.2015 № 911-VІІІ та від 06.12.2016 № 1774-VІІІ) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Положення про встановлення тимчасового обмеження на періоди з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року та з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року максимального розміру пенсії у розмірі 10740 грн визначено Законом України віл 24.12.2015 № 911-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 911-VІІІ) та Законом України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон №1774-VІІІ).

Однак, як слідує з пунктів 1 та 2 Прикінцевих положень Закону № 911-VІІІ, цей Закон набирає чинності з 1 січня 2016 року та дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року. Крім того, згідно з пунктом 1 Прикінцевих Положень Закону № 1774-VІІІ цей Закон набирає чинності з 1 січня 2017 року.

Аналізуючи наведене, суд доходить до висновку, що законодавець чітко визначив коло суб`єктів, на яких поширюється дія даної норми, до якого позивач не належить, оскільки у спірних правовідносинах має місце перерахунок пенсії, а не її призначення.

Відтак суд доходить висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що заявлений позов належить задовольнити повністю, а саме, визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення відсоткової ставки з 90 до 60 відповідних сум заробітної плати та щодо обмеження пенсії максимальним розміром при здійсненні перерахунку пенсії позивачу на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 21.10.2020 року № 21/157 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) для перерахунку пенсії та зобов`язати відповідача здійснити позивачу з 01.01.2020 перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років без обмеження її граничного розміру, з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати, яка зазначена у довідці прокуратури Вінницької області від 21.10.2020 року № 21/157 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) для перерахунку пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

При вирішенні питання про розподіл понесених позивачем судових витрат суд керується ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку з 01.10.2020 з 90 % від відповідного розміру заробітної плати (грошового забезпечення) на 60 % від відповідного розміру заробітної плати (грошового забезпечення) на підставі довідки Вінницької обласної прокуратури від 21.10.2020 року № 21/157 та обмеження максимальним розміром пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 з 01 жовтня 2020 перерахунок та виплату пенсії по інвалідності з розрахунку 90 % від суми заробітку (грошового забезпечення) за відповідною посадою на підставі довідки Вінницької обласної прокуратури від 21.10.2020 року № 21/157, з урахуванням раніше виплачених сум, без обмеження пенсії максимальним розміром.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, код ЄДРПОУ-13322403).

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя:

Секретар: