Справа № 206/3054/21
Суддя: Сухоруков А. О.
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/3054/21
Провадження № 2-а/206/18/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2021 у залі суду в м. Дніпрі Самарський районний суду м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Сухоруков А.О.,

за участю секретаря Панюшкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до капрала поліції 2 батальйону 1 роти Романовського Ростислава Едуардовича, який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96, третя особа - Управління патрульної поліції в Запорізькій області Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, яке знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

за участю

позивача ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2021 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до капрала поліції 2 батальйону 1 роти Романовського Ростислава Едуардовича, третя особа - Управління патрульної поліції в Запорізькій області Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому він просить суд визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, серія ЕАН № 4457816 від 08.07.2021, винесену капралом поліції 2 батальйону 1 роти Романовського Ростислава Едуардовича, про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу 3400 грн., а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4457816 від 08.07.2021, винесеною відповідачем, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. за порушення вимог пункту 2.1 а ПДР України. Позивач вважає накладене на нього стягнення незаконним та необґрунтованим, оскільки порушено порядок накладення адміністративних стягнень та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Позивач 10 листопада 2018 року отримав посвідчення водія з терміном дії два роки, за цей період позивача жодного разу не було притягнуто до адміністративної відповідальності, щодо порушення правил дорожнього руху. Після закінчення дворічного терміну дії посвідчення водія, позивач неодноразово звертався до відповідного компетентного державного органу за отриманням посвідчення водія. Однак, з невідомих причин посвідчення позивачу не видавалося. На зворотній стороні посвідчення водія позивача наявна інформація про те, що позивач має право керування легковими транспортними засобами в період з 10.11.2018 по 08.07.2021. І лише в день притягнення до адміністративної відповідальності, а саме 08.07.2021 позивач отримав посвідчення водія серії НОМЕР_1 з терміном дії до 08.07.2051. Форма та зміст постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі не відповідають вимогам додатку 5 до інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Відповідач грубо порушив право позивача, щодо ознайомлення з матеріалами справи, оскільки відповідач надав можливість ознайомлення з постанвою тримаючи її лише в своїх руках. Таким чином, позивач стверджує, що його вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення відсутня, а за відсутності вини він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності (а.с. 2-7).

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке міститься в матеріалах справи (а.с. 16-17). Відповідач відзиву на позовну заяву не подавав.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши позицію позивача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що постановою капрала поліції 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Романовського Ростислава Едуардовича серії ЕАН № 4457816 від 08.07.2021 позивача було визнано винним у порушенні п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. Підставою притягнення до адміністративної відповідальності, згідно з наведеною постановою, стало те, що 08.07.2021 об 11 год. 36 хв. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом не мав права керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.2.1 «а» ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 9).

З вказаної постанови також вбачається, що на момент її складення позивач керував транспортним засобом «MERCEDES-BENZ C220CDI PO444XR MI RAU JERZY» (а.с. 9).

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки предметом оскарження є постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи виконано вимоги закону при розгляді справи та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, частина друга статті 44-3, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Частиною 2 статті 222 КУпАП також визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як передбачено п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положення п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для обґрунтованого висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення ПДР (статті 126 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

Єдиний порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пунктом 2.1.а) ПДР України чітко передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до частини 2 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

У свою чергу, позивачем надано до суду завірену копію належного ОСОБА_1 , посвідчення водія категорії B, серії НОМЕР_1 , виданого 08.07.2021, тобто виданого в момент винесення на останнього постанови про накладення адміністративного стягнення (а.с. 8).

Разом з тим, відповідачем станом на день розгляду справи не надано до суду будь-яких доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП. Таким чином, відповідачем не доведено факту порушення позивачем п. 2.1 «а» ПДР України.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Між тим, всупереч даним вимогам, відповідачем до суду не надано жодного доказу в обґрунтування вини ОСОБА_1 , окрім того, до суду не надано відзиву в якому відповідач обґрунтовує правомірність своїх дій відповідними фактичними доказами.

За таких обставин, враховуючи, що на день складення постанови про адміністративне стягнення відповідач мав чинне посвідчення водія відповідної категорії, та той факт, що відповідач не надав належних та допустимих доказів в обґрунтування винесеної постанови, суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП є недоведеним.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до капрала поліції 2 батальйону 1 роти Романовського Ростислава Едуардовича, третя особа - Управління патрульної поліції в Запорізькій області Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а постанова серії ЕАН №4457816 від 08.07.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП і накладення на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.2,6-10, 77,122, 241-246, 255,257,263, 295 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до капрала поліції 2 батальйону 1 роти Романовського Ростислава Едуардовича, третя особа - Управління патрульної поліції в Запорізькій області Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАН №4457816 від 08.07.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, а провадження про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду, у відповідності до ст.ст.286,297 та пп. 15.5 п. 15Перехідних положень КАС України, подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у відповідності до ч. 2 ст. 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.О. Сухоруков