Справа № 545/2041/21
Суддя: Потетій А. Г.
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/2041/21
Провадження № 2-а/545/58/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2021 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Потетій А.Г., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта Грешкової Аліни Юріївни, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення, обґрунтовуючи вимоги тим, що вказана постанова є незаконною, оскільки вона винесена із порушенням вимог чинного законодавства, не відповідає вимогам чинного законодавства, що грубо порушує його права.

Вказує, що 24 червня 2021 року о 16.40 год. відповідачем винесено відносно нього постанову серія ДП 18 №763395 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у сумі 510 грн.

У постанові відповідач стверджує, що ним було порушено п. 2.3В ПДР, а саме, керуючи транспортним засобом по вул. Європейська, 154 у м. Полтаві обладнаним пасивними засобами безпеки позивач не був пристебнутим пасками безпеки.

Вважає, що зазначена постанова винесена безпідставно та з істотними порушеннями моїх прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

24 червня 2021 року близько 09.40 год. він рухався по вул. Європейська у м. Полтаві, та побачив ззаду проблисковий маячок після чого прийняв вправо та зупинився. Поруч з ним зупинився патрульний автомобіль на пасажирському сидінні якого сиділа відповідачка та направляла на нього бодікамеру. Підійшовши до позивача вона повідомила, що він не пристебнутий пасками безпеки і вона вимушена притягнути його до адміністративної відповідальності.

Будучи інвалідом II групи позивач має право не користуватись пасками безпеки через фізичні незручності, але маючи обмаль часу він заявив клопотання про відкладення розгляду даної справи на інший час.

Справа була розглянута о 16.20 год - 16.40 год 24.06.2021 року в приміщенні Полтавського УПП. При розгляді справи позивачем було пред`явлене пенсійне посвідчення інваліда 2 групи на ім`я ОСОБА_1 від 14.12.2017 року, та надані пояснення, що згідно П.2.3В ПДР України, дозволяється не пристібатися пасками безпеки водіям з інвалідністю.

Також позивач повідомив, що згідно ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію» його повинні були повідомити про відеофіксацію, чого зроблено не було.

Відповідачка реагувала на його заперечення з особистою неприязню, та винесла дану на його погляд, незаконну постанову.

Незаконність полягає ще й у тому, що адреса його зупинки вказана помилково, замість вул. Комарова, 2 у м. Полтаві, де він був зупинений в оскаржуваній постанові зазначена адреса вул. Європейська, 154.

При цьому зазначає, що, у відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України «В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У судове засідання позивач не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася про місце, дату і час судового засідання повідомлена належним чином. У відзиві на позов відповідач заявила клопотання про розгляд справи без її участі.

Зокрема у відзиві на позов відповідачка прохає відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме: 24 червня 2021 року керуючи автомобілем «Nissan Leaf» д.н.з НОМЕР_1 в м. Полтаві по вул. Європейська, 154 водій керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки, та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п.2.3.в Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України №1306 від 10.10.2001 року.

Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні грунтуватися на вимогах Цих Правил. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху.

П.п. 2.3 «в» ПДР Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Відповідальність за дане порушення передбачене ч.5 ст. 121 КУпАП: порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, - та тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (510 грн.).

Врахувавши вказані вище норми законодавства, відповідачка притягнула громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу, у розмірі 510 гривня.

Відповідно до ст. 72 КАС України, Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 251 КУпАП «Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.... Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, показаннями засобів фото і кіно-зйомки, відео-запису, які використовуються під час нагляду за Дорожнім рухом ...»

Отже, відеозапис, який був зроблений поліцейським під час нагляду за дорожнім рухом, і на якому зафіксовано факт правопорушення, є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Право на використання поліцейським нагрудної відеокамери передбачено пп. 2 п.4.1 розділу IV Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 р. за № 4/1 та ст. 31, ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Зазначеними правовими нормами встановлено перелік засобів доказування, які можуть застосовуватися у адміністративному процесі, за допомогою яких суд може встановити наявність чи відсутність певних обставин. У даному випадку до постанови додається відеофіксація правопорушення та розгляду справи яка слугує доказом по справі. Так під час розгляду справи позивач не заперечує що не був пристебнутим ременем безпеки.

Що стосується посилань у позовній заяві щодо того, що позивачу дозволяється не пристібатися ременем безпеки, так як він є інвалідом II групи, то відповідно до п.2.3 ПДР дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Необхідно зазначити, що окрім пенсійного посвідчення, в якому зазначено інвалідність по загальному захворюванню жодних доказів з приводу фізіологічних особливостей позивача, які б унеможливлювали користування ним ременем безпеки, надано не було.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ,.... частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Також відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У таких випадках, відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

До постанови додається відеозапис з нагрудного відеореєстратора, на якому зафіксована процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення.

На відеозаписі зафіксовано, що інспектор підійшовши до автомобіля під керуванням правопорушника, належним чином представився та повідомив суть вчиненого правопорушення. Після початку розгляду справи водієві було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, порядок оскарження та порядок оплати постанови.

Водій на місці заявив клопотання про перенос розгляду справи у зв`язку з необхідністю залучення правової допомоги. Дане клопотання було задоволено, розгляд справи перенесено на 24.06.2021 на 16 год. 00 хв. до підрозділу патрульної поліції в Полтавській області.

Отже, при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення дотримані всі вимоги чинного законодавства України, порушень не допущено.

Беручи до уваги те, що позивач дійсно порушив ПДР, його позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.

Зважаючи на те, що сторони висловили свою позицію, відповідач подав відзив на позов, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

На підставі викладеного суд вирішив провести розгляд справи у письмовому провадженні відповідно до вимог ст. 205 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як встановлено судом, згідно даних постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №763395 від 24.06.2021 року складеної інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенантом поліції Грешнової А.Ю., Бут О.В. 24 червня 2021 року керуючи автомобілем «Nissan Leaf» д.н.з НОМЕР_1 в м. Полтаві по вул. Європейська, 154 керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки, та не був пристебнутий ременем безпеки, за, що позивача було визнано винним в порушенні вимоги п.2.3 «в» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України №1306 від 10.10.2001 року, і що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 2.3. «в» Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Як встановлено частиною 5 статті 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Загальними положеннями Правил дорожнього руху, зокрема п. 1.1. визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На відеозаписах під назвою «» та «1», «2», «3», «4» у папці «розгляд справи» з камери ВІ-0166, які надані відповідачем на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, досліджених судом, зафіксовані момент зупинення водія ОСОБА_1 , його спілкування з працівниками поліції та розгляд адміністративної справи щодо останнього у приміщенні УПП в Полтавській області.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Подані відповідачем електронні докази в електронній копії не засвідчені електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", що свідчить про неналежність даного доказу.

Щодо доводів відповідача про відсутність доказів з приводу фізіологічних особливостей позивача, які б унеможливлювали користування ним ременем безпеки, то для встановлення відповідних обставин необхідні спеціальні знання в галузі медицини, й доводи позивача про наявність відповідних підстав не користуватися ременем безпеки не спростовані.

Вказані обставини є такими що підтверджують законність та обгрунотованість позовних вимог а тому вини підлягають до задоволення а тому слід скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовано не в автоматичному режимі серії ДП18 № 763395 від 24.06.2021 року складеного відносно позивача, що у свою чергу відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі по адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 139 КАС України судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави у зв`язку з задоволенням позову та звільненням від його сплати позивача згідно закону.

Керуючись ст. ст. 77, 241-246 КАС України, ст. ст. 122 ч. 1, 126, 247, 259-263, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію», Конституцією України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити .

Скасувати як незаконну постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 763395 від 24.06.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - з Департаменту патрульної поліції (місце знаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд 3; код за ) на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 454,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при проголошенні у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.Г. Потетій