Справа № 160/8490/21
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2021-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2021 року Справа № 160/8490/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопрогресбуд» до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрасбезпека) про визнання дій протиправними та скасування постанови,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопрогресбуд» до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якій позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати Розрахунок № 039786 від 18.03.2021 р. плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 18.03.2021 р. №039786 складений старшим державним інспектором Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Зінченко О.В.;
визнати протиправною та скасувати Постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу № 243808 від 22 квітня 2021 року, винесену начальником Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки В`ячеславом Бичковим.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/8490/21 за вищевказаною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопрогресбуд» та призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
23 червня 2021р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов надійшов відзив Державної служби України з безпеки на транспорті на позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопрогресбуд», в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що керуючись Законом України «Про автомобільний транспорт», Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок . 1567), на підставі направлення на перевірку № 009243 від 12.03.2021 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області 18.03.2021 проводилась рейдова перевірка у Дніпропетровській обл., м. Нікополь, вул. Електрометалургів. Відповідно до п. 3, 4 Порядку № 422 від 20.05.2013, був зупинений транспортний засіб марки SCANIA, модель G400, державний номер НОМЕР_1 .
07 липня 2021 року від представника позивача до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній, виклав позицію аналогічну заявленій ним у власній позовній заяві та додатково заважив, що водієм ОСОБА_1 інспекторам Уктрансбезпеки такий «документ» як «отвесная б/н від 18.03.2021» не надавався і походження цього «документу» позивачу не відоме. Крім того, такий документ як «отвесная» не передбачений законодавством України і тому не може підтверджувати вагу вантажу. Відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 за номером № 363, єдиним для всіх учасників транспортного процесу документом призначеним для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків з, перевезення вантажу та обліку виконаної роботи є товарно-транспортна накладна. Також, 15.04.2021 р представник ТОВ «НІКОПРОГРЕСБУД» прибув до Придніпровського міжрегіональноп управляння Укртрансбезпеки та надав пояснення разом з додатками, в т.ч. повторно була надана товарно-транспортна накладна №44 від 18 березня 2021 року, проте засідання з розгляду Акту було перенесено на 22.04.2021 p., куди знову ж таки прибув представник ТОВ «НІКОПРОГРЕСБУД» і надав начальнику Придніпровського міжрегіонального управлянні Укртрансбезпеки В`ячеславу Бичкову ще й усні пояснення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року, клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті про закриття провадження у справі №160/8490/21 в частині позовних вимог за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопрогресбуд» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання дій протиправними та скасування постанови було задоволено, а провадження у справі №160/8490/21 в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №039786 від 18.03.2021 - закрито.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Таким чином, судом розглядаються по суті позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопрогресбуд» в частині визнання протиправною та скасуванні Постанови про застосування адміністративно- господарського штрафу № 243808 від 22 квітня 2021 року, винесену начальником Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки В`ячеславом Бичковим.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257-262 КАС України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 18.03.2021 року на підставі направлення на перевірку №009243 від 12.03.2021 року, керуючись вимогами Закону України «Про автомобільний транспорт» та Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок . 1567), посадовою особою Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області проводилась рейдова перевірка у Дніпропетровській обл., м. Нікополь, вул. Електрометалургів.
У ході проведення рейдової перевірки старшими державними інспекторами Літвіновим С.В. та Зінченко О.В. був зупинений транспортний засіб марки Scania, модель G400, державний номер НОМЕР_1 .
Водій ОСОБА_1 , який здійснював перевезення надав для перевірки наступні документи: посвідчення водія відповідної категорії № НОМЕР_2 , реєстраційні документи на транспортний засіб НОМЕР_3 , а також товарно-транспортну накладну №44 від 18 березня 2021 року.
Згідно з товарно-транспортної накладної №44 від 18 березня 2021 року вантаж щебнево-пісчана суміж із виробництва марганцевих феросплавів ЩПС (20/40).
За результатами здійснення перевірки інспекторами Укртрансбезпеки було складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 261690 від 18.03.2021 р. та Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 039786 від 18.03.2021 року в яких зазначено, що «водієм порушено вимоги законодавства про автомобільний транспорт. За результатами документального ГВК повна маса КТЗ з вантажем склала:16,750 т (маса КТЗ) + 32,650 т. (маса вантажу) = 49,400 т (повна маса), в тому числі порушено cm. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме абз.16 Перевищення встановлених законодавством вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.»
Не погоджуючись із вказаною постановою позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно ст.1 статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III) автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;
Відповідно до частини 12 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Частинами 1, 4 статті 48 Закону № 2344-III передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Згідно зі статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила № 30) передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Згідно з пунктом 4 Правил № 30 рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок № 879).
Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Згідно пунктів 3, 4, 6 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.
Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.
Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.
Приписами пунктів 15-18, 20 Порядку №879 регламентовано, що контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.
Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.
Згідно з пп.5-1 п.2 Порядку №879 документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.
Точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті (підпункт 11 пункту 2 Порядку №879).
Тобто зазначеними нормами закону не передбачено обов`язку проведення габаритно-вагового контролю виключно у спосіб зважування транспортного засобу при наявності необхідних даних у товарно-транспортній документації.
Саме для встановлення факту перевищення загальної маси та (або) габаритних параметрів транспортного засобу, здійснюється документальний контроль на підставі поданих перевізником (експедитором, іншою уповноваженою особою) документів.
До таких документів законодавець відносить свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, документи щодо технічної характеристики транспортних засобів та вантажів, товаро-транспортні накладні, тощо.
Порядок здійснення контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок №1567).
Відповідно до пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
Згідно пункту 31 Порядку № 1567 за результатами розгляду справи про порушення керівник органу державного контролю або його заступник за наявності підстав виносить припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт.
Відповідно до абз.3 ч.1 ст. 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, а саме за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В ході розгляду справи судом встановлено, що в даному випадку було проведено саме документальний габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на підставі документів, в яких зазначена маса транспортного засобу та маса вантажу, а також реєстраційних документів на автомобіль марки Scania, модель G400, державний номер НОМЕР_1 , та на вантаж, що перевозив транспортний засіб.
Суд зазначає, що оскільки законодавством передбачено проведення габаритно-вагового контролю у двох видах: документальний та точний контроль, кожний з яких є окремим видом контролю, то проведення документального габаритно-вагового контролю не передбачає обов`язку здійснення посадовими особами відповідача зважування та вимірювання транспортного засобу (здійснення точного габаритно-вагового контролю), на що помилково вказує позивач.
Так, водієм ОСОБА_1 , який здійснював перевезення, було надано для перевірки посадовими особами відповідача наступні документи: посвідчення водія відповідної категорії № НОМЕР_2 , реєстраційні документи на транспортний засіб НОМЕР_3 , а також товарно-транспортну накладну №44 від 18 березня 2021 року.
Згідно із розділом 1 (Терміни та поняття) Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за №128/2568 (з наступними змінами та доповненнями, далі - Правила №363), наведені у цих Правилах терміни та поняття вживаються в такому значенні: товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу; товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.
Відповідно до пункту 11.1 розділу 11 (Правила оформлення документів на перевезення) Правил № 363 основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб`єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.
За змістом частин 1, 2 статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документами водія для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, які той повинен мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, є посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Отже, наявність товарно-транспортної накладної у водія є обов`язковою умовою перевезення вантажу автомобільним перевізником, що виконує перевезення вантажу на договірних умовах, а її зміст дозволяє встановити коло всіх учасників транспортного процесу, а також інформацію про вантаж.
Також постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2009 року №207 затверджено Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні для водія юридичної особи або фізичної особи - підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах (пункт 1). При цьому, як вбачається із пункту 1 вказаного Переліку, для водія юридичної особи або фізичної особи - підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, необхідно мати товарно-транспортну накладну.
Вказана товарно-транспортна накладна була пред`явлена водієм ОСОБА_1 посадовим особам Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області під час рейдової перевірки, що не спростовано відповідачем.
Зазначені обставини не з`ясовувалися інспекторами Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки при проведенні заходів державного контролю на автомобільному транспорті, а також відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови. Таким чином, постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 243808 від 22 квітня 2021 року прийнята без з`ясування фактичної маси вантажу, а тому суд приходить до переконання про її скасування.
Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На думку суду, відповідачем не доведено правомірність прийнятої постанови з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку з перебуванням судді Коренева А.О. у щорічній відпустці, повний текст судового рішення складено 10 серпня 2021 року.
Керуючись ст. ст. ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною та скасувати Постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу № 243808 від 22 квітня 2021 року, винесену начальником Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки В`ячеславом Бичковим.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев