Справа № 540/2949/21
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2021-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/2949/21

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Абрамовій К.В.,

за участю представника позивача - прокурора Коваленко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Керівника Каховської окружної прокуратури Херсонської області до Великолепетиської селищної ради Херсонської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальний заклад " Великолепетиський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів" Великолепетиської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

І. Зміст позовних вимог

Керівник Каховської окружної прокуратури Херсонської області (далі - позивач), діючи в інтересах держави, звернувся до суду з позовом до Великолепетиської селищної ради Херсонської області (далі - відповідач), за участю третьої особи Комунального закладу " Великолепетиського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів" Великолепетиської селищної ради (надалі - третя особа ) у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Великолепетиської селищної ради Херсонської області, що виразилась у невжитті заходів щодо оформлення та державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою під будівлями та спорудами комунального закладу " Великолепетиський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІII ступенів" Великолепетиської селищної ради;

- зобов`язати Великолепетиську селищну раду Херсонської області вжити заходи щодо оформлення та державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою під будівлями та спорудами комунального закладу "Великолепетиський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів" Великолепетиської селищної ради, орієнтовною площею 1,8 га.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

Вказані вимоги прокурор обґрунтовує тим, що Каховською окружною прокуратурою Херсонської області в ході вивчення стану додержання вимог земельного законодавства в діяльності Великолепетиської селищної ради в частині оформлення права на земельну ділянку комунального закладу " Великолепетиський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІII ступенів" Великолепетиської селищної ради ( далі - КЗ " Великолепетиський ОЗЗСО І-ІII ступенів") встановлено, що на земельну ділянку, на якій знаходиться будівля вказаного закладу відсутні правовстановлюючі документи. Згідно з п.1.7 статуту КЗ «Великолепетиський опорний заклад загальної середньої освіти 1-ІII ступенів» Великолепетиської селищної ради (у новій редакції) його засновником є Великолепетиська селищна рада. Частинами 2, 6 статті 25 Закону України "Про освіту" передбачено, що засновник закладу освіти зобов`язаний забезпечити утримання та розвиток матеріально-технічної бази заснованого ним закладу освіти на рівні, достатньому для виконання вимог стандартів освіти та ліцензійних умов. Частиною 1 ст. 80 Закону України "Про освіту" встановлено, що матеріально-технічна база закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, земельні ділянки. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.04.2021 за №252752842 (далі - Інформація з ДРРП від 15.04.2021 за №252752842) будівлі КЗ " Великолепетиський ОЗЗСО І-ІII ступенів" є комунальною власності Великолепетиської селищної ради, проте відомості щодо реєстраці земельної ділянки, на якій розташовані будівлі вказаного закладу відсутні. Вказане свідчить про те, що документи, що посвідчують право на земельну ділянку КЗ "Великолепетиський ОЗЗСО І-ІІІ ступенів" не оформлені через бездіяльність Великолепетиської селищної ради, яка виразилася у невжитті заходів до виконання вимог Земельного кодексу України. Так, відповідно до інформації, отриманої від відповідача, виконання рішення Великолепетиської селищної ради від 05.04.2017 №279 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для постійного користування" не відбулося у зв`язку з браком коштів. Відтак, більше 4-х років відповідачем не здійснено належних та достатніх дій і заходів щодо оформлення права постійного користування земельною ділянкою, на якій знаходиться КЗ "Великолепетиський ОЗЗСО 1-І 11 ступенів", що є порушенням вимог земельного законодавства, положень законів України "Про освіту" та "Про повну загальну середню освіту". Вказана бездіяльність відповідача за позицією прокурора створює передумови до зловживань щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою, ризики для нормального функціонування закладу освіти, що може призвести до негативних наслідків та порушення прав дітей. Враховуючи відсутність державного органу, який уповноважений здійснювати представництво інтересів держави у спірних правовідносинах, а необхідність захисту інтересів держави у сфері охорони дитинства зумовлена тим, що внаслідок допущеної відповідачем бездіяльності не оформлено правовстановлюючі документи та не проведено державну реєстрацію права власності та права користування земельної ділянкою прокурор, діючи в інтересах держави звернувся до суду з даним позовом.

В судовому засіданні прокурор підтримав вказане обґрунтування позовних вимог та просила суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач та третя особа свої правові позиції щодо вказаних позовних вимог суду не повідомили, явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.6 ст.162 КАС України).

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 30.06.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 29.07.2021 року.

Протокольною ухвалою суду від 29.07.2021 року відкладено судове засідання до 05.08.2021 року.

В судовому засіданні 05.08.2021 року проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Комунальний заклад "Великолепетиський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів" Великолепетиської селищної ради ( далі - КЗ "Великолепетиський ОЗЗСО І-ІІІ ступенів"), розташований за адресою вул. Миру, буд. 18/1 смт Велика Лепетиха Херсонської області, перебуває у комунальній власності територіальної громади смт Велика Лепетиха в особі Великолепетиської селищної ради, що підтверджується рішенням XXX сесії Великолепетиської районної ради сьомого скликання від 07.11.2017 №345 "Про створення комунального закладу "Великолепетиський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів" Великолепетиської районної ради Херсонської області та його філії", на базі Великолепетиської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Великолепетиської районної ради Херсонської області" ( а.с. 18-19), рішенням позачергової п`ятдесят сьомої сесії Великолепетиської селищної ради VII скликання від 09.11.2020 №968 "Про прийняття комунальних підприємств, установ, закладів спільної власності територіальних громад сіл, селища Великолепетиського району в комунальну власність Великолепетиської селищної ради" та додатком до нього ( а.с. 30-32), рішенням третьої сесії Великолепетиської селищної ради VIII скликання від 24.12.2020 №47 "Про внесення змін в установчі документи комунальних підприємств, установ та закладів Великолепетиської селищної ради" та додатком до нього ( а.с. 33-34).

Відповідно до Статуту КЗ "Великолепетиський ОЗЗСО І-ІІІ ступенів" (у новій редакції), затвердженого рішенням третьої сесії селищної ради VIII скликання від 24.12.2020 №47 (далі - Статут) засновником КЗ "Великолепетиський ОЗЗСО 1-ІII ступенів" є Великолепетиська селищна рада.( п. 1.7 Статуту), головною метою комунального закладу "Великолепетиський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів" є забезпечення реалізації права громадян на здобуття повної загальної середньої освіти.( п. 1.8 Статуту); вищим органом управління комунального закладу "Великолепетиський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів" Великолепетиської селищної ради та його філій є його засновник, відповідний відділ галузевого спрямування селищної ради.( п.4.1 Статуту); матеріально-технічна база КЗ "Великолепетиський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів" включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, інші матеріальні цінності. КЗ "Великолепетиський опорний заклад загальної середньої освіти I- III ступенів" має у користуванні земельну ділянку площею 2,8 га, на якій розміщується спортивний майданчик, ігровий майданчик, шкільний стадіон, господарські будівлі, зелені насадження. ( пункти 5.1, 5.5 Статуту); фінансування КЗ "Великолепетиський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів", філій, порядок ведення бухгалтерського обліку та діловодства здійснюється відповідно до чинного законодавства України. Джерелами фінансування кошторису опорного закладу є: кошти державного та місцевого бюджетів у розмірі, передбаченому нормативами фінансування загальної середньої освіти для забезпечення вивчення предметів в обсязі Державних стандартів освіти; благодійні внески юридичних і фізичних осіб; інші джерела, незаборонені чинним законодавством.( п.п.6.1, 6.3 Статуту). ( а.с. 35-48).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.04.2021 за №252752842 (далі - Інформація з ДРРП від 15.04.2021 за №252752842) зареєстровано право комунальної власності на будівлю Великолепетиської загальноосвітньої школи 1-ІII ступенів №1 загальною площею 5838,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Херсонська область, Великолепетиський район, смт Велика Лепетиха, вул. Миру, буд. 18/1. Таке майно є комунальною власністю територіальної громади смт Велика Лепетиха в особі Великолепетиської селищної ради Великолепетиського району Херсонської області. ( а.с. 26-27).

Рішенням вісімнадцятої сесії Великолепетиської селищної ради VII скликання від 05.04.2017 №279 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для постійного користування", вирішено надати дозвіл Великолепетиській селищній раді на розробку проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки площею 2,8 га для розміщення комплексу будівель із земель житлової та громадської забудови Великолепетиської селищної ради, яка знаходиться за адресою вул. Миру (Куйбишева), 18/1 смт. Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області. Великолепетиській селищній раді замовити у землевпорядній проектній організації, яка має ліцензію на виконання відповідних робіт, розробку проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки. ( а.с. 24).

25.03.2021 листом директора КЗ "Великолепетиський ОЗЗСО І-ІІІ ступенів" за №01-25/57 проінформовано в.о. заступника керівника Каховської окружної прокуратури про те, що власником будівель, споруд КЗ "Великолепетиський ОЗЗСО І-ІІІ ступенів" є Великолепетиська селищна рада. Орієнтовна площа, що перебуває у користуванні КЗ "Великолепетиський ОЗЗСО І-ІІІ ступенів", 1,8 га. Адміністрація КЗ "Великолепетиський ОЗЗСО I- III ступенів" зверталася до Великолепетиської селищної ради із клопотанням від 22.11.2016 про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для постійного користування під будівлями, спорудами КЗ "Великолепетиський ОЗЗСО 1-ІII ступенів". ( а.с. 14).

13.04.2021 листом директора КЗ "Великолепетиський ОЗЗСО І-ІІІ ступенів" за №01-45/83 проінформовано в.о. заступника керівника Каховської окружної прокуратури про те, що зі слів колишнього директор закладу ОСОБА_1 щодо передачі Великолепетиській селищній раді матеріалів проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під будівлями, спорудами КЗ "Великолепетиський ОЗЗСО І-ІІІ ступенів" для прийняття рішення про надання земельної ділянки у користування, то нею заповнювалися бланки у Великолепетиській райдержадміністрації. Щодо передбачення у бюджеті Великолепетиської селищної ради на 2018 р. коштів на оформлення права користування земельною ділянкою КЗ "Великолепетиський ОЗЗСО І-ІІІ ступенів" та витрачання (якщо таке мало місце) коштів на відповідну ціль (як пояснила колишній директор закладу) рішення сесії було, але копії рішення відсутні.( а.с. 16).

06.04.2021 р. селищний голова Великолепетиської селищної ради листом за № 02-39/432 на запит Каховської окружної прокуратури повідомив, що власником будівель, споруд КЗ "Великолепетиський ОЗЗСО І-ІІІ ступенів" відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212. номер запису про право власності: 19339688 від 02.03.2017 року - є територіальна громада смт Велика Лепетиха в особі Великолепегиської селищної ради; орієнтовна площа, яка перебуває у користуванні КЗ "Великолепетиський ОЗЗСО I- III ступенів", становить 2.8 га.; цільове призначення земельної ділянки - 03.02 Для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти; кадастровий номер земельній ділянці, яка знаходиться у користуванні КЗ "Великолепетиський ОЗЗСО І-ІІІ ступенів" не присвоєний; виконання рішення вісімнадцятої сесії Великолепетиської селищної ради 7 скликання від 05.04.2017 № 279 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для постійного користування" не відбулось, у зв`язку з браком коштів при перегляді бюджету на той час. При перегляді бюджету на 2021 рік буде розглянуто питання щодо виділення коштів для розробки проектної документації КЗ "Великолепетиський ОЗЗСО І-ІІІ ступенів".

Враховуючи невжиття упродовж тривалого часу, саме більше 4-х років, заходів щодо оформлення права постійного користування земельною ділянкою, на якій знаходиться КЗ "Великолепетиський ОЗЗСО І-ІІІ ступенів", що створює передумови до зловживань щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою, ризики для нормального функціонування закладу освіти, що може призвести до негативних наслідків та порушення прав дітей, прокурор в інтересах держави звернувся до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 140 Конституції України передбачено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до Конституції України систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України " Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР ( далі - Закон № 280/97-ВР), яким передбачено, зокрема, -

- виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: регулювання земельних відносин. ( пункт 34 ч. 1 ст. 26 цього Закону);

- до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: а) власні (самоврядні) повноваження, у т.ч. управління закладами освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, молодіжними центрами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення ( підпункт 1 пункту "а" статті 32 цього Закону);

- територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах, серед іншого, належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, заклади освіти, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності. ( частини 1, 5 ст. 60 цього Закону).

Відповідно до ч. І ст.61 Закону України "Про повну загальну середню освіту" від 16.01.2020 № 463-IX правові засади володіння, користування і розпорядження майном закладів загальної середньої освіти визначаються Законом України "Про освіту", цим Законом та іншими актами законодавства.

Суспільні відносини, що виникають у процесі реалізації конституційного права людини на освіту, прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у реалізації цього права, а також визначає компетенцію державних органів та органів місцевого самоврядування у сфері освіти визначає Закон України "Про освіту" від 05.09.2017 № 2145-VIII ( далі - Закон № 2145-VIII), яким визначено, зокрема,

- управління закладом освіти в межах повноважень, визначених законами та установчими документами цього закладу, здійснюють: засновник (засновники); керівник закладу освіти; колегіальний орган управління закладу освіти; колегіальний орган громадського самоврядування; інші органи, передбачені спеціальними законами та/або установчими документами закладу освіти. ( частина 2 ст. 24 цього Закону);

- засновник закладу освіти або уповноважена ним особа, зокрема: затверджує кошторис та приймає фінансовий звіт закладу освіти у випадках та порядку, визначених законодавством; здійснює контроль за фінансово-господарською діяльністю закладу освіти. Засновник закладу освіти зобов`язаний забезпечити утримання та розвиток матеріально-технічної бази заснованого ним закладу освіти на рівні, достатньому для виконання вимог стандартів освіти та ліцензійних умов (частини 2, 6 ст. 25 цього Закону);

- фінансування закладів, установ і організацій системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, а також інших джерел, не заборонених законодавством, субвенцій. Фінансування дошкільної та позашкільної освіти здійснюється за рахунок коштів державного та/або місцевих бюджетів, а також за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством. Держава може сприяти розвитку дошкільної та позашкільної освіти шляхом надання відповідних освітніх субвенцій. ( частини 2, 5 статті 78 цього Закону);

- матеріально-технічна база закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством. ( частина 1 ст. 80 цього Закону);

- порядок, умови та форми набуття закладами освіти прав на землю визначаються Земельним кодексом України. ( частина 2 ст. 80 цього Закону);

За положеннями Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-III, зокрема,

- до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад ( пункт "а" абзац перший частини першої статті 12 цього Кодексу);

- право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. ( частина 1 ст. 92 цього Кодексу);

- права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності. ( пункт "а" ч. 2 ст. 92 цього Кодексу).

- громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. (частина 1 статті 116 цього Кодексу);

- сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. ( частина 1 ст.122 цього Кодексу);

- право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. ( стаття 125 цього Кодексу).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 р. № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV) державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст. 3 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав є обов`язковою.

Частиною 1 статті 5 Закону № 1952-IV встановлено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

VI. Оцінка суду

Із системного аналізу наведених правових норм вбачається, що на Великолепетиську селищну раду, як орган місцевого самоврядування покладено повноваження щодо управління об`єктами освіти, в тому числі прийняття рішень щодо оформлення речових прав на об`єкти комунальної власності, включаючи оформлення прав на земельні ділянки, на яких вони розташовані.

Як зазначалось вище, КЗ "Великолепетиський опорний заклад загальної середньої освіти I- III ступенів" належить до комунальної власності Великолепетиської селищної ради, засновником якого є Великолепетиська селищна рада.

Крім того, відповідач не заперечує, що власником будівель, споруд КЗ "Великолепетиський ОЗЗСО І-ІІІ ступенів" відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 212 є територіальна громада смт Велика Лепетиха в особі Великолепетиської селищної ради, орієнтовна площа, яка перебуває у користуванні КЗ "Великолепетиський ОЗЗСО I- III ступенів", становить 2.8 га., цільове призначення земельної ділянки - 03.02 Для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти;

Разом з тим, відповідач визнає, що рішення вісімнадцятої сесії Великолепетиської селищної ради 7 скликання від 05.04.2017 № 279 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для постійного користування" не виконано через брак коштів.

Відтак, судом встановлено, що протягом 2017-2021 років відповідачем не вживались заходи щодо оформлення речових прав на земельну ділянку, на якому розташовано приміщення закладу освіти, що свідчить про його протиправну бездіяльність, чим порушує права користувачів цих об`єктів на безпечні умови функціонування і розвитку.

Враховуючи, що Великолепетиська селищна рада, будучи засновником та суб`єктом, який здійснює управління цим закладом, відповідає за його матеріально-технічне забезпечення, виконує повноваження у земельній сфері щодо надання земельних ділянок у користування, здійснює контроль за додержанням земельного законодавства та законодавства в галузі освіти протягом тривалого часу не виконує покладені на неї повноваження щодо оформлення прав на земельну ділянку, на якій знаходиться КЗ «Великолепетиський ОЗЗСО І-ІІІ ступенів», суд приходить до висновку щодо обґрунтованості даного позову.

Щодо права звернення прокурора до суду з вказаним позовом, то суд вказує про таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

З урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках.

Спеціальним законом, яким визначаються виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді є Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII.

За приписами ч. 3 ст. 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави.

Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття "інтерес держави".

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень ст. 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави", висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (п. 4 мотивувальної частини).

Аналіз ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

Нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, зокрема, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №826/13768/16, у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17.

Верховний Суд звернув увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Відтак, представництво прокурором інтересів держави у суді:

по-перше, може бути реалізовано у виключних випадках, зокрема у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

по-друге, прокурор у позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, зазначає орган, уповноважений державною здійснити відповідні функції у спірних правовідносинах;

по-третє, прокурор повинен пересвідчитися, що відповідний державний орган не здійснює захисту інтересів держави (тобто, він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається), приміром, повідомити такий державний орган про виявлені порушення, а у разі не вчинення цим органом дій спрямованих на захист інтересів держави, представляти інтереси держави в суді відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", навівши відповідне обґрунтування цього.

Слід зазначити, що в межах даної справи, прокурор в адміністративному позові зазначив, що необхідність захисту інтересів держави у сфері охорони дитинства зумовлена тим, що внаслідок допущеної відповідачем бездіяльності не оформлено право власності та право постійного користування земельної ділянкою.

На думку суду, таке обґрунтування є сумісним з розумінням "інтересів держави" у зв`язку з наступним.

Так, у Преамбулі Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 р.), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XII, зазначено, що дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Статтею 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, відповідно до статті 28 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право дитини на освіту, і з метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема: сприяють розвиткові різних форм середньої освіти, як загальної, так і професійної, забезпечують її доступність для всіх дітей.

Згідно ст.1 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р. № 2402-III забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Охорона дитинства - система державних та громадських заходів, спрямованих на забезпечення повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку дитини та захисту її прав.

Приписами ч.2 ст.4 Закону України "Про освіту" від 05.09.2017 р. № 2145-VІІІ визначено, що право на безоплатну освіту забезпечується: для здобувачів дошкільної та повної загальної середньої освіти - за рахунок розвитку мережі закладів освіти всіх форм власності та їх фінансового забезпечення у порядку, встановленому законодавством, і в обсязі, достатньому для забезпечення права на освіту всіх громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства, які постійно або тимчасово проживають на території України.

Відтак, обов`язок органів державної влади та місцевого самоврядування полягає у створенні, у межах визначених законом повноважень, умов для отримання дитиною освіти, забезпечення її доступності шляхом, зокрема, належного функціонування розгалуженої мережі навчальних закладів.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.08.2018 р. у справі № 359/6814/17, від 18.10.2018 р. у справі № 822/3692/17, від 26.02.2019 р. у справі № 442/8337/17.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у постанові від 15 жовтня 2019 року у справі №810/3894/17 Верховний Суд вказав на те, що особливістю органів місцевого самоврядування як суб`єктів владних повноважень є те, що кожен з таких суб`єктів, з урахуванням положень Конституції України, є самостійним, автономним та не знаходиться у підпорядкуванні жодного органу. Таким чином, позови прокурора до органу місцевого самоврядування, за загальним правилом, подаються з такої підстави, як відсутність суб`єкта, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. У такій категорії справ орган прокуратури повинен лише довести, що оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень завдано шкоду інтересам держави.

З огляду на все вищезазначене, суд приходить до висновку, що в даній справі прокурор наділений процесуальною дієздатністю на звернення до суду з відповідним позовом, та належним чином обґрунтував, що подання такого позову мало на меті захист "інтересів держави".

VII. Висновок суду

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, вирішуючи спірні правовідносини в межах заявлених позовних вимог, доводів сторін, системного аналізу положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

VIII. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

За відсутності доказів понесення позивачем витрат на залучення свідків та проведення експертиз, судові витрати з відповідача на користь позивача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд -

вирішив:

Позов Керівника Каховської окружної прокуратури Херсонської області ( місце знаходження 74900, Херсонська область, м. Нова Каховка, пр-т Дніпровський, 34а, ЄРДПОУ : 04851120) до Великолепетиської селищної ради Херсонської області ( 74502, Херсонська область, смт. Велика Лепетиха, вул. Соборна, 2, ЄРППОУ 0441530) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальний заклад " Великолепетиський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів" Великолепетиської селищної ради (місце знаходження: 74502, Херсонсько область, смт. Велика Лепитиха, вул. Миру, ЄРДПОУ 41743106) при визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Великолепетиської селищної ради Херсонської області, що виразилась у невжитті заходів щодо оформлення та державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою під будівлями та спорудами комунального закладу " Великолепетиський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІII ступенів" Великолепетиської селищної ради.

Зобов`язати Великолепетиську селищну раду Херсонської області вжити заходи щодо оформлення та державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою під будівлями та спорудами комунального закладу "Великолепетиський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів" Великолепетиської селищної ради, орієнтовною площею 1,8 га.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 10 серпня 2021 р.

Суддя В.А. Дубровна

кат. 109020100