Справа № 500/3602/21
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3602/21

11 серпня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоберезовицької селищної ради про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Великоберезовицької селищної ради, у якому просить:

визнати протиправною відмову Великоберезовицької селищної ради, оформлену рішенням четвертої сесії восьмого скликання від 23.02.2021 № 112, у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення садівництва площею 0,083 га на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області (кадастровий номер земельної ділянки :02:002:3567);

зобов`язати Великоберезовицьку селищну раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення садівництва площею 0,083 га на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області (кадастровий номер земельної ділянки :02:002:3567).

В обґрунтування позову вказано, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 у справі № 500/4137/20 позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Зобов`язано Великоберезовицьку селищну раду Тернопільського району Тернопільської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 27.05.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 0,083 га, розташованої на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області для ведення садівництва та прийняти рішення у відповідності з вимогами статті 118 Земельного кодексу України (далі ЗК України).

На виконання вказаного судового рішення видано виконавчий лист, який позивачем пред`явлено до примусового виконання.

23.02.2021 Великоберезовицькою селищною радою прийнято рішення №112, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Постановою державного виконавця від 01.06.2021 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 500/4137/20 закінчено.

Позивач вважає, що рішення Великоберезовицької селищної ради від 23.02.2021 №112 є незаконним, необґрунтованим, прийнятим без зазначення будь-яких підстав для відмови, передбачених в частині сьомій статті 118 ЗК України, та таким, що грубо порушує його права.

Звертає увагу, що земельна ділянка із кадастровим номером :02:002:3567 досі перебуває у комунальній власності, не надана у власність або користування громадянам чи юридичним особам.

З огляду на вказані обставини ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 29.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у строк, встановлений статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 29.06.2021 надіслано відповідачу рекомендованим поштовим відправленням та отримано ним 05.07.2021, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, що повернулось на адресу суду (а.с.37).

Відповідач відзив на позов у строк встановлений судом (п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі) не подав.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 05.07.2021 відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову в цій справі.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позові, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 27.05.2021 звернувся до Великоберезовицької селищної ради з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки, площею 0,083 га, розташованої на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області для ведення садівництва. Кадастровий номер земельної ділянки :02:002:3567, цільове призначення: 16.00 земля запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) (а.с.6). Однак рішення про надання відповідного дозволу Великоберезовицькою селищною радою прийнято не було.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 у справі №500/4137/20 позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області щодо неприйняття рішення, передбаченого частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України, за клопотанням ОСОБА_1 від 27.05.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 0.083 га, розташованої на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області для ведення садівництва. Зобов`язано Великоберезовицьку селищну раду Тернопільського району Тернопільської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 27.05.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 0,083 га, розташованої на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області для ведення садівництва та прийняти рішення у відповідності з вимогами статті 118 Земельного кодексу України (а.с.8-11).

На виконання вищевказаного судового рішення 01.04.2021 Тернопільським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

14.04.2021 за заявою позивача головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №65141724 з примусового виконання виконавчого листа №500/4137/20 (а.с.12).

23.02.2021 Великоберезовицькою селищною радою прийнято рішення №112 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 », яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (для подальшої передачі у власність), площею 0,083 га. в смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області для ведення особистого селянського господарства, за результатами голосування. (за - 0, проти - 3, утрималися - 16) (а.с.14).

Про прийняття вказаного рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 Великоберезовицька селищна рада повідомила державного виконавця листом №607 від 20.04.2021 (а.с.13).

01.06.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №65141724 (а.с.15).

Не погодившись з вищевказаним рішенням органу місцевого самоврядування, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак суд, зважаючи на предмет позову, перевіряє чи оскаржене рішення Великоберезовицької селищної ради прийняте відповідачем з урахуванням зазначених вище критеріїв.

Відповідно до частини другої статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом статті 3 ЗК України земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель (частина друга статті 4 ЗК України).

Статтею 40 ЗК України визначено, що громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Як визначено пунктом "б" частини першої статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частинами першою, другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною шостою статті 118 ЗК України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз наведених норм права, якими врегульовано процедуру безоплатного отримання земельних ділянок, свідчить про те, що всі дії відповідних суб`єктів земельно-правової процедури є взаємопов`язаними, послідовними і спрямовані на досягнення результату у вигляді отримання земельної ділянки у власність.

При цьому, за наслідком розгляду суб`єктом владних повноважень відповідних клопотань приймається одне із двох рішень: надається дозвіл на розроблення проекту землеустрою або мотивована відмова у його наданні.

За нормами пункту "б" частини першої статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Частиною першою статті 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України від 21.05.1997 №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон №280/97-ВР).

Відповідно до статті 2 Закону №280/97-ВР місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення (стаття 5 Закону №280/97-ВР).

Стаття 26 Закону № 280/97-ВР передбачає виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад.

Так, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, серед іншого, відповідно до закону питання регулювання земельних відносин (пункт 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР).

Частинами першої, четвертою статті 47 Закону № 280/97-ВР передбачено, що постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету. Постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування регламентує стаття 59 Закону № 280/97-ВР.

Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень (частина перша статті 59 Закону № 280/97-ВР).

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос (частина друга статті 59 Закону № 280/97-ВР).

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради (частина третя статті 59 Закону № 280/97-ВР).

Як встановлено судом, за результатами повторного розгляду клопотання позивача від 27.05.2020 Великоберезовицькою селищною радою 23.02.2021 прийнято рішення №112 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 », яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (для подальшої передачі у власність), площею 0,083 га. в смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області для ведення особистого селянського господарства, за результатами голосування. (за - 0, проти - 3, утрималися - 16) (а.с.14).

Поряд з цим суд вважає за необхідне зазначити, що оскаржуване рішення Великоберезовицької селищної ради №112 від 23.02.2021 містить лише посилання на положення ЗК України, з його змісту не вбачається можливим встановити, що саме слугувало конкретною підставою для відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою, будь-які мотиви прийнятого рішення відсутні.

Матеріали справи також не містять відомостей щодо підстав прийняття оскаржуваного рішення, а відповідачем на вимогу ухвали про відкриття провадження у справі від 29.06.2021 не надано копій протоколу засідання постійної комісії з питань містобудування, будівництва, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Великоберезовицької селищної ради та протоколу засідання четвертої сесії восьмого скликання Великоберезовицької селищної ради, на якому прийнято рішення №112 від 23.02.2021.

Крім того, клопотання позивача стосувалося надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення садівництва, натомість в рішенні Великоберезовицької селищної ради №112 від 23.02.2021 йдеться про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Наведене свідчить про необґрунтованість оскаржуваного рішення, не відповідність положенням ЗК України, який визначає чіткі підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Відтак наявні обґрунтовані підстави для визнання протиправним та скасування рішення четвертої сесії восьмого скликання Великоберезовицької селищної ради №112 від 23.02.2021 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 ».

Вирішуючи питання щодо іншої похідної позовної вимоги: зобов`язати Великоберезовицьку селищну раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення садівництва площею 0,083 га на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області (кадастровий номер земельної ділянки :02:002:3567), то суд враховує наступне.

За змістом статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

При цьому суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (частина четверта статті 245 КАС України).

У даному випадку повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивованої відмови у його наданні регламентовано частиною сьомою статті 118 ЗК України. Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати (відмовити). За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Такі повноваження не є дискреційними.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що зобов`язання судом відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може мати місце лише у випадку, якщо судом встановлено відсутність таких підстав для відмови у видачі дозволу, які передбачені законом, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У свою чергу, надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура. Видача такого дозволу без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.

Водночас суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх названих підстав, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки. А прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача видати дозвіл на розробку проекту землеустрою, без перевірки наявності чи відсутності усіх передбачених ЗК України підстав для відмови у видачі дозволу, може бути необґрунтованим та призвести до видачі такого дозволу з порушенням закону.

В матеріалах справи не містяться докази, чи дотримано позивачем усіх інших умов для отримання ним такого дозволу.

Відтак, способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є саме зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 27.05.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки, площею 0,083 га, розташованої на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, для ведення садівництва (кадастровий номер земельної ділянки :02:002:3567).

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких гуртуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень відзиву на позов не подав, як і належних та достовірних доказів на спростування вимог позовної заяви, не довів правомірності свого рішення.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, то відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 454,00 грн, сплачений відповідно до квитанції №72471 від 24.06.2021 (а.с.5).

Керуючись статтями 2, 72-77, 90,139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Великоберезовицької селищної ради про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення четвертої сесії восьмого скликання Великоберезовицької селищної ради №112 від 23.02.2021 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 », яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (для подальшої передачі у власність), площею 0,083 га. в смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області для ведення особистого селянського господарства.

Зобов`язати Великоберезовицьку селищну раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 27.05.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки, площею 0,083 га, розташованої на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, для ведення садівництва (кадастровий номер земельної ділянки :02:002:3567), з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цього рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Великоберезовицької селищної ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд.

Позивач: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Великоберезовицька селищна рада (вулиця Ст. Бандери, 26, селище міського типу Велика Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область, 47724, ).

Повний текст рішення складено та підписано 11 серпня 2021 року.

Суддя Чепенюк О.В.