Справа № 580/246/21
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2021-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/246/21 Суддя (судді) першої інстанції: О.А. Рідзель
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді: Чаку Є.В.

суддів: Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.

за участю секретаря: Ковтун К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ФОП ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Черкаського окружного адміністративного суду про визнання протиправною та скасування постанови управління Держпраці у Черкаській області від 28.10.2020 №ЧК-610/374/1НД/СПТД-ФС-43.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати останнє та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі. На думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В обґрунтування скарги апелянт зазначила, що Управлінням Держпраці у Чернігівській області невірно визначено суб`єктів господарювання, що здійснює діяльність у магазині за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно використовує найману працю. Позивач зазначила, що всі працівники магазину працевлаштовані на ФОП ОСОБА_2 , однак інспектором праці та судом даний факт залишився поза увагою. Крім того, апелянт вважає, що Порядком №823 не передбачена можливість ініціювання інспекторами праці інспекційного відвідування. Також апелянт зазначила, що відповідачем не дотримано принцип належного повідомлення особи про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності чим позбавлено позивача права надавати відповідні пояснення та докази щодо виявленого правопорушення.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та прийнятим з дотриманням норм процесуального та матеріального права.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, призначеного на 11 серпня 2021 року, проте у судове засідання не з`явилися та про причини неявки суду не повідомили.

У зв`язку з наведеним судове засідання проведено без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 2 ст. 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, 28.09.2020 начальником відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Г. Гучер подано начальнику управління Держпраці у Черкаській області О. Лазарєвій службову записку щодо виявлення стосовно позивача розбіжностей між фактичною чисельністю працівників та показниками кількості застрахованих осіб за даними Пенсійного фонду. Також зазначено, що на особистому прийомі 21.09.2020 Л. Боговик повідомила про неоформлених працівників у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: АДРЕСА_1 .

01.10.2020 заступником наачальника управління Держпраці у Черкаській області видано наказ №745-Н про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 на предмет дотримання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин.

Цього ж дня головним державним інспекторам відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління Держпраці у Черкаській області Шевченко М.В., Томіленко Т.Д. , Яворському В.А. , Петуховій І.О. , Лисенко О.М. видано направлення №731 на проведення інспекційного відвідування позивача з 01.10.2020 до 15.10.2020.

01.10.2020 службовими особами відповідача відповідно до вказаного наказу та направлення 01.10.2021 було проведено інспекційне відвідування позивача за адресою здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_1 (магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 "), за наслідками якого складено вимогу від 01.10.2020 №ЧК610/375/ПД про надання у строк до 14 год. 00 хв. 02.10.2020 позивачем документів щодо її господарської діяльності.

02.10.2020 замість витребуваних документів позивачка подала до управління Держпраці у Черкаській області скаргу, у якій просила зупинити проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 та скасувати вимогу про надання документів.

Листом від 08.10.2020 №7744/01-10/7480 відповідач повідомив ФОП ОСОБА_1 , що скаргу визнано необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

15.10.2020 службовими особами відповідача складено Акт №ЧК-610/374/1НД про неможливість проведення інспекційного відвідування, в якому зазначено, що станом на 13.10.2020 позивачем на вимогу від 01.10.2020 надано договір суборенди приміщення без дати та номеру. Документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, не надано, чим створено перешкоди органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю законодавства про працю.

Цього ж дня позивачу було надіслано повідомлення про розгляд справи про накладення штрафів за порушення законодавства про працю. У вказаному повідомленні зазначено, що 15.10.2020 уповноваженою особою управління Держпраці у Черкаській області отримано акт про неможливість проведення інспекційного відвідування. Справа про накладення штрафу буде розглянута протягом 45 днів. За результатами розгляду буде повідомлено у встановленому порядку.

Вказане повідомлення було отримано позивачем 16.10.2020.

28.10.2020 заступник начальника управління Держпраці у Черкаській області Жаркова М.В. прийняла спірну постанову №ЧК-610/374/1НД/СПТД-ФС-43 про накладення на позивача штрафу в сумі 80000,00 грн. відповідно до абз.8 ч.2 ст.265 КЗпП.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивачка звернулася до суду з позовом.

Так, у відповідності з положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні у цій справі правовідносини врегульовані, зокрема, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, надалі Законом №877-V), статтею 259 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України), а також Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 823, надалі Порядок №823).

Згідно з преамбулою до Закону № 877-V, ним визначені правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

За визначенням статті 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

В свою чергу, згідно частини 4 ст. 2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Частиною четвертою статті 4 Закону № 877-V передбачено, що виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1, 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, Державна служба України з питань праці (далі також - Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб. Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

На виконання частини 1 статті 259 КЗпП України Кабінет Міністрів України затвердив Порядок № 823, який, згідно з його пунктом 1, визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).

Як слідує зі змісту пункту 2, підпункту 6 пункту 5 Порядку № 823 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Підстави для здійснення інспекційних відвідувань визначені пунктом 5 Порядку №823, зокрема за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту; за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю.

В даному випадку, як свідчать матеріали справи наказ від 01.10.2020 №745-Н щодо проведення інспекційного відвідування позивача прийнятий заступником начальника управління Держпраці у Черкаській області з огляду на отримання службової записки від 28.09.2020 начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Г. Гучер щодо виявлення стосовно позивача розбіжностей між фактичною чисельністю працівників та показниками кількості застрахованих осіб за даними Пенсійного фонду та повідомлення Л. Боговик щодо неоформлених працівників у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: АДРЕСА_1, в якому здійснює господарську діяльність позивач.

Вказані обставини спростовують доводи апелянтки щодо проведення інспекційного відвідування за відсутності законодавчо визначених підстав.

Доводи позивачки про відсутність станом на час інспекційного відвідування направлення на його проведення, суд першої інстанції вірно визнав необґрунтованими та такими, що спростовуються встановленим вище фактом його видання 01.10.2020 №731 головним державним інспекторам відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління Держпраці у Черкаській області Шевченко М.В., Томіленко Т.Д., Яворському В.А., Петуховій І.О., Лисенко О.М.

Колегія суддів зазначає, що п.8 Порядку №823 встановлено обов`язок пред`явити службове посвідчення перед початком інспекційного відвідування інспекторами праці

Дотримання вказаної процедури підтверджується наявним у матеріалах справи відеозаписом інспекційного відвідування, копія якого наявна у матеріалах справи.

Пунктами 12, 14 Порядку № 823 передбачено, що вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

У разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування, зокрема ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 10 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування, визначених пунктом 9 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.У разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

Крім того, відповідно до статті 12 Конвенції Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі» від 8 вересня 2004 року, інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право:

a) безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції;

b) проходити у денний час до будь-яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції; та

c) здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються, і зокрема;

i) наодинці або в присутності свідків допитувати роботодавця або персонал підприємства з будь-яких питань, які стосуються застосування правових норм;

ii) вимагати надання будь-яких книг, реєстрів або інших документів, ведення яких приписано національним законодавством з питань умов праці, з метою перевірки їхньої відповідності правовим нормам, і знімати копії з таких документів або робити з них витяги.

Відповідно до абз.7 ч.2 ст.265 КЗпП за недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні передбачена відповідальність у вигляді штрафу у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

На підставі абз.8 ч.2 ст.265 КЗпП за вчинення дій, передбачених абзацом сьомим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, передбачена відповідальність у вигляді штрафу у шістнадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення (80000,00 грн. станом на 28.10.2020).

Судом встановлено, що 01.10.2020 службовими особами відповідача відповідно до наказу та направлення 01.10.2021 було проведено інспекційне відвідування позивача за адресою здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_1 (магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 "), за наслідками якого складено вимогу від 01.10.2020 №ЧК610/375/ПД про надання у строк до 14 год. 00 хв. 02.10.2020 позивачем документів щодо її господарської діяльності.

Колегія суддів зазначає, що відповідач як уповноважений орган держави на здійснення заходу контролю має право на самостійне визначення переліку та обсягу документів, необхідних йому для реалізації наявних повноважень, витребувані документи мають містити інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що всупереч п.11 Порядку №823 позивачка у строк до 02.10.2020 документів відповідно до вимоги №ЧК610/375/ПД не надала і про причини їх неподання ні відповідача, ні суд не повідомила.

Через ненадання позивачем витребуваних документів, відповідач не реалізував наявне в нього повноваження, що є створенням перешкод у проведенні перевірки.

15.10.2020 службовими особами відповідача складено Акт №ЧК-610/374/1НД про неможливість проведення інспекційного відвідування, в якому зазначено, що станом на 13.10.2020 позивачем на вимогу від 01.10.2020 надано договір суборенди приміщення без дати та номеру. Документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, не надано, чим створено перешкоди органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю законодавства про працю.

Колегія суддів вважає, що встановлені під час розгляду справи обставини свідчать про вчинення позивачем перешкод щодо проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, за що абз.8 ч.2 ст.265 КЗпП передбачено застосування штрафної санкції у 16-кратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення (80000,00 грн).

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (далі - Порядок № 509).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.

Штрафи можуть бути накладені, у тому числі, на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Пунктом 3 Порядку № 509 передбачено, що справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Згідно пункту 4 Порядку №509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Як свідчать матеріали справи 15.10.2020 службовими особами відповідача складено Акт №ЧК-610/374/1НД про неможливість проведення інспекційного відвідування.

Цього ж дня позивачу було надіслано повідомлення про розгляд справи про накладення штрафів за порушення законодавства про працю. У вказаному повідомленні зазначено, що 15.10.2020 уповноваженою особою управління Держпраці у Черкаській області отримано акт про неможливість проведення інспекційного відвідування. Справа про накладення штрафу буде розглянути протягом 45 днів. За результатами розгляду буде повідомлено у встановленому порядку.

Вказане повідомлення було отримано позивачем 16.10.2020, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

28.10.2020 заступник начальника управління Держпраці у Черкаській області Жаркова М.В. прийняла спірну постанову №ЧК-610/374/1НД/СПТД-ФС-43 про накладення на позивача штрафу в сумі 80000,00 грн. відповідно до абз.8 ч.2 ст.265 КЗпП.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що вимоги Порядку №509 під час розгляду справи про притягнення позивача до відповідальності було дотримано.

Водночас, доводи позивача про те, що відповідач не забезпечив право позивача на участь у процесі прийняття спірного рішення, є необґрунтованими, оскільки вимоги Порядку №509 (у редакції станом на час прийняття спірного рішення) не передбачають участь суб`єкта господарювання у процесі розгляду справи.

Також суд правильно зазначив, що процедурні недоліки та описки у складених процесуальних документах не є підставою для скасування спірного рішення за наявності доведеного факту вчинення позивачем порушення (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у постанові від 13.06.2019 у справі №804/4768/18).

Доводи апелянта про нерозгляд скарги від 01.10.2020 на вимогу про надання документів спростовуються листом відповідача від 08.10.2020 №7744/01-10/7480 "Про розгляд скарги", який направлений позивачу 08.10.2020 за вказаним вихідним номером, що підтверджується електронним реєстром вихідної кореспонденції відповідача.

Щодо доводів апелянта про протиправність дій відповідача щодо не зупинення інспекційного відвідування на час розгляду її скарги, слід зазначити, що такі доводи є необґрунтованими, оскільки як свідчать матеріали справи з часу подачі позивачем скарги (01.10.2020) до часу її розгляду (08.10.2020) заходи інспекційного відвідування стосовно позивача не здійснювались.

Інші доводи апеляційної скарги означених висновків колегії суддів не спростовують.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи викладене у сукупності, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування оскаржуваної постанови про накладення штрафу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: Н.М. Єгорова

А.Ю.Коротких