Справа № 520/11135/21
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2021-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

11 серпня 2021 р. справа №520/11135/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мар`єнко Л.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду позовну заяву Харківської обласної прокуратури до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Харківська обласна прокуратура звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд : визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровця А.Т. від 27.05.2021 року №65078301 про накладення штрафу на Харківську обласну прокуратуру у розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постанова від 27.05.2021 року №65078301 про накладення штрафу на Харківську обласну прокуратуру у розмірі 5100,00 грн. підлягає скасуванню, оскільки рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 року №520/6697/2020 фактично було виконано позивачем.

Від представника відповідача - Смородської М., через канцелярію суду, надійшов відзив на позов, в якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог, зокрема, посилаючись на ст.ст. 65, 75 Закону України «Про виконавче провадження», зазначивши, що позивачем не було виконано рішення суду в частині негайного виконання, оскільки ОСОБА_1 на момент винесення оскаржуваної постанови фактично не був поновлений на посаді, оскільки рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника до роботи і можливості виконання своїх обов`язків.

Від третьої особи - ОСОБА_1 пояснення, клопотання та заяви до суду не надходило.

З 12.07.2021 року по 05.08.2021 року суддя перебувала у щорічній відпустці.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 року справа №520/6697/2020 - адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Харківської обласної прокуратури (вул. Б. Хмельницького, 4, м. Харків, 61001), Кадрової комісії №2 з атестації прокурорів регіональних прокуратур (вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Офіс Генерального прокурора (вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011) про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення №63 від 02.04.2020 кадрової комісії №2 про неуспішне проходження атестації прокурором відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури Харківської області ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ прокуратури Харківської області №847к від 30.04.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури Харківської області та з органів прокуратури Харківської області.

Поновлено ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в Харківській обласній прокуратурі на посаді, рівнозначній (рівноцінній) посаді прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури Харківської області, з 05 травня 2020 року.

Стягнуто з Харківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05 травня 2020 року по 18 березня 2021 року.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Харківської обласної прокуратури () судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора () судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в Харківській обласній прокуратурі на посаді, рівнозначній (рівноцінній) посаді прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури Харківської області та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.07.2021 року - апеляційні скарги Офісу Генерального прокурора, Харківської обласної прокуратури задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 по справі №520/6697/2020 скасовано в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Харківської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 по 420,40 грн. з кожного.

Абзац четвертий, п`ятий резолютивної частини рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 по справі № 520/6697/2020 змінено, та викладено в наступній редакції:

Поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в прокуратурі Харківської області на посаді прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури Харківської області, з 06 травня 2020 року.

Стягнути з Харківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 225 063 (двісті двадцять п`ять тисяч шістдесят три гривень) 20 коп. за 06 травня 2020 року по 18 березня 2021 року.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 року по справі 520/6697/2020 - залишено без змін

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 09.04.2021 відкрито виконавче провадження № 65078301 з примусового виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 року № 520/6697/2020, копія якої надіслана сторонам, що не заперечується позивачем.

Листом від 23.04.2021 ОСОБА_1 повідомив державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 № 520/6697/2020, в частині поновлення на посаді, залишається невиконаним.

11.05.2021 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшов лист Харківської обласної прокуратури від 23.04.2021 № 07-423вих.-21 з копією наказу керівника Харківської обласної прокуратури від 22.04.2021, яким поновлено позивача на посаді.

Проте, постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровець А.Т. від 27.05.2021 на Харківську обласну прокуратуру накладено штраф в розмірі 5100 грн. за невиконання без поважних причин рішення суду, яке підлягає негайному виконанню.

Харківська обласна прокуратура не погодилась із вказаною постановою та звернулась до суду із зазначеним позовом.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як виняток, повинні бути вагомі причини.

Згідно з частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ст.65 Закону України "Про виконавче провадження" - рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Судом встановлено, що порядок виконання рішень немайнового характеру, а саме: рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення закріплений в ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Проте, як вже було зазначено вище постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.07.2021 року - апеляційні скарги Офісу Генерального прокурора, Харківської обласної прокуратури задовольнити частково, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 по справі №520/6697/2020 скасовано в частині, а саме: зокрема, - абзац четвертий, п`ятий резолютивної частини рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 по справі №520/6697/2020 змінено, та викладено в наступній редакції: Поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в прокуратурі Харківської області на посаді прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури Харківської області, з 06 травня 2020 року.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду 18.03.2021 у справі №520/6697/2020, наказом керівника Харківської обласної прокуратури №1192к від 22.04.2021, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 235 КЗпП України, ОСОБА_1 поновлено на попередній роботі на посаді прокурора відділу організаційно - методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області з 05.05.2020.

Внесено відповідний запис до трудової книжки ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що Закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в ч. 1 ст. 235, ст. 240-1 КЗпП України.

Поновлення на роботі полягає в тому, що працівнику надається та ж робота, яку він виконував до звільнення його з роботи. При цьому повноваження суду при вирішенні трудового спору щодо поновлення працівника на попередній роботі не слід ототожнювати із процедурою призначення на посаду, що належить до компетенції роботодавця. Виходячи із положень трудового законодавства незаконно звільнений працівник не поновлюється на попередній роботі лише тоді, коли повністю ліквідоване підприємство. Проте така підстава у даному випадку відсутня.

Отже, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було звільнено.

Вищенаведене відповідає сталій практиці Верховного Суду. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 по справі №П/9901/101/18 (провадження № 11-217заі 18), постановах Верховного Суду від 04.07.2018 по справі № 826/12916/15, від 06.03.2019 по справі № 824/424/16-а, від 13.03.2019 по справі № 826/751/16, від 27.06.2019 по справі № 826/5732/16, від 26.07.2019 по справі № 826/8797/15, від 09.10.2019 по справі № П/811/1672/15, від 12.09.2019 по справі № 821/3736/15-а, від 22.10.2019 по справі №816/584/17, від 15.04.2020 по справі № 826/5596/17, від 19.05.2020 по справі № 9901/226/19.

Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07.07.2020 № 811/952/15, іншого способу виконання судового рішення, окрім як поновлення позивача на попередній роботі, не існує.

Слід зазначити, що у зв`язку із скасуванням постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.07.2021 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 року в частині поновлення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в Харківській обласній прокуратурі на посаді, саме - рівнозначній (рівноцінній) з 05.05.2020, Харківська обласна прокуратура не повинна була виконувати рішення в цій частині.

Виконавчий лист, виданий Харківським окружним адміністративним судом в порядку негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді, фактично, втратив чинність.

Тобто оскаржувана постанова державного виконавця є передчасною, такою, що винесена безпідставно.

Враховуючи викладене, у державного виконавця були відсутні підстави для прийняття постанови про накладення на штрафу на статті 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слід зазначити, що згідно ч.1, ч.2 ст.254 КАС України - за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Таким чином, суд зазначає, що відповідач та учасники виконавчого провадження мають право на звернення до суду, який постановив рішення, х хаявою щодо роз`яснення рішення суду, у разі його незрозумілості.

Відповідно до чіткої й усталеної практики Європейського Суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (див. рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", п. 40). Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (див. рішення у справі "Immobiliare Saffi" проти Італії", заява N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 287, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Харківської обласної прокуратури до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови від 27.05.2021 року №65078301 про накладення штрафу на Харківську обласну прокуратуру у розмірі 5100,00 грн. - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровця А.Т. від 27.05.2021 року №65078301 про накладення штрафу на Харківську обласну прокуратуру у розмірі 5100,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мар`єнко Л.М.