Справа № 240/3550/21
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2021-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/3550/21

Головуючий у 1-й інстанції: Липа В.А.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

11 серпня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у якому просить суд:

- дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в перерахунку з 01.01.2020 і виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Житомирського апеляційного суду №03.23-118/2020 від 27.02.2020 визнати протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 01.01.2020 перерахунок призначеного, як судді у відставці, щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із розрахунку 86% від суддівської винагороди (заробітної плати) судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки Житомирського апеляційного суду №03.23-118/2020 від 27.02.2020 без обмеження його граничного розміру;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виплатити різницю між донарахованим з 01.01.2020 розміром щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та фактично виплаченим.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 позов задоволено частково, ухвалено:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у перерахунку та виплаті, починаючи з 19.02.2020, ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Житомирського апеляційного суду №03.23-118/2020 від 27.02.2020;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 19.02.2020 перерахунок та виплату ОСОБА_1 , як судді у відставці, щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із розрахунку 86% від суддівської винагороди (заробітної плати) судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки Житомирського апеляційного суду №03.23- 118/2020 від 27.02.2020 без обмеження його граничного розміру;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виплатити ОСОБА_1 різницю між донарахованим з 19.02.2020 розміром щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та фактично виплаченим.

- у задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №402-VIII зі змінами, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тому право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці у позивача виникло саме з 19.02.2020 та врегульовано ст.142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Відмітив, що відсутні підстави для застосування розміру суддівської винагороди до 18.02.2020 при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання за нормами, які діють з 18.02.2020 з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020. Відповідач також вказав на передчасність вимог щодо застосування відсоткового значення суддівської винагороди та вимоги здійснення виплати без обмеження граничного розміру.

Позивач не подала відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2021, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

ОСОБА_1 з 27.02.2011 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та з 05.05.2017 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до яких судді України, які перебувають у відставці, мають право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання лише за умови проходження кваліфікаційного оцінювання або призначення судді за результатами конкурсу.

Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до якої долучила довідку Житомирського апеляційного суду від 27.02.2020 №03-23/118/2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Листом від 02.04.2020 №0600-0308-8/10162 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовило у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на підставі довідки Житомирського апеляційного суду від 27.02.2020 №03-23/118/2020 з посиланням, зокрема на те, що підстав для застосування розміру суддівської винагороди до 18.02.2020 при перерахунку пенсій за нормами, які діють з 18.02.2020 з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 не має.

Вважаючи протиправною відмову відповідача в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, позивач звернулася до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у рішенні, яке оформлено листом від 02.04.2020 №0600-0308-8/10162 безпідставно відмовив позивачу у проведенні перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання. Належним способом захисту права позивача, порушеного вказаною протиправною відмовою, є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 19.02.2020 перерахунок та виплату ОСОБА_1 , як судді у відставці, щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із розрахунку 86% від суддівської винагороди (заробітної плати) судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки Житомирського апеляційного суду №03.23- 118/2020 від 27.02.2020 без обмеження його граничного розміру.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 ст.126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (Закон №1402-VIII) визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Відповідно до частини 1 статті 142 Закону №1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Згідно частина 2 статті 142 Закону від 02.06.2016 №1402-VIII при цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини 3 статті 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частиною четвертою та п`ятою цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частини 3 статті 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №1402-VIII передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Пунктом 22 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».

За приписами пункту 23 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону від 02.06.2016 №1402-VIII до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону №2453-VI.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування" від 16.10.2019 №193-IX, який набрав чинності 07.11.2019, виключено зазначені пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 02.06.2016 №1402-VIII, якими було передбачено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом; що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону №2453-VI.

Пунктом 24 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону від 02.06.2016 №1402-VIII визначено, що розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року: а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Відповідно до п.25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону № 2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу XII Прикінцеві та перехідних положень Закону від 02.06.2016 №1402-VIII зі змінами.

У вказаному рішенні (пункти 15-17) зазначено, що згідно з положеннями пункту 25 розділу Прикінцевих та перехідних положень Закону від 02.06.2016 №1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону №2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Згідно пункту 4 частини шостої статті 126 Конституції України право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів.

У абзаці четвертому підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013 № 10-рп/2013 вказано, що відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуття права на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання.

Отже, судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесяти п`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом №1402-VIII.

Конституційний Суд України зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини 1 статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

У зв`язку з викладеним, Конституційний Суд України рішенням від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 пункт 25 розділу Прикінцевих та перехідних положень Закону від 02.06.2016 №1402-VIII, яким було передбачено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, визнав неконституційним.

Згідно з ч.1 ст.91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13.07.2017 №2136-VIII закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Таким чином, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 Закон №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Варто зауважити, що правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Аналогічний висновок висловив Верховний Суд у постановах від 06.03.2019 у справі № 638/12586/16-а та від 11.02.2020 у справі № 200/3958/19-а.

Таким чином, зміна розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

У контексті спірних правовідносин, перерахунок, який просить здійснити позивач, обумовлений відновленням її прав з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020. Тому, саме з 19.02.2020 у позивача виникло право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону №1402-VIII.

Враховуючи наведене апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що листом від 02.04.2020 №0600-0308-8/10162 відповідач протиправно відмовив позивачу у проведенні перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання, а для належного захисту прав позивача, порушених вказаною відмовою, необхідно зобов`язати відповідача здійснити відповідні перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання позивача.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За змістом частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

При цьому, судовому захисту підлягає лише порушене право. Так, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Однак, обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Апеляційний суд наголошує на тому, що до проведення відповідного перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача відсутні підстави вважати, що під час такого перерахунку відповідачем порушені права позивача щодо належного визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача, зокрема, шляхом безпідставного обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання чи його обрахунку виходячи з неналежного відсотка від суддівської винагороди (заробітної плати) судді, який працює на відповідній посаді.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції необґрунтовано задоволено позовні вимоги щодо визначення відсотка від суддівської винагороди (заробітної плати) судді, який працює на відповідній посаді, та зобов`язання відповідача провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача без його обмеження граничним розміром, з огляду на передчасність таких позовних вимог.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим у частині задоволення позовних вимог щодо визначення відсотка від суддівської винагороди (заробітної плати) судді, який працює на відповідній посаді, та зобов`язання відповідача провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача без його обмеження граничним розміром, що призвело до передчасного задоволення таких позовних вимог, рішення суду першої інстанції у цій частині належить скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В іншій частині рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не спростовують відповідні висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити частково.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії скасувати в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 01.01.2020 перерахунок призначеного, як судді у відставці, щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із розрахунку 86% від суддівської винагороди (заробітної плати) судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки Житомирського апеляційного суду №03.23-118/2020 від 27.02.2020 без обмеження його граничного розміру.

Ухвалити у вказаній частині нове рішення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 01.01.2020 перерахунок призначеного ОСОБА_1 , як судді у відставці, щомісячного довічного грошового утримання, згідно довідки Житомирського апеляційного суду №03.23-118/2020 від 27.02.2020.

В іншій частині рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.