Справа № 162/275/21
Суддя: Савич А. С.
Дата ухвалення: 2021-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/275/21
Провадження № 2-а/162/14/2021
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2021 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Савича А.С.,

з участю секретаря судових засідань - Гичук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора ВРПП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області капітана поліції Лешука В.І., Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що 24 квітня 2021 року інспектором ВРПП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Лешуком В.І. на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, що підтверджується постановою від 24.04.2021 серії БАБ № 985047. Відповідно до вищевказаної постанови 24.04.2021 о 17 год 20 хв на автодорозі Ковель-Камінь-Каширський позивач керував автомобілем Фольксваген ЛТ, державний номерний знак НОМЕР_1 , поза населеним пунктом, не ввімкнувши ближнє світло фар чи денних ходових вогнів, чим порушив п.п.9.8 та 9.1.Г ПДР та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає постанову незаконною і такою, що підлягає до скасування. Вказує на те, що в змісті постанови зазначено, що він, керуючи автомобілем поза населеним пунктом, не ввімкнув ближнє світло фар чи денних ходових вогнів. Зазначає, що насправді на вказаній ділянці автодороги його було зупинено працівником поліції, на виїзді з населеного пункту - міста Ковель та повідомлено про те, що він поза межами населеного пункту рухався без увімкненого ближнього світла фар, на що він заперечив і вказав, що дорожнього знаку про закінчення населеного пункту на даній ділянці автодороги не спостерігалось і, візуально спостерігаючи закінчення меж населеного пункту, він увімкнув ближнє світло фар, а відтак вказаного працівником поліції порушення він не вчиняв. Вважає, що інспектор визначив місце перебування позивачем поза межами населеного в момент фіксації порушення лише візуально, оскільки відбувалось це на ділянці автодороги в зоні виїзду з населеного пункту м. Ковель, а відтак інспектор міг помилитись щодо перебування ним в цей момент саме поза межами населеного пункту. Також зазначає, що відразу після зупинки його транспортного засобу жодних претензій щодо його руху поза межами населеного пункту без освітлювальних пристроїв інспектор не висловлював і тільки після перевірки на предмет інших порушень ПДР, які в його діях були відсутні, інспектор почав вказувати на нібито керування ним поза межами населеного пункту без увімкненого ближнього світла фар, однак на його вимогу показати йому відеозапис такого порушення він зазначив, що відео фіксація ним в цей момент не проводилась і такі відеоматеріали у нього відсутні, через що він зазначив у постанові про відсутність доказів такого порушення. Крім того, в змісті постанови навіть не зазначено кілометра автодороги, на якому проводилась фіксація нібито скоєного ним порушення, хоча обов`язок доказування лежить на посадовій особі, яка виносила постанову. Вважає, що факт скоєння ним вказаного правопорушення є не доведеним. Відтак, враховуючи те, що матеріалами не доведено обставин, які б визначали в його діях склад адмінправопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові, хоча обов`язок доказування лежить на посадовій особі, яка виносить постанову, вважає, що аргументація для винесення постанови є недостатньою, висновки інспектора - безпідставними, а постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 06 травня 2021 року було постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 15 червня 2021 року замінено відповідача.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Свій позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити (а.с. 28).

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с 24, 25). Жодних заяв до суду не подавав.

Крім того, станом на дату розгляду справи відповідач не подав відзив на пред`явлений позов, незважаючи на те, що позовну заяву із додатками отримав 26.07.2021, що об`єктивно стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 27).

Таким чином, у зв`язку з вищевказаними обставинами, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності учасників справи за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 268 та ч.6 ст. 162 КАС України.

Крім того, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 9 ст. 205 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксації судового процесу технічними засобами згідно з вимогами ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана: по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а по-друге, відповідно до ст. 252 КУпАП дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 24 квітня 2021 року інспектором ВРПП Ковельського РУП капітаном поліції Лешуком В.І. винесено постанову серії БАБ № 985047, на підставі якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, з накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 24.04.2021 близько 17 год 20 хв на а/д Ковель-Камінь-Каширський водій ОСОБА_1 керував автомобілем та поза населеним пунктом не увімкнув ближнє світло фар чи денних ходових вогнів, чим порушив п.9.8 та п.9.1.Г ПДР України.

У зазначеній постанові ОСОБА_1 надав письмові пояснення про те, що: «з постановою не згідний через відсутність доказів» (а.с.4).

Наведені позивачем обставини відповідачем не були спростовані, зокрема суду не було представлено жодних доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, на підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому позовні вимоги про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими і законними, та підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, враховуючи недоведеність правомірності свого рішення відповідачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення шляхом скасування оскаржуваної постанови і закриття справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на це, необхідно стягнути з бюджетних асигнувань ГУНП у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір, який був сплачений позивачем при поданні позовної заяви.

Керуючись статтями 20, 72, 73, 74, 76, 77, 90, 243-246 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов - задовольнити.

Постанову інспектора ВРПП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області капітана поліції Лешука Володимира Івановича БАБ № 985047 від 24.04.2021 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП у Волинській області на користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду, протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 11.08.2021.

Суддя Любешівського районного суду

Волинської області А.С. Савич