Справа № 420/8465/21
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8465/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку і сплати пенсії позивача з 01.04.19 в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення без урахування рішення ООАС від 23.11.20 № 420/8868/20 та порушення права позивача з 01.09.19 на отримання пенсії в розмірі 86% відповідних сум грошового забезпечення; зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії позивача з 01.04.19, виходячи з розміру 86% від відповідних сум грошового забезпечення та сплачувати пенсію в цьому розмірі з 01.04.19 з урахуванням рішення ООАС від 23.11.20 № 420/8868/20, та з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою судді від 28.05.21 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

17.06.21 до суду від ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 по справі № 420/8868/20, яке набрало законної сили 24.12.2020, ОСОБА_1 24.12.2020 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018 в розмірі 86% відповідних сум грошового забезпечення та з 05.03.2019 з розрахунку 100% від підвищення, що з урахування підсумку пенсії (з надбавками) складає 7700,68 грн із послідуючим її перерахунком у відповідності до діючого законодавства. На підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.02.2020 по справі № 420/14774/20, яке набрало законної сили 16.03.2021, ОСОБА_1 16.03.2021 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 на підставі наданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки довідки від 01.12.2020 № ЮО97713 з урахуванням надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за роботу з таємними документами і премії. Інформація про виконання рішень по справах № 420/8868/20 та по справі № 420/14774/20 Головним управлінням внесена до реєстру судових рішень. Рішення судів, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, виконуються сторонами в межах покладених зобов`язань. А саме, виплати, призначені на виконання судового рішення, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення. У зв`язку з тим, що 16.03.2021 набрало чинності рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.02.2020 по справі № 420/14774/20, яким установлено, нові види грошового забезпечення, які не були враховані при перерахунку пенсії у розмірі 86% грошового забезпечення згідно із довідкою Одеського обласного військового комісаріату від 02.04.2018 № ЮО97713, то перерахунок пенсії ОСОБА_1 проведено з 01.04.2019 у розмірі 70% грошового забезпечення, що передбачено статтею 13 Закону України від 09.04.1992 № 2262 Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, з врахуванням оновленої довідки Одеського обласного центру комплектування та соціальної підтримки від 01.12.2020 № ЮО97713. Оскільки відбулися зміни в грошовому забезпеченні Позивача, то перерахунок пенсії Позивача проведено з урахуванням положень ст. 13 Закону № 2262. Згідно із ст. 13 Закону №2262 , максимальний розмір пенсії обчислений відповідно до цієї статті не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.

Судом встановлено, що рішенням ООАС від 23.11.20 № 420/8868/20 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018, виходячи з розрахунку 70% відповідних сум грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати основний розмір пенсії ОСОБА_1 виходячи з розрахунку 86% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 та здійснити виплату пенсії за вислугу років в цьому розмірі з 01.01.2018 із врахуванням раніше виплачених сум; визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, що не відповідають вимогам ст.ст.43, 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ щодо обчислення і перерахунку ОСОБА_1 підвищення пенсії, з 05 березня 2019 року по 31 грудня 2019 року 75 відсотків, з 1 січня 2020 року 100 відсотків суми підвищення пенсії визначеного станом на 1 березня 2018 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію з 05.03.2019, з розрахунку 100% від підвищення, що з урахуванням підсумку пенсії (з надбавками) складає: 7700,68 грн із послідуючим її перерахунком у відповідності до діючого законодавства та сплатити заборгованість, що виникла у зв`язку з перерахуванням пенсії на час ухвалення рішення судом із врахуванням раніше виплачених сум.

Крім того, рішенням ООАС від 11.02.21 № 420/14774/20 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо надання письмової відмови в листі вих. №12056-11816/Н-02/8-1500/20 від 18.12.2020 в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 за наданою Одеським ОТЦК та СП довідкою №ЮО 97713 від 01.12.2020 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі наданої Одеським ОТКЦ та СП довідки № ЮО 97713 від 01.12.2020 з урахуванням надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за роботу з таємними документами і премії та здійснити виплату донарахованих сум.

Вищезазначені судові рішення набрали законної сили та на їх виконання органом ПФУ ОСОБА_1 24.12.2020 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018 в розмірі 86% відповідних сум грошового забезпечення та з 05.03.2019 з розрахунку 100% від підвищення, а 16.03.2021 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 на підставі наданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки довідки від 01.12.2020 № ЮО97713 з урахуванням надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за роботу з таємними документами і премії.

У зв`язку із тим, що перерахунок пенсії з 01.04.2019 відповідачем проведено із зменшенням основного розміру пенсії за вислугу років з 86% на 70%, позивач звернувся до суду із даним позовом, зважаючи на те, що відповідачем не враховано судове рішення по справі 420/8868/20 при перерахунку пенсії з 01.04.2019.

Згідно статті 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.11.2019 по справі № 802/1933/18-а.

Такий порядок оскарження рішення, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає що її права порушені, з огляду, зокрема, на положення частини п`ятої статті 383 КАС України, відповідно до якої, розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.

Відповідно до частини шостої цієї статті, за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 355/1648/15-а.

За вказаних обставин, суд зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій, вчи вчинених на виконання судового рішення (-нь). Проте спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися її права, свободи чи інтереси, то вона повинна була звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Тобто, якщо позивач вважає протиправними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, вчинені на виконання вищевказаних рішень Одеського окружного адміністративного суду по справам № 420/8868/20 та № 420/14774/20, то він може звернутись до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі № 522/10140/17.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції», Суд зазначив, що, право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. (Hornsby v. Greece № 18357/91).

У пункті 28 рішення Європейського суду з прав людини від в справі «Антонюк проти України» (заява № 17022/02) зазначено, що відповідальність держави за виконання судових рішень щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні.

Суд, у цій справі враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

У пункті 54 даного Висновку йдеться про те, що згідно з тлумаченням Європейського суду з прав людини право на справедливий суд, зафіксоване в статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, означає не лише те, що судове рішення повинно бути ухвалено в розумні строки, а й те, що воно повинно бути - коли це доречно - таким, яке можна ефективно виконати на користь сторони, яка виграла справу. Справді, Конвенція не передбачає теоретичного захисту прав людини, а має на меті гарантувати максимальну ефективність такого захисту.

При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) заява № 18390/91; пункт 29).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

При викладених вище обставинах, оскільки позовні вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються, суд дійшов висновку про наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України.

На підставі викладеного на керуючись п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження по справі № 420/8465/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Роз`яснити позивачу, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності відповідача, що вчинені на виконання судових рішень, здійснюється в порядку статті 383 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В. Завальнюк

.