Справа № 380/10871/21
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2021-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Пустомитівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) за участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк», про визнання протиправними і скасування постанов.
Суть справи.
До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) до Пустомитівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - відповідач) в якій позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення державного виконавця Пустомитівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Петречка Ярослава Тарасовича:
- постанову від 12.08.2020 про накладення арешту на все майно ОСОБА_1 ВП №59522638;
- постанову від 12.08.2020 про накладення арешту на кошти ОСОБА_1 ;
- постанову від 12.08.2020 про накладення штрафу на ОСОБА_1 ВП №59522638 у розмірі 6085,77 грн.;
- стягнути з відповідача судові витрати.
Позов обґрунтований незгодою ОСОБА_1 із оскаржуваними постановами. Вказано, що рішенням суду було скасовано, як протиправні, постанови державного виконавця про накладення арешту на кошти позивача в межах суми стягнення та про накладення арешту на все майно позивача в межах суми звернення стягнення. Державний виконавець на виконання зазначеного рішення скасував постанови та вже на наступний день 12.08.2020 виніс такі ж самі постанови з тих самих підстав та мотивів, чим грубо порушив норми чинного законодавства та права позивача. Крім того, державний виконавець наклав штраф на позивача, тоді як розмір аліментів, який підлягав стягненню був визначений 03.07.2020, і з цього моменту позивач регулярно їх сплачує.
Ухвалою від 12.07.2021 суд відкрив провадження у справі та залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» (далі третя особа, АТКБ «Приват Банк».
У зв`язку з неявкою представників відповідача та третьої особи, суд відклав засідання у справі призначене на 21.07.2021.
Відповідач відзиву на позов не подав.
Від третьої особи пояснень по суті спору не надходило.
У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Відповідач та третя особа явку представників не забезпечили, належним чином повідомлялися про розгляд справи.
Враховуючи вказані обставини, суд ухвалив продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.
Суд дослідив зміст позовних вимог та наданих доказів, з`ясував фактичні обставини справи, та
в с т а н о в и в:
16.07.2019 постановою головного державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області відкрито виконавче провадження №59522638 про примусове виконання виконавчого листа Пустомитівського районного суду Львівської області виданого 04.07.2019 року у справі №450/1636/18 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів.
22.07.2019 головним державним виконавцем Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, у виконавчому провадженні №59522638, винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, шляхом об`єднання виконавчого провадження №59449846, №59522638, №59522801 у зведене виконавче провадження №59611250, у зв`язку із перебуванням декількох виконавчих проваджень щодо одного і того самого боржника.
10.12.2019 державним виконавцем Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, при примусовому виконанні виконавчого листа №450/1636/18 від 04.07.2019 виданого Пустомитівським районним судом Львівської області про стягнення аліментів, проведено розрахунок заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні №59522638.
Варто зазначити, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 у справі №1.380.2019.003987, скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження №59449846 від 16.07.2019 про примусове виконання постанови від 07.08.2018 №3477/209000/18 про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 8500 грн. також на той час було відкрито апеляційне провадження щодо оскарження рішення Пустомитівського районного суду Львівської області у справі №450/1636/18 про стягнення аліментів.
Вважаючи вищевказані постанови про накладення арештів протиправними, ОСОБА_1 оскаржив їх до суду.
Постановами державного виконавця про скасування процесуального документу від 11.08.2020, на виконання вказаного рішення, спірні постанови скасовані.
12.08.2020 на виконання виконавчого листа №450/1636/18 виданого 04.07.2019 головним державним виконавцем Пустомитівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Петречком Я.Т. винесено постанови про накладення арешту на все майно ОСОБА_1 ВП №59522638 та про накладення арешту на кошти ОСОБА_1 ВП №59522638.
Також головним державним виконавцем Пустомитівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Петречком Я.Т. 12.08.2020 винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 ВП №59522638 у розмірі 6085,77 грн. у зв`язку з наявністю заборгованості по сплаті аліментів.
Вважаючи вищевказані постанови протиправними та такими, що підлягають скасуванню ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи справу суд керується таким.
Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч.1 ст.2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини регулюються Законом України: «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII).
Відповідно до ст.1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частинами 1, 2, 3 ст.18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний, серед іншого, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Одночасно статтею 13 Закону №1404-VIII визначено строки прийняття рішень виконавцями та вчинення виконавчих дій.
Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.
Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
Статтею 71 Закону №1404-VIII визначено порядок стягнення аліментів.
Відповідно до ч. 2 даної статті, за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.
З сукупного аналізу перелічених вище норм та враховуючи, що спірні постанови були винесені 12.08.2020, інформацію про майно боржника виконавчою службою отримано ще 23.07.2019, 01.08.2019 та 14.08.2019, а виконавчий лист був пред`явлений до виконання 10.07.2019, суд дійшов висновку, що відповідачем пропущений строк встановлений на вчинення виконавчих дій. Крім того, суд наголошує, що первинні постанови про накладення арештів, уже скасовані в судовому порядку, як протиправні, а відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Також суд звертає увагу, що відповідно до приписів ч.ч. 3, 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
Отже, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.
При цьому суд зауважує що при здійсненні розрахунку заборгованості позивача, державний виконавець не здійснював нових запитів, щодо розміру заборгованості. Натомість з долучених до матеріалів справи доказів /арк. спр.67-73/ видно, що позивач з липня 2020 року, після набрання законної сили рішенням Пустомитівського районного суду по справі №450/1636/18 03.07.2020, щомісяця сплачує аліменти.
Зазначені обставини свідчать також і про неправомірність спірної постанови про накладення штрафу.
Суд погоджується з доводами позивача, що розмір заборгованості набув статусу остаточного після набрання рішенням суду законної сили; до негайного виконання рішення в частині стягнення заборгованості в межах платежу за один місяць не зверталося.
З позиції суду, накладення штрафу, за встановлених обставин, жодним чином не захищає право стягувача на отримання заборгованих коштів.
Тому, суд погоджується з позицією позивача в тій частині, що виконавець повинен системно застосовувати положення законодавства, з врахуванням конкретних обставин справи.
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про неправомірність арешту коштів та майна боржника, а також про відсутність підстав для накладення штрафу, з огляду на що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідачем не спростованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За подання позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 908,00 грн. /арк.спр.5/, який слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
За правилами ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Судом з`ясовано, що представник позивача на доказ понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу подав до суду: ордер серія ВС №1083678, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №552, догові №21/06 про надання правової допомоги від 21.06.2021. попередній розрахунок суми витрат позивача на правову допомогу на загальну вартість згідно договору 5000,00 грн., платіжне доручення від 29.06.2021 №8120234 на суму 3000,00 грн., платіжне доручення від 04.08.2021 №8496204 на суму 1000,00 грн., платіжне доручення від 24.07.2021 №8496204 на суму 1000,00 грн.
Водночас згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
З позиції суду розмір витрат на правову допомогу має бути співмірним зі складністю спору та виконаним адвокатом обсягом робіт; витраченим часом, ціною позову, значенням справи для сторони, в тому числі впливом на репутацію позивача, публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Така позиція викладена Верховним Судом в постанові від 11.05.2018 у справі №910/8443/17.
Суд, дослідив надані докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, дійшов висновку, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу в суді є співмірними по відношенню до складності справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а розмір заявлених витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.
З огляду на зазначене, витрати в сумі 5000,00 грн. понесені позивачем на професійну правничу допомогу адвоката підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 2, 73, 77, 90, 139, 242-246, 268-272, 287, 294, пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд -
в и р і ш и в :
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправною та скасувати постанову Пустомитівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 12.08.2020 про арешт майна боржника ВП №59522638.
3. Визнати протиправною та скасувати постанову Пустомитівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 12.08.2020 про арешт коштів боржника ВП №59522638.
4. Визнати протиправною та скасувати постанову Пустомитівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 12.08.2020 про накладення штрафу ВП №59522638.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кравців О.Р.