Справа № 140/8271/21
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

12 серпня 2021 року ЛуцькСправа № 140/8271/21
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, особа, що може набути статус відповідача в справі Головне управління ДПС у Волинській області, особа, що може набути статус третьої особи, які не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Володимир-Волинський міськрайонний відділ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10.08.2021 року звернулась із заявою про забезпечення позову, до подання позовної заяви до суду, особа, що може набути статус відповідача в справі Головне управління ДПС у Волинській області, особа, що може набути статус третьої особи, які не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Володимир-Волинський міськрайонний відділ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №66142128, відкритому старшим державним виконавцем Володимир-Волинського міськрайонного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Могилецьким О.А. на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) за єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування Головного управління державної податкової служби у Волинській області від 26.03.2021 року № Ф-7103-13 У в розмірі 21529 грн. 62 коп., до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом до Головного управління державної податкової служби у Волинській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Володимир-Волинського міськрайонного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування вимоги.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що 21.07.2021 відкрито виконавче провадження ВП № 661421284 з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 26.03.2021 року № Ф-7103-13 У, яку ОСОБА_1 має намір оскаржити. Крім того, 21.07.2021 року старшим державним виконавцем Могилецьким О.А. винесено постанову про арешт від 21.07.2021 року ВП №66142128. Оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) не зупиняє дії як виконавчого документу, так і примусового стягнення на підставі цього документу. ОСОБА_1 вказує, що не зупинення стягнення однозначно призведе до подальшої дії виконавчого документу та стягнення відповідних коштів, що завдасть заявнику значних матеріальних збитків, неправомірність нарахування яких оскаржує. У випадку можливого задоволення позовних вимог заявник змушена буду прикласти чимало зусиль для відновлення своїх прав - повороту стягнення самої суми боргу з державного бюджету та повернення стягнутого виконавчого збору (якщо такий буде стягнуто). Негативні наслідки (накладення арешту на рахунки та стягнення коштів), які можуть продовжитись в результаті невжиття заходів забезпечення є значно істотнішими ніж негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відтак, розгляд заяви про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи.

Заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, суд може забезпечити позов лише за наявності двох підстав, а саме: ускладнення або неможливість виконання рішення суду чи відновлення порушених прав позивача внаслідок невжиття заходів забезпечення позову та очевидна протиправність рішення, яким порушуються права, свободи та інтереси особи, що звернулась до суду.

Водночас, згідно з частиною першою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Судом встановлено, що 26.03.2021 року Головним управлінням ДПС у Волинській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-7103-13-У на суму 21 529 грн 62 коп.

Також роз`яснено, що сума зазначена у вимозі підлягає сплаті протягом 10-ти календарних днів з дня одержання вимоги на рахунки податкового органу, відкриті у відповідному органі Казначейства.

У разі несплати суми боргу, зазначеної у пункті 1 вимоги, ця вимога передається до органу державної виконавчої служби для стягнення в примусовому порядку протягом строку, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».

Як слідує з матеріалів заяви про забезпечення позову, вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-7103-13-У на суму 21 529 грн 62 коп., яку ОСОБА_1 має намір оскаржити, передана для примусового виконання до Володимир-Волинського відділу державної виконавчої служби у Володимир-Волинському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та постановою державного виконавця цього відділу від 21.07.2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 66142128 про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 21529,62 грн. на користь ГУ ДПС у Волинській області.

Крім того, 21.07.2021 року у виконавчому провадженні ВП № 66142128 винесена старшим державним виконавцем постанова про арешт коштів боржника.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваної вимоги заявник стверджує про наявність відкритого виконавчого провадження та проведення державним виконавцем виконавчих, внаслідок чого примусове стягнення недоїмки та виконавчого збору призведе до передчасних та необґрунтованих витрат позивача. У випадку задоволення позовних вимог без вжиття заходів забезпечення призведе до значних зусиль для відновлення прав заявника.

Згідно із частиною другою статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Отже, наведеними положеннями передбачено конкретні умови і підстави для застосування судом заходів забезпечення позову, при цьому, суд, вирішуючи це питання, повинен враховувати інтереси усіх учасників справи, а також оцінити можливі наслідки і їх вплив на права заінтересованих осіб. Водночас, заходи забезпечення позову повинні бути нерозривно пов`язані з предметом позову і правами, про судовий захист яких іде мова, а заява, подана в порядку вказаних статей КАС України, повинна містити належні обґрунтування необхідності застосування таких процесуальних повноважень з поданням на їх підтвердження належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів.

Заходи забезпечення позову застосовуються задля гарантування реального виконання в майбутньому судового рішення у випадку його ухвалення на користь позивача. Водночас для виконання таких заходів потрібно додержуватися щонайменше однієї з умов, визначених у частині другій статті 150 КАС України.

Зупинення стягнення на підставі виконавчого документа є винятковим заходом забезпечення позову.

Поряд із цим, стаття 152 КАС України встановлює невичерпний перелік реквізитів і змістовних вимог до такої заяви, в тому числі, спеціальні (предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову).

Тобто законодавець встановив обов`язок особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, навести обґрунтування необхідності застосування такого заходу й зазначити усі необхідні відомості для цього з поданням відповідних доказів, з яких би суд мав змогу достовірно встановити доцільність реалізації вказаного процесуального повноваження.

У даному ж випадку, позивач лише заявила про намір звернутись до адміністративного суду з позовом про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), який може бути сплачено добровільно або ж стягнуто в межах процедури примусового виконання, яку здійснюють органи державної виконавчої служби в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

В той же час, за приписами частини третьої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно (кошти) боржника накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Отже, державний виконавець, здійснюючи примусове виконання відповідного виконавчого документа, уповноважений накладати арешт на кошти та/або майно боржника лише у межах суми стягнення. Решта ж коштів та інших матеріальних активів залишається у вільному розпорядженні боржника. Як слідує з постанови старшого державного виконавця Володимир-Волинського відділу державної виконавчої служби у Володимир-Волинському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 21.07.2021 ВП № 66142128 про арешт коштів боржника, накладено арешт на кошти боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у розмірі 23852,58 грн., крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, заявник обґрунтувала необхідність застосування таких заходів тим, що це призведе до передчасних та необґрунтованих витрат позивача.

Проте заявник не додала до заяви жодних доказів, які б містили відомості щодо її поточних фінансових показників, обсягу оборотних коштів (активів), розміру грошових коштів, розміщених, в тому числі на банківських рахунках, інформацію про наявність або відсутність інших активів тощо. Крім того, ОСОБА_1 не надала доказів накладення арешту на її кошти.

Відтак, суд зазначає, що наслідки незабезпечення даного позову жодним чином не вплинуть на можливість ефективного захисту або поновлення позивачем порушених чи оспорюваних прав, свобод та інтересів, оскільки після звернення спірної вимоги до примусового виконання і відкриття виконавчого провадження заявник не позбавлений можливості порушувати питання про відстрочення або розстрочення виконання таких постанов в порядку, передбаченому статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», а в разі задоволення позову звертатись за поверненням сплачених ним (стягнутих) коштів з Державного бюджету України згідно законодавства, зокрема, відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року №1650/24182.

Вказане повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 20.08.2019 року по справі № 200/3887/19-а (адміністративне провадження №К/9901/16072/19), яка враховується судом при вирішенні питання забезпечення адміністративного позову відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України.

Отже, виходячи із змісту поданої заяви та доводів, наведених заявником у його обґрунтування, суд приходить до висновку що заявником не наведено обставин, за яких в разі невжиття заходів забезпечення позову буде істотно ускладнено чи унеможливлено виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона має намір звернутися до суду.

При цьому, суд зазначає, що правовий інститут забезпечення позову має застосовуватися лише у виключних випадках та за умови існування обґрунтованої небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам особи до ухвалення рішення в адміністративній справі, або у випадках, якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

На цьому етапі судом не встановлено ознак очевидної протиправності оскаржуваного рішення Головного управління ДПС у Волинській області. Водночас, вказана обставина підлягає встановленню під час судового розгляду справи по суті, у разі подання позову про оскарження такого рішення.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, оскільки відсутні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона має намір звернутися до суду. Отже, в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 150-154, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, особа, що може набути статус відповідача в справі Головне управління ДПС у Волинській області, особа, що може набути статус третьої особи, які не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Володимир-Волинський міськрайонний відділ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя А.Я. Ксензюк