Справа № 420/13987/21
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2021-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
11 серпня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Завальнюк І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно під час проходження військової служби, а також щодо невидачі довідки про вартість речового майна, яке належало до видачі; зобов`язати відповідача виплатити грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно під час проходження військової служби, а також видати довідки про вартість речового майна, що належить до видачі.

З огляду на матеріали адміністративного позову, позивач з 30.09.2016 по 30.09.2020 проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України (м. Одеса) та був звільнений наказом від 25.09.20 № 33 о/с, а з даним позовом звернувся 02.08.21 (позов здано на пошту).

Відповідно до частин першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 19.02.2020 по справі № 802/1677/16-а, грошова компенсація за неотримане речове майно, що підлягало видачі під час проходження військової служби, не є грошовим забезпеченням військовослужбовця (чи його складовою).

Позиція щодо застосування тримісячного строку звернення до суду з позовами про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, в тому числі затримки у виплаті грошової компенсації військовослужбовцям за неотримане речове майно, викладена у постановах Верховного Суду від 28.12.2019 р. по справі N 1.380.2019.001406, від 13.03.2019 р. у справі N 813/1001/17 та від 24.01.2019 р. у справі N 802/28/16-а.

Крім того, згідно з ст. 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Частинами 1 і 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

З положень наведеної норми кодексу чітко та однозначно випливає, що строк позовної давності не застосовується виключно до вимог про стягнення заробітної плати.

Однак у даному випадку, громадянином заявлені вимоги про стягнення не заробітної плати (і не аналогу цієї правової категорії - "грошового забезпечення"), а вимоги про виплату грошової компенсації вартості неотриманого речового майна.

При цьому, заробітна плата та заявлені заявником до виплати платежі за своєю правовою природою не можуть бути визнані тотожними категоріями, позаяк мають абсолютно різні юридичні підстави походження.

Тому до вимог про стягнення будь-якої компенсації, з огляду на приписи ч. 3 ст. 122 КАС України, слід застосовувати строк на звернення до суду в три місяці від настання події остаточного та повного розрахунку.

При цьому, в силу позиції Верховного Суду з питання строку звернення до суду у спорах за вимогами про виплату середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні, викладеної у постанові від 22.01.2020 по справі N 620/1982/19, такі вимоги у сфері публічної служби мають заявлятись у строк відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України, адже у даній категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

З огляду на викладене, вимоги про компенсацію неодержаного речового майна заявлені поза межами строку звернення до адміністративного суду. При цьому звернення позивача до відповідача із заявою 26.06.2021 про надання інформації про неотримане речове майно - не змінює моменту, з якого він повинен був дізнатись про порушення своїх прав. Вказані дії в розумінні ч. 4 ст. 122 КАС України не являється досудовим порядком вирішення спору, а отже не впливають строк звернення до адміністративного суду.

Частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Заяви про поновлення строку звернення та докази поважності причин його пропуску, матеріали позову не містять.

Таким чином, позивачу слід привести позовну заяву у відповідність до вимог статі 161 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

Крім того, всупереч п. 8 ч. 5 ст. 160, ч. 4 ст. 161 КАС України, до позовної заяви не додано копії витягу з наказу від 25.09.2020 № 33, про що працівниками відділу судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 складено акт від 06.08.2021 № 854.

На підставі викладеного, враховуючи, що виявлені недоліки перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі, керуючись ст.169 КАС України, суд

На підставі викладеного, керуючись ст. 169 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху, надавши десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення зазначених вище недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Завальнюк