Справа № 260/4589/20
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 рокуЛьвівСправа № 260/4589/20 пров. № А/857/11556/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Довгополов О.М.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦІЛЯК»,

на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року про залишення позовної заяви без розгляду (суддя Іванчулинець Д.В., час ухвалення 13:28 год., місце ухвалення м.Ужгород, дата складення повного тексту 30.04.2021 року),

в адміністративній справі №260/4589/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦІЛЯК» до Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Закарпатській області, Державної податкової служби України,

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У грудні 2020 року позивач ТзОВ «ЦІЛЯК» звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів Головного управління ДПС у Закарпатській області, Державної податкової служби України, в якому просив: 1) визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Закарпатській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 06 травня 2020 року за №1553224/43528505; 2) зобов`язати Головне управління ДПС у Закарпатській області зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 06 квітня 2020 року №1, складену ТзОВ «ЦІЛЯК».

Провадження у справі за цим адміністративним позовом відкрито ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 року.

Відповідач ГУ ДПС у Закарпатській області позову не визнав, в суді першої інстанції подав відзив, просив залишити позов без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем трьохмісячного строку звернення до суду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року замінено первісного відповідача ГУ ДПС у Закарпатській області на правонаступника ДПС України в особі відокремленого підрозділу ГУ ДПС у Закарпатській області.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року позов залишено без розгляду, на підставі п.8 ч.1 ст.240 КАС України, у зв`язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду та відсутністю поважних причин пропуску такого строку.

З цією ухвалою суду першої інстанції від 26.04.2021 року не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена ухвала суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що позивач не пропустив строку звернення до адміністративного суду із цим позовом. Вказує апелянт, що Товариством 15.05.2020 року було подано адміністративну скаргу на спірне рішення комісії від 06.05.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної. Однак ДПС України так і не було надано до моменту звернення до суду мотивованого рішення за результатами розгляду такої скарги. Вважає апелянт, що роздруківка скріншоту квитанції, на яку відповідач покликається як на доказ отримання позивачем рішення від 09.06.2020 року прийнятого за результатами розгляду скарги, не підтверджує факт виконання Державною податковою службою України вимог абзацу другого пункту 42.4 статті 42 Податкового кодексу України щодо надсилання на електронну адресу позивача інформації про дату і час надіслання в електронний кабінет позивача рішення за результатами розгляду скарги. Зазначає, що позивач не надсилав до ДПС України підтвердження про факт одержання електронного документа рішення комісії від 09.06.2020 року за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду від 26.04.2021 року про залишення позовної заяви без розгляду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідач ГУ ДПС у Закарпатській області (відокремлений підрозділ) подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду від 26.04.2021 року без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 29.04.2020 позивач ТзОВ «ЦІЛЯК» подало через електронний кабінет платника податків податкову накладну від 06.04.2020 №1 для її реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 23).

Рішенням комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Закарпатській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 06 травня 2020 року №1553224/43528505 відмовлено в реєстрації податкової накладної від 06 квітня 2020 №1 у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів (а.с. 32).

15 травня 2020 року ТзОВ «ЦІЛЯК» було подано скаргу на рішення комісії Головного управління ДПС у Закарпатській області від 06 травня 2020 року №15553224/43528505 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 06 квітня 2020 року до Державної податкової служби України (а.с. 37, 38).

За результатами розгляду скарги від 15.05.2020 року рішенням комісії ДПС України від 09 червня 2020 року за №20624/43528505/2 така скарга була залишена без задоволення (а.с. 54, 55).

Залишаючи без розгляду позовну заяву ТзОВ «ЦІЛЯК» ухвалою від 26.04.2021 року суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем рішення комісії Головного управління ДПС у Закарпатській області від 06 травня 2020 року оскаржувалося в адміністративному порядку до Державної податкової служби України, а рішення про результат розгляду скарги ним отримане відповідно 09 червня 2020 року, то станом на день звернення до суду з позовом пропущено тримісячний строк для судового оскарження вказаного рішення від 06.05.2020 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для залишення адміністративного позову без розгляду.

Так, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватись у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Разом з тим, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів зазначає, що наведені норми встановлюють загальний строк звернення до адміністративного суду.

Водночас, згідно з ч.4 ст.122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Отже, відповідно до даної норми за умови використання позивачем досудового порядку вирішення спору у випадках, коли законом передбачена така можливість, встановлюються інший (скорочений) строк звернення до адміністративного суду.

Разом з тим, ч.1 ст.122 КАС України передбачає можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс /ПК/ України.

Порядок та строки оскарження рішень контролюючих органів визначено ст.56 ПК України.

Зокрема, відповідно до п.56.1 ст.56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п.56.18 ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Відповідно до п.102.1 ст.102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Отже, п.56.18 ст.56 ПК України встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу - 1095 днів.

Водночас, згідно з п.56.19 ст.56 ПК України за умови використання платником податків досудового порядку вирішення спору, яким вважається адміністративне оскарження відповідного рішення контролюючого органу, встановлено скорочений строк звернення до суду, а саме передбачено, що в разі, коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Законом України №657-VII від 24.10.2013р. «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо обліку та реєстрації платників податків та удосконалення деяких положень» були внесені зміни до абз.1 п.56.18 ст.56 ПК України, а саме виключено в ньому положення про поширення відповідного строку лише на рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання та, відповідно, поширено застосування спеціального тривалішого строку на оскарження будь-яких рішень контролюючих органів, з урахуванням строку давності, визначеного ст.102 Податкового кодексу України (1095 днів).

Водночас, до п.56.19 ст.56 ПК України аналогічні зміни не були внесені.

В свою чергу, п.56.19 ст.56 ПК України є спеціальною нормою, яка регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань.

Спеціальні ж строки для звернення до суду з позовом про скасування рішень контролюючих органів, які не пов`язані з нарахуванням грошових зобов`язань, зокрема, рішення щодо відмови у реєстрації податкових накладних в ЄРПН (як у спірному випадку), після проведення процедури адміністративного оскарження та отримання рішення про залишення скарги без задоволення, нормами ПК України не визначені, тобто не врегульовують спірне в цій справі питання.

При цьому, різниця природи рішень контролюючого органу (щодо нарахування грошових зобов`язань або інші рішення) об`єктивно здатна впливати та зумовлювати різницю в підходах щодо встановлення строків звернення до суду про їх оскарження. Тому установлене законом застосування скорочених строків звернення при використанні досудового порядку врегулювання спорів у податкових правовідносинах зумовлено легітимною метою оперативного забезпечення настання правової визначеності для особи (платника податків) та у діяльності суб`єктів владних повноважень (контролюючих органів), що кореспондується із встановленим алгоритмом і строками адміністрування податків для забезпечення належного виконання податкового обов`язку і має пропорційний характер, оскільки скорочення строку звернення не впливає на реалізацію особою права на судовий захист у зв`язку з достатністю часу на підготовку й оформлення правової позиції, ознайомлення з позицією контролюючого органу, залучення за потреби правових і фінансових консультантів в межах процедури адміністративного оскарження, у той час, як скорочені строки забезпечують досягнення зазначеної мети й завдань функціонування податкової системи держави. Більш скорочені строки звернення до суду у випадку попередньої реалізації досудових процедур полягають у забезпеченні наступності юрисдикційних проваджень (адміністративних і судових) та пов`язанні з необхідністю мінімізувати темпоральний проміжок між досудовими процедурами та судовим провадженням.

Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2011р. №17-рп/2011 за результатами оцінки конституційності норми ч.4 ст.99 КАС України у чинній на той час редакції (про скорочені строки звернення до адміністративного суду в разі попереднього використання можливостей досудового порядку вирішення спору) підтвердив її конституційність як такої, що забезпечує оперативність розгляду судової справи і жодною мірою не обмежує суб`єктів щодо права на судовий захист; нею скорочено строки здійснення окремих процесуальних дій, а змісту та обсягу конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя не звужено.

Отже, із прийняттям чинної редакції КАС України та відмінним правовим регулюванням, визначеним ч.4 ст.122 КАС України, інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження згідно з абз.3 п.56.18 ст.56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки: - тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України, і такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу; - шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України, і такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 11.10.2019р. у справі №640/20468/18.

Отже, відповідно до описаного правового регулювання та висновків Верховного Суду, основною обставиною для визначення строку звернення платника податків до адміністративного суду з позовом про оскарження рішення контролюючого органу, не пов`язаного з нарахуванням грошових зобов`язань, є використання чи невикористання таким платником (позивачем) передбаченого законом досудового порядку вирішення спору, у спірному випадку - адміністративного оскарження відповідного рішення в порядку, визначеному ПК України.

У випадку використання платником податків процедури адміністративного оскарження рішення контролюючого органу таке рішення може бути оскаржене до суду протягом тримісячного строку (якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у встановлені законом строки) або шестимісячного строку (якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у встановлені законом строки).

Як слідує з матеріалів справи, рішенням комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Закарпатській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 06 травня 2020 року за №1553224/43528505 відмовлено в реєстрації податкової накладної від 06 квітня 2020 №1.

15 травня 2020 року ТзОВ "ЦІЛЯК" було подано скаргу на рішення комісії Головного управління ДПС у Закарпатській області від 06 травня 2020 року №15553224/43528505 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 06 квітня 2020 року до Державної податкової служби України, за результатами розгляду якої така була залишена без задоволення рішенням Комісії Державної податкової служби України від 09 червня 2020 року №20624/43528505/2, а рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних - без змін.

Таким чином, позивач ТзОВ "ЦІЛЯК" скористався досудовим порядком вирішення спору, а саме адміністративним порядком оскарження відповідних рішень, який визначений ПК України.

З урахуванням наведеного, для правильного вирішення питання дотримання позивачем строків звернення до суду з розглядуваним позовом є встановлення факту отримання позивачем вищезгаданого рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації.

Так, в підтвердження отримання позивачем рішення Комісії ДПС України про відмову в задоволенні скарги, відповідачем надано скрін-шот квитанції №3 з електронного кабінету платника.

Відповідно до пункту 42.4 статті 42 Податкового кодексу України, документ, надісланий контролюючим органом в електронний кабінет, вважається врученим платнику податків, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" та є доступним в електронному кабінеті.

Згідно з статтею 11 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу.

У разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом.

Як слідує з матеріалів справи, ТзОВ "ЦІЛЯК" заперечує факт одержання електронного документа, а саме, рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги, відповідно, зазначає, що підтвердження про його отримання відповідачу не надсилав.

З огляду на викладене, за відсутності підтвердження вручення ТзОВ "ЦІЛЯК" у встановлені законом строки рішення, винесеного за результатами розгляду скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що в розглядуваному випадку, з урахуванням приписів ч.4 ст.122 КАС України, спірне рішення про відмову у реєстрації податкової накладної може бути оскаржене до суду протягом шестимісячного строку, який обчислюється з дня звернення позивача до контролюючого органу із відповідною скаргою.

Матеріалами справи стверджується, що позивач ТзОВ "ЦІЛЯК" із скаргою на рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН, звертався до комісії ДПС України 15.05.2020 року.

Із даним позовом ТзОВ "ЦІЛЯК" звернулося до суду 21 грудня 2020 року, що підтверджується штампом відділення поштового зв`язку на поштовому конверті, в якому було направлено адміністративний позов до суду першої інстанції (а.с. 41).

Таким чином, позивач пропустив 6-ти місячний строк звернення до суду, встановлений частиною 4 статті 122 КАС України.

Про поважність причин пропуску такого строку позивачем обгрунтувань не наведено і в матеріалах справи докази відсутні.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність залишення без розгляду позовних вимог ТзОВ "ЦІЛЯК".

Відтак, доводи апелянта на правомірність прийнятої ухвали суду не впливають та висновків суду не спростовують.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржена ухвала суду винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦІЛЯК» - залишити без задоволення.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі №260/4589/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦІЛЯК» до Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Закарпатській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
О. М. Довгополов