Справа № 200/7069/21
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2021-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2021 р. Справа№200/7069/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому порядку) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради

про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради щодо не нарахування та невиплати йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, за 2020 та 2021 роки згідно Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;

- стягнути с відповідача на користь позивача недоплачену частину одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2020 та 2021 роки з урахуванням розміру зазначеної соціальної виплати та визначеного ч. 5 ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком за 2020 та 2021 роки з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

В обґрунтування позову зазначає, що перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради як особа, що має пільги, як учасник бойових дій.

Відповідно до ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту щорічно до 5 травня учасникам бойових дій належить до виплати разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

У 2020 та у 2021 році позивач отримав від відповідача щорічну разову допомогу до 5 травня у неповному розмірі - 1 390,00 грн та 1 491,00 грн відповідно замість належних 8 190,00 грн та 8 845,00 грн.

У травні 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про донарахування та виплату допомоги за 2020 та 2021 роки у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком, у відповідь на яку відповідач повідомив листом від 26 травня 2021 року, що допомога до 5 травня була виплачена позивачу у 2020 та 2021 роках відповідно до чинного законодавства - у розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень встановлених законом про Державний бюджет України.

Позивач вважає бездіяльність відповідача з не нарахування та не виплати йому допомоги до 5 травня за 2020 та 2021 роки в належному розмірі протиправною та такою, що порушує його права (а.с. 1-6).

Ухвалою суду від 14 червня 2021 року позов залишено без руху (а.с. 18-19).

Ухвалою суду від 12 липня 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з даним позовом в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу разової грошової допомоги за 2020 рік та в частині стягнення з відповідача частини разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік; відкрито провадження у справі за даним позовом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 42-44).

У відзиві на позов, який надійшов до суду 3 серпня 2021 року, відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , зазначивши, що позивач перебуває в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги.

Відповідно до ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Разової грошової допомоги у 2020 році була призначена позивачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 року № 112 Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціально захисту і Про жертви нацистський переслідувань та списків, наданих управлінню ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 1 390,0 грн, як учаснику бойових дій та перерахована на його особовий рахунок в АТ Приватбанк; разової грошової допомоги у 2021 році була призначена позивачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 8 квітня 2021 року № 325 Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціально захисту і Про жертви нацистський переслідувань та списків, наданих наданих управлінню Бахмутським військовим комісаріатом, у сумі 1 491,0 грн, як учаснику бойових дій та перерахована на його особовий рахунок в AT Приватбанк, які на сьогодні є діючими і зміни до яких на виконання Рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 не вносились (а.с. 50-55).

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , є громадянином України, РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 30 липня 2015 року (а.с. 7-11).

Відповідач, Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, , місцезнаходження: 84502, Донецька область, м. Бахмут, вул. Перемоги, буд. 53, є органом державної влади та належним відповідачем у справі (а.с. 57).

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи, в тому числі, пояснень сторін, позивачу на його особовий рахунок у квітні 2020 року була перерахована разова грошова допомога до 5 травня в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 112 від 19 лютого 2020 року, - 1 390,00 грн; у квітні 2021 року була перерахована разова грошова допомога до 5 травня в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 8 квітня 2021 року № 325, - 1 491,00 грн (а.с. 1-6, 50-55).

24 травня 2021 року позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради із заявою про проведення перерахунку та виплати йому невиплаченої частини щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 та 2021 роки у сумі 13 499,00 грн (а.с. 12).

Листом Управління соціального захисту населення Бахмутської міської ради від 26 травня 2021 року (вих. № 01/вх.С-149) позивачу повідомлено, що разова грошова допомога до 5 травня: за 2020 рік у розмірі 1 390,00 грн була здійснена шляхом перерахування на особистий картковий рахунок позивача, за 2021 рік - у розмірі 1 491,00 грн. Щодо розміру матеріальної допомоги управління зазначило, що керується у своєї діяльності законами та підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановами Кабінету Міністрів України № 112 від 19 лютого 2020 року та № 325 від 8 квітня 2021 року, які не чинними не визнавались (а.с. 13-14).

Будучи не згодним із відмовою відповідача виплатити йому різницю між встановленим законом у 2020 та у 2021 роках розміром допомоги до 5 травня (8 190,00 грн та 8 845,00 грн) та фактично сплаченою позивачу допомогою (1 390,00 грн та 1 491,00 грн), позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначає Закон України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Пільги учасникам бойових дій встановлені статтею 12 вказаного Закону.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (в редакції Закону України Про внесення змін до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 25 грудня 1998 року № 367-XIV) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 20 Розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік згадану вище норму права викладено в такій редакції: Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційними зокрема положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу Внесення змін до деяких законодавчих актів України та пункту 3 розділу Прикінцеві положення Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, на момент нарахування і виплати у квітні 2020 року позивачу одноразової грошової допомоги діяла ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту у редакції Закону України Про внесення змін до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 25 грудня 1998 року, яка передбачала розмір щорічної грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових п`ять мінімальних пенсій за віком.

Поряд із цим, законодавцем правовідносини щодо нарахування, виплати та розмірів одноразової грошової допомоги до 5 травня були з 1 січня 2015 року також врегульовані пунктом 26 розділу VI Бюджетного кодексу України, відповідно до якого норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Тобто, Кабінету Міністрів України були делеговані повноваження встановлювати розмір разової грошової допомоги до 5 травня.

На реалізацію приписів цієї норми закону Кабінетом Міністрів України 19 лютого 2020 року було прийнято постанову № 112 Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань, пунктом першим якої передбачено, що районні органи соціального захисту населення, центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у таких розмірах, зокрема: учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1 390 гривень.

Постановою Кабінету Міністрів України від від 8 квітня 2021 р. № 325 «Дякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" визначено, що розмір допомоги до 5 травня учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1 491,00 грн.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року у справі 1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України, окреме положення пункту 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ (далі - Закон № 3551-ХІІ) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Конституційний Суд України зазначив, що встановлення пунктом 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Кодексу іншого, ніж у статтях 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-ХІІ, законодавчого регулювання відносин у сфері надання пільг ветеранам війни спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм Кодексу та Закону № 3551, що суперечить принципу верховенства права, установленому статтею 8 Конституції України.

Частиною 2 ст. 152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у 2020 та у 2021 роках позивач набув право на грошову допомогу до 5 травня в редакції Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV, яка передбачала розмір цієї допомоги - п`ять мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 9 липня 2003 року (далі - Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Закон № 1058-IV) мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 28 вказаного Закону мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Вихідним критерієм обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня є мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-ІV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким законом є закон України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Згідно із ч. 4 ст. 28 Закону № 1058-ІV мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частинами першою - третьою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Закон № 1058-ІV є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком.

Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

Таким чином, при врегулюванні спірних правовідносин щодо обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня застосуванню підлягає саме ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-ІV.

Зазначений висновок суду узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 13 січня 2021 року (справа № 440/2722/20) .

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік № 294-IX від 14 листопада 2019 року установлено у 2020 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1 638,00 грн.

Таким чином, розмір щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2020 році становить 8 190,00 грн (1 638,00 грн х 5).

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік від 15 грудня 2020 року № 1082-IX установлено у 2021 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1 769,00 грн.

Отже, розмір щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2021 році становить 8 845,00 грн (1 769,00 грн х 5).

На підставі викладеного вище суд дійшов висновку про те, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у виплаті щорічної разової грошової допомоги в розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Отже, позовні вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати йому недоплаченої частини щорічної разової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2020 та 2021 роки відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, - підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення звідповідача на його користь недоотриманої частини разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій відповідно доЗакону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2020 та 2021 роки, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, в тому числі, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними (п. 3 ч. 1), а також шляхом прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю (п. 6 ч. 1).

Згідно ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними (п. 3); прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю (п. 6).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року по справі № 21-1465а15, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Беручи до уваги приписи ст.ст. 5, 245 КАС України, враховуючи правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові цього суду від 16 вересня 2015 року по справі № 21-1465а15, позовні вимоги позивача і в цій частині підлягають задоволенню.

Як встановлено судом сума недоплаченої позивачу допомоги до 5 травня за 2020 рік становить 6 800,00 грн (8 190,00 грн 1390,00 грн); за 2021 рік 7 354,00 грн (8 845,00 грн 1 491,00 грн), всього 14 154,00 грн.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» позивач є звільнений від сплати судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору, тому в силу вимог ст. 139 КАС України питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 12, 72-77, 94, 139, 192-193, 242-246, 257-258, 262-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради про визнання протиправною бездіяльносіт та стягнення коштів - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради щодо не здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги за 2020 та 2021 роки як учаснику бойових дій, виходячи з розміру п`яти мінімальних пенсій за віком, відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Бахмутської міської ради (, місцезнаходження: 84502, Донецька область, м. Бахмут, вул. Перемоги, буд. 53) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) частину разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 та 2021 роки, розрахованої виходячи із розміру п`яти мінімальних пенсій за віком, передбаченого ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням раніше виплачених сум, - в розмірі 14 154 (чотирнадцять тисяч сто п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна