Справа № 200/5474/20-а
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 серпня 2021 року

Київ

справа №200/5474/20-а

адміністративне провадження №К/9901/25294/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Шевцової Н.В., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу Донецької обласної прокуратури на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2021 року в справі №200/5474/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Донецької обласної прокуратури про визнання протиправними і скасування рішення та наказу про звільнення, поновлення на роботі, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення заробітної плати, відшкодування моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, Донецької обласної прокуратури, у якому просив:

- визнати протиправним і скасувати наказ прокурора Донецької області №397-к від 04 травня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій області та в умовах збройного конфлікту, Управління нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту, Прокуратури Донецької області та з органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру»;

- визнати протиправним і скасувати рішення №138 Кадрової комісії №2 від 02 квітня 2020 року про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 - прокурором Відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій області та в умовах збройного конфлікту, Управління нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту Прокуратури Донецької області;

- зобов`язати Прокуратуру Донецької області поновити ОСОБА_1 в органах прокуратури на посаді прокурора Відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій області та в умовах збройного конфлікту, Управління нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту, Прокуратури Донецької області з 05 травня 2020 року або на рівнозначній посаді в органах прокуратури України;

- стягнути з Прокуратури Донецької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 05 травня 2020 року і до моменту фактичного поновлення на посаді;

- стягнути з Офісу Генерального прокурора та Прокуратури Донецької області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану незаконним звільненням, у розмірі 250000 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним і скасовано наказ прокурора Донецької області №397-к від 04 травня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій області, та в умовах збройного конфлікту, Управління нагляду Прокуратури Донецької області на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру»;

- визнано протиправним і скасовано рішення №138 Кадрової комісії №2 від 02 квітня 2020 року про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 - прокурором Відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій області, та в умовах збройного конфлікту, Управління нагляду Прокуратури Донецької області;

- зобов`язано Донецьку обласну прокуратуру поновити ОСОБА_1 в органах прокуратури на посаді прокурора Відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій області та в умовах збройного конфлікту, Управління нагляду Донецької обласної прокуратури з 05 травня 2020 року або на рівнозначній посаді в органах прокуратури України;

- стягнуто з Донецької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 05 травня 2020 року до 21 жовтня 2020 року в сумі 123695,91 грн;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено;

- звернуто до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року зупинено провадження за апеляційними скаргами Донецької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року в справі №200/5474/20-а до набрання законної сили Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3/116(20) за поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року № 113-ІХ.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2021 року абзац четвертий резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року змінено, виклавши його таким змістом:

- "Поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій області та в умовах збройного конфлікту, Управління нагляду Прокуратури Донецької області з 05.05.2020";

- у іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року залишено без змін.

29 червня 2021 року до Верховного Суду надіслано касаційну скаргу Донецької обласної прокуратури на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2021 року в справі №200/5474/20.

Ухвалою Верховного Суду від 15 липня 2021 року касаційну скаргу Донецької обласної прокуратури на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2021 року в справі №200/5474/20 залишено без руху; надано скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку касаційної скарги, зазначеного у мотивувальній частині ухвали, шляхом: доплати судового збору та надіслання належних доказів на підтвердження його сплати.

На виконання вимог Суду від скаржника надійшло платіжне доручення про сплату судового збору.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції», займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Предметом розгляду цієї справи є: визнання протиправним і скасування наказу про звільнення; визнання протиправним і скасування рішення про неуспішне проходження атестації; зобов`язання поновити на посаді; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що ОСОБА_1 обіймав посаду прокурора Відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій області та в умовах збройного конфлікту, Управління нагляду Прокуратури Донецької області.

Отже, ця справа є адміністративною справою щодо проходження публічної служби позивачем, посада якого входить до переліку осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, у розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» (у редакції, чинній на момент відкриття провадження у справі).

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

У касаційній скарзі скаржник зазначає, що підставою касаційного оскарження судового рішення є:

- застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 26 листопада 2020 року (справа №200/13482/19);

- відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: пунктів 7, 9, 13, 17 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення «Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» №113-IX від 19 вересня 2019 року».

Суд відхиляє доводи скаржника про те, що судом апеляційної інстанції не враховано висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 листопада 2020 року (справа №200/13482/19), оскільки у цій справі висловлено правову позицію виключно щодо подання прокурором заяви про переведення та згоду на проходження ним атестації. Висновок про те, що обставини є таким самим юридичним фактом як і рішення кадрової комісії про неуспішне проходження прокурор атестації, на який посилається скаржник, у цій справі не висловлювався.

Проаналізувавши зміст та доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження в справі з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме: відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: пунктів 7, 9 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення «Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» №113-IX від 19 вересня 2019 року».

Разом з касаційною скаргою відповідачем подано клопотання про зупинення виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року і постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2021 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Проте, як убачається з вимог пункту 4 частини першої статті 340 КАС України, питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються, вирішується суддею-доповідачем у порядку підготовки справи до касаційного розгляду, а не на стадії відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України, якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

За таких обставин необхідним є встановлення триденного строку з дня отримання копії цієї ухвали для подачі заперечень на заяву про зупинення виконання судового рішення.

Керуючись статтями 248, 328, 330, 334, 337, 338, 340 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за скаргою Донецької обласної прокуратури на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2021 року в справі №200/5474/20.

2. Особі, що подала касаційну скаргу, надіслати копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі, а іншим учасникам справи - копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

3. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

4. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.

5. Встановити строк для подачі заперечень на заяву про зупинення виконання судового рішення - п`ять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: Н.В. Шевцова

С.А. Уханенко