Справа № 520/11786/21
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2021-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 серпня 2021 року № 520/11786/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченко А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м.Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови застосувати під час обчислення пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКГГП НОМЕР_1 ) показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2017- 2019 роки (7763,17 грн.), з урахуванням частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за віком, з урахуванням частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2017-2019 рр. (7763,17 грн.) та виплатити заборгованість, що виникла починаючи з 19.09.2019 року;

-визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) у виплаті грошової допомоги у вигляді 10 місячних пенсій - неправомірними;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову допомогу у розмірі 10 (десяти) місячних пенсій;

В обґрунтування позовних вимог, посилаючись на положення ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зазначив, що оскільки пенсія за віком призначена позивачеві в 2019 році, застосуванню підлягає саме показник середньої заробітної плати за 2017-2019 роки. Вказує, що посилання відповідача на норму ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є незаконним, оскільки в даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного закону. Крім того, позивачу при виході на пенсію за віком відповідачем протиправно не здійснено нарахування та виплату грошової допомоги, передбаченої пунктами «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», чим порушено право на достатнє пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечував проти задоволення позову, посилаючись на законність та обґрунтованість вчинених дій.

Дослідивши надані матеріали, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, з 30.08.2010 по 10.09.2010 отримував пенсію за вислугою років відповідно до п.п. «е»-«ж» Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ як працівник закладу освіти.

По досягненні пенсійного віку, 04.09.2019 року, Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській з метою призначення йому пенсії за віком на підставі ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV .

11.05.2021 року Позивач звернувся з заявою до Відповідача, в якій просив надати роз`яснення, щодо розрахунку призначеної пенсії, проханням застосувати показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року зверненню, тобто за 2017-2019 р.р., виплатити заборгованість, що виникла починаючи з 19.09.2019 року, а також проханням виплатити йому грошову допомогу у вигляді 10 місячних пенсій.

Листом Відповідача від 11.06.2021 року №6746-10596/С-02/8-2000/21 було повідомлено, що при призначенні його пенсії, було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за 2014-2016 роки в розмірі 3764,00 грн., а не показник середньої заробітної плати за 2017-2019 рр., в сумі 7763,17 гри.

Застосування показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки Відповідач мотивує тим, що в 2020 ропі після звернення Позивача, його було переведено в порядку, встановленому ч.3 ст.45 Закону №1058-ІУ та постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення» з пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ на пенсію за віком згідно Закону № 1058.

Крім того, згідно з пунктом 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працюючих в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» Закону України "Про пенсійне забезпечення" і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірні їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Оскільки, ОСОБА_1 раніше призначалась пенсія за вислугу років, для виплати грошової допомоги не має підстав.

Не погоджуючись з такою відмовою Відповідача, Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, дослідивши надані матеріали справи, суд встановив наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058 - ІV) визначаються принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам.

Згідно зі статтею 1 Закону №1058-ІV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 цього Закону особі, яка має одночасне право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Судом встановлено, що положеннями ст.27 Закону №1058-ІV визначено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.

Відповідно до частини першої, другої статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, у випадку призначення пенсії на підставі Закону №1058-IV, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Як передбачено положеннями п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-ІV, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до положень ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що приписами ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Відтак, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Зазначений висновок суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постановах від 31 травня 2019 року у справі №314/272/17(2-а/314/33/2017), від 31 березня 2020 року у справі №348/1296/17, від 01 березня 2021 у справі №488/1409/16-а.

Судом під час розгляду справи встановлено, що позивач з 30.08.2010 по 04.09.2010 рік отримував пенсію за вислугу років, як працівник охорони закладу освіти, відповідно до положень п.п. «е»-«ж» ст. 55 Закону України № 1788-XII, "Про пенсійне забезпечення". При цьому, за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV позивач вперше звернувся 04.09.2019 року, яку йому було призначено з 19.09.2019.

Відтак, суд приходить до висновку, що у даному випадку має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення з одного виду пенсії на інший згідно із частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії - пенсії за віком.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 31.10.2018 року по справі №577/2576/17, висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 31.07.2019 року по справі №720/208/17, від 16.06.2020 року по справі №127/7522/17, від 18.08.2020 року по справі №263/6611/17.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно не застосовано при обрахуванні пенсії позивача з 19.09.2019 року показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2016-2018 р.р.

Враховуючи обставини встановлення судом протиправності дій відповідача та, як наслідок, порушення прав позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 19.09.2019 року пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2016 - 2018.

Водночас, суд зазначає, що повноваження щодо здійснення обрахунку пенсії та складових формули, визначеною ч. 2 ст.40 Закону №1058-IV, покладено саме на відповідача, а отже суд не наділений повноваженнями обраховувати суму показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, зазначену позивачем, у зв`язку з чим суми, вказані позивачем у позовних вимогах підлягають обрахунку відповідачем при проведенні обчислення пенсії позивачу, а позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог позивача про виплату грошової допомоги у вигляді 10 місячних пенсій, суд зазначає наступне.

Пунктом 7-1 розділу ХУ «Прикінцевих положень» Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ( 1788-12 ), і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Таким чином, враховуючи положення пункту 7-1 розділу ХУ «Прикінцевих положень» Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та те, що позивачу в 2010 році вже призначалась пенсія за вислугу років, суд доходить висновку про відсутність законних підстав для виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м.Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови застосувати під час обчислення пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКГГП НОМЕР_1 ) показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2016-2018 роки, з урахуванням частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за віком, з урахуванням частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2016-2018 рр. та виплатити заборгованість, що виникла починаючи з 19.09.2019 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог адміністративного позову - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м.Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.