Справа № 640/5385/20
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2021-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2021 року м. Київ № 640/5385/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Елпіс-Україна» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Елпіс-Україна» (далі - позивач або ТОВ «Елпіс-Україна») з позовом до Київської міської митниці ДФС (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про визначення коду товару від 24.02.2020 №КТ-UA-2020.

- визнати протиправною та скасувати картку відмови Київської міської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100080/2020/00042.

На обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що оскаржуване рішення та карта відмови є протиправними, оскільки, відповідач, не погодившись з вибраним позивачем кодом класифікації, змінив його. Вважає, що код товару, який зазначений у митній декларації відповідає класифікації товару згідно УКТЗЕД.

Позивач стверджує, що митний орган зазначених документів не врахував, у зв`язку з чим дійшов необґрунтованих висновків про наявність підстав для коригування митної вартості із застосування резервного методу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2020 замінено відповідача у даній справі - Київську митницю ДФС на правонаступника - Київську митницю Держмитслужби.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.08.2021 відмовлено у залученні до участі у справі Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив, надав суду відзив на позовну заяву, з тих підстав, що митний орган діяв відповідно до вимог законодавства.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Елпіс-Україна» (покупець) та«ELPIS» (продавець) був укладений договір від 01.12.2017 №779, відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує сировину для харчової та фармацевтичної промисловості, у подальшому «товар».

Згідно з пунктом 1.1 даного договору поставка здійснюється окремими партіями товару відповідно до замовлень покупця. Кількість, асортимент, ціна, загальна вартість та валюта взаєморозрахунків кожної поставленої партії визначається окремими додатками до договору, що є невід`ємною його частиною.

У листопаді 2019 року відповідно до додатку №86/1 від 20.11.2019 до контракту від 01.12.2017 №779 та інвойсу № 20190847 від 21.11.2019 SIA «ELPIS» здійснило поставку товару позивачу на умовах FOB Reykjavik, а саме рибячий жир та масло (субстанція) UA/15029/01/01 від 26.04.2016 по 26.04.2021.

З метою митного оформлення товару, ввезеного в Україну на підставі вказаного вище контракту, позивачем до Київської міської митниці ДФС було подано митну декларацію № UA100080.2020.509018 від 23.01.2020 у якій для митного оформлення було пред`явлено товар:

«Риб`ячий жир, олія (субстанція) у бочках металевих для фармацевтичного застосування (Cod oil), риб`ячий жир тріски з вмістом вітаміну А - 1114 МО/г., вітаміну ДЗ - 128 МО/г., 80 шт. металевих бочок вагою нетто по 190 кг на 20 палетах. Всього вага нетто: 15200 кг. Серія: VB90366. Дата виготовлення: 21 жовтня 2019 року. Термін придатності: 3 роки. Р.П. UA/15029/01/01 від 26.04.2016 до 26.04.2021. Маркування українською мовою на пакувальній тарі. Виробник: Лісі хф. вул. Фіскіслод 5, IS-101, Рейк`явік, Ісландія. Торгівельна марка: Лісі хф.».

В графі 33 «Код товару» митної декларації позивачем було визначений код товару - 150420900 (Риб`ячий жир трісковий), який передбачає застосування ставки ввізного мита - 7% від митної вартості товару.

У ході проведення митного оформлення товару відповідач взяв проби (зразки) товару Риб`ячий жир (Cod oil НВ603) для проведення дослідження з метою визначення складу даного товару та однозначної класифікації відповідно до вимог УКТ ЗЕД, що підтверджується актом про взяття проб (зразків) товарів від 30.01.2020.

За результатами проведеного дослідження, Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Держмитслужби (СЛЕД Держмитслужби) складений висновок № -0017 від 19.02.2020.

У розділі 12 вказаного висновку викладені результати дослідження та зазначено, що визначений жирно-кислотний склад проби не протирічить фармакопейним даним щодо жирно-кислотного складу жиру з печінки тріски та даним щодо жирно-кислотного складу жиру з печінки тріски згідно із Стандартом Кодексу Аліментаріус на риб`ячий жир.

24.02.2020 відповідачем прийнято рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2020, яким заявлений позивачем код УКТЗЕД « 150420900» змінений на код УКТ ЗЕД « (Жир із печінки риб та їх фракції з вмістом вітаміну А не більш ніж 2500 МО/г)».

На підставі прийнятого рішення про визначення коду товару, Київська міська митниця ДФС видала позивачу картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100080/2020/00042.

Не погоджуючись із такими рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, що пов`язані із справлянням митних платежів регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 262 Митного кодексу України товари, що переміщуються через митний кордон України, декларуються органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення цих товарів.

Згідно з частиною першою статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Частиною п`ятою статті 265 Митного кодексу України передбачено, що декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Відповідно до частини першої статті 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Частиною восьмою статті 257 Митного кодексу України визначено перелік відомостей, які вносяться до митної декларації декларантом.

Зокрема, відповідно до підпункту г) пункту 5 частини восьмої статті 257 Митного кодексу України, до декларації декларантом вносяться відомості про код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно з частиною першою статті 67 Митного кодексу України Українська класифікація

товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

Відповідно до частини четвертої статті 67 Митного кодексу України структура десятизначного цифрового кодового позначення товарів в УКТЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, що є товарною номенклатурою Митного тарифу, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України» з врахуванням Основних правил інтерпретації УКТЗЕД та характеристик товару, які є визначальними для класифікації.

Відповідно до Закону України «Про Митний тариф України» митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Так, з метою забезпечення виконання Закону України «Про Митний тариф України» та постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №428 «Про затвердження Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», а також забезпечення єдиного тлумачення і застосування УКТЗЕД в Україні запроваджено Пояснення до УКТЗЕД, побудовані на основі Пояснень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів 2012 року, затверджені наказом Державної фіскальної служби від 09.06.2015 №401 (далі - Пояснення).

Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4, 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД додатку до Закону України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 № 584-VII (чинного на момент митного оформлення товару та винесення рішення), класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами:

Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

(a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Таким чином, зазначеними правилами передбачено, що при віднесенні товару до тієї чи іншої товарної підкатегорії слід виходити з більш конкретного опису товару, тобто саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТ ЗЕД.

Так, згідно з поясненнями до товарної позиції 1504, до цієї товарної позиції включаються жири, масла та їхні фракції, одержувані з деяких видів риби (тріски, палтуса, менхедена, оселедця, сардин, анчоуса, сардинели та ін.) або морських ссавців (китів, дельфінів, тюленів та ін.). Вони виділяються з тіла або печінки риби чи морських ссавців, а також з відходів їхнього перероблення. Зазвичай мають специфічний рибний запах і неприємний смак, різноманітні за кольором - від жовтого до червоно-коричневого.

Відповідно до Пояснення до товарної позиції 1504 20 90 00 (жири і масла та їх фракції, з риби, крім жирів з печінки: інші) :

Ця товарна категорія включає жири та масла, одержувані зі всіх видів риб, та їхні фракції, крім жирів, екстрагованих виключно з риб`ячої печінки, і включають:

1. Масла, одержувані з оселедця та менхедена (американського оселедця - риби родини Сlupeіdае, подібного до оселедця, якого добувають виключно для екстрагування масла).

2. Масла, одержувані із залишків від консервування, меншої цінності, ніж наведені вище масла. Комерційну цінність мають масла із залишків риб родини Clupeіdae, масла із залишків тунців і скумбрії, а також масла з залишків лососевих (Salmonіdae).

3. Масла із залишків від торгівлі рибою, дуже змішаних за складом і ще меншої цінності.

4. Рибний стеарин, описаний в третьому абзаці Пояснень до товарної позиції 1504.

Жири та масла цієї товарної категорії використовуються переважно для технічних та промислових цілей, наприклад дублення, виготовлення барвників, мастильно-охолоджувальних масел.

Відповідно до Пояснення до товарної позиції 1504 10 10 00 (жири та їх фракції, з риб`ячої печінки: з вмістом вітаміну А не більш як 2500 МО/г) :

Вміст вітаміну A в жирі з риб`ячої печінки, одержуваному з риб родини Gadіdae (тріскових) (тріска, пікша, морська щука, хек тощо), як зазвичай, не більше як 2 500 МО/г.

Стверджуючи, що Риб`ячий жир, олія (субстанція) у бочках металевих для фармацевтичного застосування (Cod oil) відповідає саме коду УКТ ЗЕД - 1504 10 10 00, відповідач посилається на експертний висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень №-0017 від 19.02.2020 згідно з яким визначений жирно-кислотний склад проби не протирічить фармакопейним даним щодо жирно-кислотного складу жиру з печінки тріски та даним щодо жирно-кислотного складу жиру з печінки тріски згідно із Стандартом Кодексу Аліментаріус на риб`ячий жир (а.с.75-79).

Разом з тим, суд зазначає, що у вказаному висновку зазначено лише те, що проба не суперечить даним щодо жирно-кислотного складу жиру з печінки тріски. Проте, експертом не визначено, зокрема, вид риби та з якої частини риб виділений товар, кваліфікований відповідачем, та чи є даний товар виключно жиром із риб`ячої печінки, вміст допоміжних речовин та їх кількість. Крім того, вказаний висновок не містить чітких підсумків щодо класифікації досліджуваного товару.

В свою чергу, як вбачається зі специфікації виробника товару Lysi HF від 22.10.2014 б/н, опис імпортованого товару Жир тріски «НВ603» визначено як олію блідо-жовтого кольору. Тонкий, запах та смак риби, не прогірклий. Олію одержують із свіжої печінки тріски атлантичної (Gadus morhua) та/або риб`ячого жиру інших видів родини Тріскових (Gadidae) або інших видів риб. Олія нейтралізована, вибілена, виморожена, та дезодорована.

Відповідно до сертифікату аналізу фірми виробника товару Lysi HF від 18.11.2019 б/н та листа Lysi HF від 27.01.2020 б/н щодо продукції фірми, продукт Риб`ячий жир «НВ603» являє собою 100% риб`ячий жир тіла (м`язів) тріски.

Доказів на спростування наведених обставин відповідач в ході розгляду справи суду не надав.

При цьому, суд враховує, що позивач здійснює імпорт товару (Риб`ячий жир (Cod oil НВ603)) ще з 2017 року, вказуючи код відповідного товару за УКТЗЕД - , при цьому, зауважень у митного органу щодо визначення коду цього товару за УКТЗЕД, а саме , раніше не було.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши наявні у справі матеріали, суд дійшов висновку, що Київська міська митниця ДФС оскаржуваним рішенням про визначення коду товару №КТ-UA-2020 від 24.02.2020 безпідставно класифікувала товар «Риб`ячий жир, олія (субстанція) у бочках металевих для фармацевтичного застосування (Cod oil), риб`ячий жир тріски з вмістом вітаміну А - 1114 МО/г., вітаміну ДЗ - 128 МО/г., 80 шт. металевих бочок вагою нетто по 190 кг на 20 палетах. Всього вага нетто: 15200 кг. Серія: VB90366. Дата виготовлення: 21 жовтня 2019 року. Термін придатності: 3 роки. Р.П. UA/15029/01/01 від 26.04.2016 до 26.04.2021. Маркування українською мовою на пакувальній тарі. Виробник: Лісі хф. вул. Фіскіслод 5, IS-101, Рейк`явік, Ісландія. Торгівельна марка: Лісі хф.» за кодом УКТЗЕД .

На переконання суду, відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірності оскаржуваного в даній адміністративній справі рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2020 від 24.02.2020, а тому його слід визнати протиправним та скасувати.

Оскільки відмова у митному оформленні за митною декларацією UA100080.2020.509018 від 23.01.2020 пов`язана з прийняттям Київською міською митницею ДФС рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2020 від 24.02.2020, яке визнано судом протиправним, підлягає також задоволенню вимога позивача про визнання протиправною та скасування складеної Київською міською митницею ДФС картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100080/2020/00042.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Натомість контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що ТОВ «Елпіс-Україна» при декларуванні невірно визначено код УКТЗЕД.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні з адміністративним позовом до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 04.03.2020 № 18699.

Ураховуючи задоволення позовних вимог, сплачений позивачем за звернення з позовною заявою судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Що стосується стягнення на користь позивача витрат на правничу (адвокатську) допомогу в розмірі 30 000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частин 1-2 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як встановлено судом, позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано копію витягу з договору про надання правової допомоги від 26.02.2020 № 26-02/20, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ №6024, звіт про виконану роботу та обґрунтування заявлених витрат на послуги адвоката, акт виконаних робіт №037 від 02.03.2020, рахунок - фактура № 037 від 27.02.2020, а також платіжне доручення від 27.02.2020 № 19989, що підтверджує оплату в розмірі 30 000,00 грн. за надані послуги.

Проте суд зауважує, що згідно з частинами 1 та 2 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Частиною 1 статті 57 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини 4 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Водночас суд зауважує, що матеріали справи не містять ні довіреності, ні ордеру, виданого відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» щодо здійснення адвокатом Демченко Маргаритою Сергіївною представницьких повноважень ТОВ «Елпіс-Україна» у суді.

Суд зазначає, що договір про надання правової допомоги від 26.02.2020 № 26-02/20 не може бути підставою для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з правничою допомогою за відсутності ордеру, виданого відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» або довіреності на представництво в суді.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Елпіс-Україна» витрат на правничу допомогу адвоката у сумі 30 000,00 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Елпіс Україна» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про визначення коду товару від 24.02.2020 №КТ-UA-2020.

3. Визнати протиправною та скасувати картку відмови Київської міської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100080/2020/00042.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Елпіс Україна» (ідентифікаційний код 32956789, місцезнаходження: 03191, м. Київ, вул. В. Касіяна, 2/1) за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби (ідентифікаційний код 43337359, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, буд. 8 А) судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Повний текст рішення виготовлено та підписано - 10.08.2021.

Суддя Т.П. Балась