Справа № 286/1379/21
Суддя: Вачко В. І.
Дата ухвалення: 2021-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 286/1379/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Деменчук О. Г.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача 1 Відділу поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, відповідача 2 інспектора поліції Відділу поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції В`юнцова Святослава Миколайовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до відповідача Відділу поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 201977 від 26.03.2021 року винесену інспектором Відділу поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області капітаном поліції В`юнцовим Святославом Миколайовичем, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Ухвалою суду від 27.05.2021 року залучено до участі у справі як другого відповідача інспектора поліції Відділу поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції В`юнцова Святослава Миколайовича.

Позивач в позовній заяві зазначає, що 25 березня 2021 року близько 21 год. 20 хв. він сидів в салоні автомобіля ВАЗ 2108, державний номер НОМЕР_1 з вимкненим двигуном; автомобіль стояв біля магазину «Світоч» по вул.Тараса Шевченка в м.Овруч в напрямку повороту до вул.Гетьмана Виговського. Старший інспектор поліції ОСОБА_2 рухаючись на службовому автомобілі по вул.Шевченка в протилежному напрямку, перетнув суцільну подвійну смугу не включаючи лівий поворот, під`їхав на службовому автомобілі до його автомобіля. Поліцейський поспішно підійшов до нього та сказав їхати на медичне освідування, на що він погодився, закрив своє авто та сів до службового автомобіля, оскільки він не керував належним йому авто, автомобіль стояв на узбіччі, без порушення правил ПДР. Будь-яких документів від нього поліцейський не вимагав, хоча документи на автомобіль та посвідчення водія у нього були (знаходились в автомобілі за сонцевідбійником), а також були сфотографовані у телефоні. Поліцейські доставили його до приймального відділення Овруцької лікарні. Від проходження медичного освідування він відмовився, оскільки не керував автомобілем. 26.03.2021 року біля 02.05 год. позивачу зателефонували з чергової частини поліції і наказали повторно їхати до приймального відділення лікарні на медичне освідування. Потім побачив, що позаду нього припаркувався службовий автомобіль поліції. Позивач перелякався і вирішив повторно поїхати з поліцією на медичне освідування, після якого поліція привезла його назад до його автівки. Постанова про вчинення ним адміністративного правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення, складена поліцейським В`юнцовим С.М. у присутності позивача не складалася, про її існування він не знав, від підпису не відмовлявся. Дану постанову позивач вважає необґрунтованою та незаконною, яка підлягає скасуванню, оскільки вона не відображає дійсних обставин справи, винесена з порушенням чинного законодавства щодо її змісту та процедури, жодних доказів на підтвердження його вини до матеріалів справи не долучено, зокрема фото або відео фіксація не проводилась. У постанові відсутній його підпис; не зазначено свідка або понятого, які б підтверджували факт його відмови від підпису у постанові; у постанові вказано, що позивач керував автомобілем о 2,28 год., що не відповідає дійсності, оскільки автомобілем він не керував, та документів ніхто у нього не просив, а запитували про документи, коли відпускали в 3 год.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на норми ст.16 Закону України «Про дорожній рух», згідно якої водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Крім того вказує, що згідно з п.2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Приписами пп.а п.2.4 ПДР встановлено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п.2.1. ПДР України. Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Позивач зазначає, що перелік підстав для зупинки транспортного засобу наведений у ст.35 Закону України «Про Національну поліцію»; зазначений перелік є вичерпний і розширеному тлумаченню не підлягає. Так п.п. 1,3 ч.1 вказаної статті визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху або якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення тощо. Відповідно до п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки, визначеної у цій статті. Позивач вказує, що під час вказаних у позові подій він не керував транспортним засобом, а знаходився в автомобілі із вимкненим двигуном; автомобіль поліцейським не зупинявся; документів поліцейський не перевіряв і не вимагав; були свідки події, але вони не залучались; на місці матеріали не складались. Позивач посилається на п.1.10 ПДР України, з якого слідує що водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; водієм є також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо у транспортному засобі. Позивач зауважує, що зі змісту ч.1 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність настає саме у разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Відповідач 1 відзиву на позов у встановлений судом строк не подав.

Відповідач 2 відзиву на позов у встановлений строк не подав, проте надав матеріали відеофіксації з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора службового автомобіля поліції.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задоволити, з мотивів у ньому наведених.

В судовому засіданні 06.07.2021 року відповідач 2 проти позову заперечив, просив у його задоволенні відмовити в зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема і про порушення правил дорожнього руху, передбачені статтями 124-1-126 КУпАП.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі -ПДР України).

Пунктами 1.3. та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вбачається з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 201977 від 26.03.2021 року, винесеної інспектором поліції Відділу поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області капітаном поліції В`юнцовим Святославом Миколайовичем, 26.03.2021 року о 02 год. 28 хв., в м.Овруч Житомирської області, по вул.Тараса Шевченка, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 2108, державний номер НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія та реєстраційних документів на транспортний засіб, чим порушив пп.а) та пп.б) п.2.1. ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, за що до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів зокрема за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з оскаржуваною постановою позивач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 2108, державний номер НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційних документів на транспортний засіб, чим порушив пп.а) та пп.б) п.2.1. ПДР України, якими передбачено обов`язок водіїв механічних транспортних засобів мати при собі: згідно з пп.а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; згідно з пп.б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до змісту статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових і речових доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Саме відповідач зобов`язаний довести правомірність винесеної ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Позивач стверджує, що не керував транспортним засобом, а знаходився в автомобілі із вимкненим двигуном. Автомобіль поліцейським не зупинявся, документи (а саме посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; та реєстраційний документ на транспортний засіб) поліцейським не перевірялись і не вимагались.

Пунктом 1.10. ПДР України передбачено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Норми ч.1 ст.126 КУпАП передбачають відповідальність саме за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав) та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів, в тому числі страхового полісу є неправомірними. Вказана правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 15.03.2019 року у справі № 689/11314/17 та від 22.10.2019 року у справі № 161/7068/16-а.

Проте, оглядом матеріалів відеофіксації, наданих відповідачем 2, судом встановлено, що автомобіль ВАЗ 2108, державний номер НОМЕР_1 , в темну пору доби рухався в напрямку вул.Тараса Шевченка м.Овруч, в районі автозаправки «Фактор», і на вимогу працівників поліції зупинився. За кермом автомобіля ВАЗ 2108 перебував ОСОБА_1 , інших осіб в автомобілі не було. Коли ОСОБА_1 вийшов з автомобіля і підійшов до поліцейських, один з поліцейських, а саме старший сержант поліції ОСОБА_2 попросив його пред`явити документи, він відмовся, пояснивши при цьому що при собі їх немає, оскільки вони закриті в автомобілі. Вказане поліцейські проігнорували, а старший сержант поліції ОСОБА_2 почав роз`яснювати позивачу право відмовитися давати пояснення відповідно до ст.63 Конституції України. Наведеним спростовуються доводи позивача, що він не керував транспортним засобом. Але, як пояснили учасники в судовому засіданні, вказана ситуація відбулась після повторного перебування позивача в лікарні на медичному освідуванні щодо встановлення стану сп`яніння в присутності та за участі цих же інспекторів поліції.

Обставина перебування позивача на медичному освідуванні підтверджується також матеріалами відеофіксації, а факт притягнення його до адміністративної відповідальності за керування 25.03.2021 року транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння підтверджується постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 26.05.2021 року у справі № 286/1174/21, з якої вбачається, що правопорушник ОСОБА_1 свою вину визнав повністю.

Порядок оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачений Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853.

Відповідно до положень пункту 4 розділу І, пунктів 2, 8, 9 розділу ІІІ, пунктів 1, 2, 5 розділу ІV цієї Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Зокрема постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого статтею 126 КУпАП. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене статтею 126, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП). Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

При цьому, як вбачається з матеріалів відео фіксації та підтверджено відповідачем 2 в судовому засіданні, оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення за ознаками, передбаченими ч.1 ст.126 КУпАП, на місці вчинення ймовірного правопорушення в присутності позивача поліцейським не виносилася. Доказів про сповіщення позивача щодо іншого місця і часу розгляду справи відповідачу суду не подано.

Натомість, як встановлено оглядом в судовому засіданні другого примірника протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 078038 від 25.03.2021 року, складеного щодо ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (на підставі якого постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 26.05.2021 року у справі № 286/1174/21 позивача було притягнуто до відповідальності) та постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 201977 від 26.03.2021 року, винесеної щодо ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, обидва вказані документи були надіслані позивачу поштою 29.03.2021 року рекомендованим листом за єдиним вихідним номером 4184/211-2021, про що на документах є ідентичні відмітки.

Вказане свідчить про те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням встановленого порядку.

Відтак, відповідачі, які є суб`єктами владних повноважень, всупереч вимогам частини 2 статті 77 КАС України, не надали суду належних і допустимих у розумінні статті 70 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, а також доказів, які б підтверджували порушення відповідачем пп.а) та пп.б) п.2.1. ПДР України та не спростували тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з недоведеністю вини позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За вказаних обставин, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю в зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Позивач звільнений від сплати судового збору, відтак він підлягає стягненню на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Тому керуючись ст.ст.241, 245, 246, 255, 257, 286, 295, пп.15.5) п.15) п.1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Постанову інспектора поліції Відділу поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції В`юнцова Святослава Миколайовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 201977 від 26.03.2021 року, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. визнати протиправною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області на користь держави 454 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Овруцький районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.08.2021 року.

Суддя: В. І. Вачко