Справа № 200/12042/20-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року справа №200/12042/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Компанієць І.Д., Сіваченка І.В.,

секретар судового засідання Мирошниченко О.Л,

за участю: представника позивача - Іванова В.І.

представника відповідача 1 Гаврилястої Л.С.,

діючого згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань шляхом самопредставництва,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві, Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року у справі № 200/12042/20-а (головуючий І інстанції Троянова О.В., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві про стягнення пені за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість,-

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» (далі ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод», позивач) звернулося до суду з позовом до Офісу великих платників податків ДПС (далі- відповідач 1), Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві (далі відповідач 2) про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві на користь ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» пені за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за листопад 2014 року в сумі 3 305 058,80 грн. за період з 18.04.2018 року по 01.10.2020 року включно.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.03.2021 року позов задоволено: стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» пеню за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за листопад 2014 року в сумі 3 305 058,80 грн. за період з 18.04.2018 року по 01.10.2020 року включно; стягнуто з Офісу великих платників податків ДПС за рахунок бюджетних асигнувань на користь ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» судові витрати з судового збору в сумі 10510 грн.; стягнуто з Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» судові витрати з судового збору в сумі 10510 грн. (а.с. 133-136).

Відповідач 1 не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову через порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт посилався на висновки Верховного Суду в постановах від 17.04.2018 року у справі № 816/1369/17, від 11.09.2018 року у справі № 812/103/15, за якими позовна заява про стягнення пені на суму несвоєчасно відшкодованого ПДВ з Державного бюджету України може бути заявлена згідно п. 102.5 ст. 102 ПК України в межах 1095 днів. Позивач реалізував своє право на стягнення пені несвоєчасно відшкодованого ПДВ за вересень 2014 року в сумі 3 746 223 грн. за період з 01.07.2015 року по 17.04.2018 року в межах справи № 805/2788/18 та в межах строку, встановленого п. 102.5 ст. 102 ПК України, тому повторне стягнення пені за несвоєчасно відшкодовання ПДВ за вересень 2014 року призведе до повтороного стягнення пені з Державного бюджету України (а.с. 159-161).

Відповідач 2 не погодився з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та проецсального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача 2 судових витрат зі сплати судового збору, змінити рішення в цій частині та стягнути судовий збір в сумі 10510 грн. з відповідача 1. Вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача 2 судового збору. оскільки у період з жовтня 2014 року по березень 2017 року висновки та узагальнена інформація про обсяги сум бюджетного відшкодування ПДВ за вересень 2014 року в сумі 3 727 433 грн. від податкового органу та Державної казначейської служби України не надходило до відповідача 2 (а.с. 138-144).

Ухвалою суду від 22.07.2021 року допущено заміну відповідача 1 Офісу великих платників податків ДПС на Східне міжрегіональне управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків. Представником позивача подано відзив на апеляційні скарги, в яких просив відмовити у їх задоволенні.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні підтримав доводи своєї апеляційної скарги, проти чого заперечував представник позивача.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, представника відповідача 1, вивчив доводи апеляційних скарг, відзиву на них, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про наявність підстав для зміни рішення, виходячи з наступного.

Щодо строку звернення до суду.

Згідно ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За змістом п. 102.5 ст. 102 ПК України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

В межах спірних правовідносин строк звернення до суду з позовом про стягнення бюджетного відшкодування ПДВ по декларації за вересень 2014 року становить 1095 днів з дня виникнення такого права.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року у справі № 805/2788/18-а стягнуто з Державного бюджету України на користь ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» пеню за порушення строків відшкодування податку на додану вартість в сумі 3 746 223 грн. за період з 01.07.2015 року по 17.04.2018 року, стягнуто відшкодування податку на додану вартість узгоджену суму бюджетного відшкодування Приватного акціонерного товариства «АКХЗ» за вересень 2014 року в розмірі 3 727 433 грн.

Зазначене відшкодування та пеню позивачу було відшкодовано 30.09.2020 року, з позовом до суду позивач звернувся 22.12.2020 року, тобто, в межах 1095-денного строку звернення до адміністративного суду, передбаченого Податковим кодексом України.

ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» зареєстроване в якості юридичної особи, перебуває на обліку як платник податків в Офісі великих платників податків ДПС.

Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» щодо від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування за вересень 2014, за наслідками якої складений акт від 19.11.2014 року № 1327/28-10-37-10/00191075.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення від 12.12.2014 року № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі 3739811 грн., застосовано штрафні санкції 1869905,50 грн.

Зазначені ппр позивачем оскаржено до суду.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 28.04.2015 року у справі № 805/794/15-а, залишеною без змін ухвалою суду апеляційної інстанції від 16.06.2015 року, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників від 12.12.2014 року № (а.с. 17-29).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 квітня 2016 року рішення судів попередніх інстанцій у справі №805/794/15-а - залишено без змін (а.с. 30-31).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року у справі № 805/2788/18-а, залишеному без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року, визнано протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДФС щодо невиконання визначеної законом процедури відшкодування суми податку на додану вартість за вересень 2014 року в розмірі 3 727 433 грн., в частині невнесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного від шкодування податку на додану вартість даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування Приватного акціонерного товариства «АКХЗ» за вересень 2014 року в розмірі 3 727 433 грн.;

стягнуто з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» відшкодування податку на додану вартість узгоджену суму бюджетного відшкодування Приватного акціонерного товариства «АКХЗ» за вересень 2014 року в розмірі 3 727 433 грн.; стягнуто з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» пеню за порушення строків відшкодування податку на додану вартість в сумі 3 746 223 грн. за період з 01.07.2015 року по 17.04.2018 року (а.с. 32-42).

Ухвалою Верховного Суду від 10 вересня 2020 року у справі № 805/2788/18-а повернуто касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби на рішення судів попередніх інстанцій (а.с. 43)

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року у справі № 805/2788/18-а набрало законної сили 19 листопада 2019 року.

Згідно виписки з банківського рахунку позивача Головним управлінням Державної казначейської служби України у м. Києві виконано рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 805/2788/18-а лише 01.10.2020 року (а.с. 45).

Згідно п. 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

За змістом п. 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно п. 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Пунктом 200.15 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Суд зазначає, що факт несвоєчасного перерахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість не є спірним у даній справі, зміст спірних правовідносин становить строк, протягом якого платник податку має право на стягнення пені, нарахованої на заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість, та сума такої пені.

Згідно п. 200.23 статті 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Таким чином, строк нарахування пені обмежується датою погашення заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, адже саме з цієї дати припиняється протиправна бездіяльність контролюючого органу, яка полягає у невиконанні державою взятих на себе зобов`язань з відшкодування податку на додану вартість.

Вказане свідчить про безпідставність тверджень контролюючого органу стосовно необхідності застосування до даних правовідносин строку 1095 днів від моменту виникнення права на бюджетне відшкодування, оскільки в даному випадку порушення є триваючим, і може перевищувати такий строк не з вини платника.

Посилаючись на судову практику Верховного Суду у справах № 822/553/17, № 816/1369/17 відповідач 2 допустив хибне трактування правових висновків Верховного Суду (а.с. 77-80).

У справах № 822/553/17 та № 816/1369/17 предметом оцінки Верховного Суду був не строк, протягом якого нараховується пеня на заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість, а строк, протягом якого платник податків може звернутись до суду за захистом порушеного права шляхом стягнення такої пені.

Верховний Суд дійшов правового висновку, що позовна вимога про стягнення пені на суму несвоєчасно відшкодованого податку на додану вартість з Державного бюджету України може бути заявлена в межах строку, встановленого пунктом 102.5 статті 102 Податкового кодексу України для подання заяви про відшкодування надміру сплачених грошових зобов`язань, тобто протягом 1095 днів.

Відповідно до встановлених обставин справи, позивачем було ініційоване судове провадження, у тому числі щодо стягнення пені на суму простроченої бюджетної заборгованості з податку на додану вартість, і даний спір був вирішений в межах справи № 805/2788/18-а, де суд визнав порушення прав позивача, стягнув з відповідача заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість та пеню за період з 01.07.2015 року по 17.04.2018 року.

Однак, після вирішення вищезазначеного спору, порушення прав позивача тривало, і припинилось лише 01.10.2020 року, після фактичного погашенням цієї заборгованості.

Позивач просить стягнути пеню в сумі 3 305 058,80 грн. за період з 18.04.2018 року по 01.10.2020 року, що становить 897 днів, обраховану на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України станом на момент виникнення пені - 30%. Обчислення пені здійснено таким чином: за 2018 рік з 18.04.2018 року по 31.12.2018 року (3 727 433 грн.*259 днів*30%*1,2):365 = 952 180,42 грн.; за 2019 рік з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року (3 727 433 грн.*365 днів*30%*1,2):365 = 1 341 876 грн.; за 2020 рік з 01.01.2020 по 01.10.2020 року (3 727 433 грн.*275 днів*30%*1,2):365 = 1 011 002,38 грн.

На підставі розрахунку позивача судом першої інстанції визначено розмір пені за порушення строку проведення відшкодування - 3 727 433 грн. (сума заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ) х 30% х 120% : 365 х 881 = 3 305 058,80 грн.

Такий розрахунок не погоджує суд апеляційної інстанції, з таких підстав.

Пунктом 200.23 статті 200 ПК України визначено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день (п. 129.4 статті 129 ПК України).

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів палати Касаційного адміністративного суду від 14 березня 2019 року в справі № 822/553/17 зазначено наступне: «Оскільки контролюючі органи наділені правом стягнення з платників податків податковий борг та пеню на нього протягом 1095 днів то, для цілей забезпечення принципів справедливості, рівності і балансу у відносинах між платниками і державою, аналогічне право на стягнення пені протягом 1095 днів повинно бути забезпечено і для платників податків.».

Отже, колегія суддів вважає, що для цілей забезпечення принципів справедливості, рівності і балансу у відносинах між платниками і державою, на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість слід нараховувати пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, діючої на кожний такий день, протягом строку дії заборгованості, включаючи день погашення.

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення пені за період з 18.04.2018 року по 01.10.2020 року, оскільки зазначений період не перевищує 1095 днів від дня погашення заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення пені на підставі п.200.23 ст.200 Податкового кодексу України за вказаний період.

Апеляційним судом наводиться наступний розрахунок пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

Станом на 18 квітня 2018 року облікова ставка НБУ становила 17%.

По 1 жовтня 2020 року (дата виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 805/2788/18-а) з урахуванням змін облікової ставки НБУ розрахунок пені визначається наступним чином.

Боргові періоди:

Процентна ставка пені:120% від ставки НБУ

Розраховується за формулою:

[Пеня] = [Сума боргу] [Ставка пені (%)] / 100% / 365 днів [Кількість днів]

Розрахунок пені

Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди складає 1 601 841,44 грн.

Посилання відповідача 1 на те, що позивач реалізував своє право на стягнення пені несвоєчасно відшкодованого ПДВ за вересень 2014 року в сумі 3 746 223 грн. за період з 01.07.2015 року по 17.04.2018 року в межах справи № 805/2788/18 та в межах строку, встановленого п. 102.5 ст. 102 ПК України, тому повторне стягнення пені за несвоєчасно відшкодовання ПДВ за вересень 2014 року призведе до повторного стягнення пені з Державного бюджету України є необгрунтованими, оскільки в межах цієї справи розглядалося право на стягнення пені несвоєчасно відшкодованого ПДВ за інший період, ніж у справі № 805/2788/18.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» пеню за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за листопад 2014 року в сумі 1 601 841,44 грн. за період з 18.04.2018 року по 01.10.2020 року включно.

Щодо судових витрат.

Щодо доводів відповідача 2 про відсутність підстав для стягнення з відповідача 2 судового збору, оскільки у період з жовтня 2014 року по березень 2017 року висновки та узагальнена інформація про обсяги сум бюджетного відшкодування ПДВ за вересень 2014 року в сумі 3 727 433 грн. від податкового органу та Державної казначейської служби України не надходило до відповідача 2.

Зазначенні доводи є необгрунтованими, оскільки предметом спору у цій справі є наявність підстав для стягнення з Державного бюджету України на користь ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» пені за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за листопад 2014 року в сумі 3 305 058,80 грн. за період з 18.04.2018 року по 01.10.2020 року включно, а не той період, якій зазначає відповідач 2.

Водночас, несвоєчасне відшкодування ПДВ відбулося не з вини відповідача 2, а внаслідок бездіяльності відповідача 1 щодо неподання після закінчення процедури судового оскарження висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню позивачу.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем сплачено судовий збір за подання позову в сумі 21020 грн.

Оскільки апеляційним судом встановлено відсутність будь-яких протиправних дій (бездіяльності) відповідача 2 відносно позивача в межах цієї справи, всі судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1.

З урахуванням часткового задоволення позову - 48,4%, з відповідача 1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 10173,68 грн.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято частково з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає зміні в мотивувальній та резолютивній частинах.

Керуючись ст.ст. 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року у справі № 200/12042/20-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві про стягнення пені за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість змінити в мотивувальній частині щодо розрахунку пені та розподілу судових витрат.

В абзаці першому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року у справі № 200/12042/20-а після слова «задовольнити» доповнити словом «частково».

В абзаці другому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року у справі № 200/12042/20-а замість суми «3 305 058,80 грн.» зазначити суму «1 601 841,44 грн. (один мільйон шістсот одна тисяча вісімсот сорок одна гривня 44 копійки)».

В абзаці третьому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року у справі № 200/12042/20-а замість суми «10 510 (десять тисяч п`ятсот десять) гривень» зазначити суму «10173,68 грн. (десять тисяч сто сімдесят три гривні 68 копійок)».

Абзац четвертий резолютивної частини рішення суду першої інстанції виключити.

При цьому, абзаци рішення суду першої інстанції з 5 по 8 вважати абзацами з 4 по 7.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Повний текст постанови складений 12 серпня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: І.Д. Компанієць

І.В. Сіваченко