Справа № 260/4487/20
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2021-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 серпня 2021 рокум. Ужгород№ 260/4487/20

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яким просить суд:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, що полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області відновити розмір пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області виплатити кошти, недоплачені з моменту зменшення пенсії;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області понесені позивачем судові витрати, зокрема сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу.

Позовна заява мотивована тим, що у вересні місяці 2020 року позивача листом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 04.09.2020 року повідомлено про перерахунок пенсії внаслідок проведення відповідачем інвентаризації пенсійних справ за період роботи позивача у Закарпатському обласному управлінні ощадного банку України з 01.02.1992 року по 31.01.1997 року. Також на підставі вказаної перевірки відповідачем прийнято рішення від 30.10.2020 року № 622 про утримання надмірно виплачених сум пенсій.

На думку позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області не наведено у своєму рішенні обґрунтованих обставин щодо фактів зловживання з боку пенсіонера при наданні ним довідки у 2006 році для обчислення пенсії, його обізнаності щодо недостовірних даних, які враховувались при обчисленні пенсії. Звертає увагу, що відповідальність за правильність та достовірність документів, що подаються для призначення пенсій, в тому числі персоніфікованих відомостей про заробітну плату, які вносяться до реєстру застрахованих осіб, законодавець поклав на роботодавця (страхувальника).

Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, де зазначає, що за результатом впорядкування пенсійної виплати обліковано переплату в сумі 81631,29 грн. за період з 01.05.2006 року по 29.02.2020 року та прийнято Головним управлінням рішення про утримання надміру виплачених сум пенсії. Вказана сума підлягає поверненню ОСОБА_1 в добровільному порядку. Норми чинного законодавства не містять обмеження строку за яким пенсійна справа може бути приведена у відповідність, внаслідок чого й стягнення надміру виплачених сум пенсійних виплат, також не захищено строком.

Тому, відповідач вважає вимогу позивача щодо виплати пенсії в попередньому розмірі необґрунтованою, оскільки довідка №470 від 19.04.2006 p., видана AT «Державний ощадний банк України» з якої було розраховано пенсію, містить недостовірні відомості.

Звертає увагу, що позивачем особисто подано довідку про розмір заробітної плати, яка була врахована управлінням при перерахунку пенсії та була підставою для нарахування та виплати пенсії, яка не відповідає дійсності, що є зловживанням з її боку. Оскільки, заінтересованою особою у перерахунку пенсії та збільшення її розміру є саме пенсіонер. Пенсійний фонд здійснює лише нарахування та виплату пенсії у разі звернення пенсіонера з заявою встановленого зразка за призначенням/перерахунком пенсії, з наданням саме пенсіонером довідки, та у разі виникнення відповідного права.

Отже, відповідач вважає, що аналіз наведеного свідчить про факт зловживання з боку пенсіонера шляхом подання свідомо недостовірних відомостей, що призвело до надмірно виплачених сум пенсії у розмірі 81631,29 грн.

Згідно ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

З 24.05.2006 року на підставі поданої ОСОБА_1 довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 470 від 19.04.2006 р., виданої ВАТ «Державний ощадний банк України» за період з 01.02.1992 р. по 31.01.1997 р. був проведений перерахунок з більшого стажу та заробітку.

На виконання Порядку проведення у 2018-2019 роках інвентаризації пенсійних справ, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду від 03.09.2018р. №19-1 «Про проведення інвентаризації пенсійних справ» (далі - Порядок №19-1) було проведено інвентаризацію пенсійної справи ОСОБА_1 . В ході якої було встановлено, що в наданій для обчислення пенсії довідці про заробітну плату за період роботи позивачки в Закарпатському обласному управлінні ощадного банку України з 01.02.1992 року по 31.07.1997 року коефіцієнт заробітку за січень-квітень 1993 року перевищував показник 5,6.

У відповідності до вимог пункту 6 розділу II Порядку №19-1 де вказано, що за довідками, виданими починаючи з 01 січня 1992 року, за якими в помісячному розрахунку розмір заробітної плати або сума доходу перевищує 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум, проводиться перевірка обґрунтованості їх видачі та відповідності зазначених у них сум заробітної плати (доходу) первинними документами, якщо в пенсійній справ відсутні матеріали такої перевірки.

На виконання даних вимог, відповідачем було проведено зустрічну перевірку достовірності видачі довідки про заробітну плату № 470 від 19.04.2006 року на ОСОБА_1 , виданої AT «Державний ощадний банк України».

За результатами проведеної зустрічної перевірки було складено Акт № 108 від 21.01.2020 року, яким виявлено розбіжності між первинними бухгалтерськими документами та довідкою № 470 від 19.04.2006 року виданої AT «Державний ощадний банк України» за період з 01.02.1992р. по 31.01.1997р. Даним актом було зобов`язано AT «Державний ощадний банк України» подати нову достовірну довідку про заробітну плату за період з лютого 1992 р. по січень 1997 р. на гр. ОСОБА_1 .

В подальшому, Закарпатське обласне управління AT «Державний ощадний банк України» видало нову довідку № 106.12/2-16 від 27.01.2020 р. про заробітну плату для обчислення пенсій за період з лютого 1992р. по січень 1997р. Після цього, Головним управлінням приведено пенсійну справу ОСОБА_1 у відповідність, внаслідок чого коефіцієнт заробітку зменшився з 2,20019 на 0,95067, що в свою чергу призвело до зменшення розміру пенсії. При цьому, зважаючи що обчислення розміру пенсії з недостовірними даними про заробітну плату здійснювалося з дати її перерахунку, то розмір пенсії впорядковано за весь час її отримання.

За результатом впорядкування пенсійної виплати обліковано переплату в сумі 81631,29 грн. за період з 01.05.2006 року по 29.02.2020 року та прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області рішення про утримання надміру виплачених сум пенсії від 30 жовтня 2020 року № 622.

У вересні місяці 2020 року позивача листом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 04.09.2020 року повідомлено, що згідно довідки № 106.12/2-16 від 27.01.2020 року обчислення пенсії позивача переглянуто, в результаті коефіцієнт заробітної плати зменшився з 2,20019 до 0,95067, що в свою чергу призвело до зменшення розміру пенсії.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058 пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом

За змістом ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Статтею 50 Закону № 1058-IV встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Аналогічне регулювання здійснюється і ст. 103 Закону № 1788-XII, за приписами якої суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав. В усіх випадках звернення стягнень на пенсію за пенсіонером зберігається не менш як 50 процентів належної пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 р. № 6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 р. за № 374/7695 (далі - Порядок № 6-4).

Згідно із приписами пунктів 2, 3 Порядку № 6-4 переплата пенсії - це сума пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій), виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством.

Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії (додаток 1).

Згідно зі ст. 1215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) не підлягають поверненню безпідставно набуті:

1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;

2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Зі змісту зазначених норм Закону № 1058-ІV, Закону № 1788-XII та Порядку № 6-4 вбачається, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, зокрема, зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

Таким чином, діючим законодавством визначаються дві самостійні підстави для відшкодування зайво сплаченої пенсії, кожна з яких визначає суб`єкта, на якого покладається такий обов`язок в залежності від того, хто із цих суб`єктів вчинив відповідні дії, що призвели до такої зайвої сплати. У випадку зловживань з боку пенсіонера - обов`язок відшкодування може бути покладений на нього, а у випадку подання недостовірних відомостей страхувальником - обов`язок відшкодування зайвих виплат покладається на цього страхувальника.

Як зазначає Верховний Суд у постанові від 03.10.2019 р. по справі № 487/3380/16-а, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, повинен достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку з поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

При цьому, обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.02.2020р. по справі № 340/624/16-а.

Крім того, за приписами ст. 1215 ЦК України, які підлягають застосуванню до даних спірних правовідносин, безпідставно набуті пенсійні виплати підлягають поверненню тільки у тому випадку, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, або у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, а тому зазначені у ст.1215 ЦК України виплати підлягають поверненню тільки у разі наявності цих фактів.

Як встановлено судом, підставою для прийняття оскаржуваного рішення є встановлення відповідачем розбіжностей даних довідки від 19.04.2006р. №470, виданої АТ «Державний ощадний банк України», з даними первинних бухгалтерських документів в частині заробітної плати позивача за період з 01.02.1992р. по 31.01.1997р.

Проте, суд зауважує, що довідка від 19.04.2006р. №470, яка за твердженням відповідача містить недостовірні відомості про розмір заробітної плати позивача, виготовлена не позивачем, а АТ «Державний ощадний банк України».

Будь-яких доказів про зловживання з боку позивача або подання нею недостовірних відомостей при зверненні з заявою про перерахунок пенсії відповідачем не надано. Крім того, факти зловживання пенсіонером не наведені і в оскаржуваному рішенні.

Враховуючи, що відповідачем не доведено зловживань з боку позивача щодо подання нею недостовірних відомостей, і судом також не встановлено таких обставин, відтак підстави для утримання з позивача надміру виплаченої пенсії відсутні.

Разом з тим, як вбачається з позовної заяви, позивачем не заявлено вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи наведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд вважає за необхідне з метою повного та ефективного захисту порушеного права позивача визнати протиправним та скасувати рішення від 30 жовтня 2020 року №622 про утримання надміру виплачених сум пенсій та зобов`язати відповідача виплатити позивачу суми пенсій утримані на підставі вказаного рішення.

Щодо позовних вимог про визнання неправомірними дії відповідача, що полягають у зменшенні розміру пенсії позивача, зобов`язання відновити розмір пенсії та зобов`язання виплатити кошти, недоплачені з моменту зменшення пенсії, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Статтею 101 Закону №1788-ХІІ визначено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до ч.4 ст.45 Закону №1058-IV, перерахунок призначеної пенсії у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Суд зазначає, що за результатами проведеної зустрічної перевірки виявлено розбіжності між первинними бухгалтерськими документами та виданою довідкою №470 від 19.04.2006р. на підставі якої було зроблено перерахунок пенсії, про що складено акт №108 від 21.01.2020р., яким зобов`язано надати достовірну довідку про заробітну плату на ОСОБА_1 .

В подальшому, отримавши довідку № 106.12/2-16 від 27.01.2020р. про заробіток позивача, Головним управлінням приведено пенсійну справу у відповідність вимог законодавства, внаслідок чого коефіцієнт заробітку зменшився з 2,20019 на 0,95067, що в свою чергу призвело до зменшення розміру пенсії.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо визнання неправомірними дії відповідача, що полягають у зменшенні розміру пенсії, зобов`язання відновити розмір пенсії та зобов`язання виплатити кошти, недоплачені з моменту зменшення пенсії задоволенню не підлягають, оскільки довідка №470 від 19.04.2006р. видана АТ «Державний ощадний банк України» з якої було розраховано пенсію, містить недостовірні відомості, а тому на підставі такої не може здійснюватися виплата пенсії позивача.

Крім цього, суд звертає увагу, що позивач жодним чином не обґрунтовує необхідність розрахунку пенсії з урахуванням довідки №470 від 19.04.2006р. та не наводить доводів щодо помилковості видачі довідки № 106.12/2-16 від 27.01.2020р.

Також, суд зауважує, що з моменту приведення пенсійної справи позивача у відповідність вимог законодавства, відповідач повинен виплачувати пенсію з врахуванням довідки № 106.12/2-16 від 27.01.2020 р., тобто перерахунок пенсії позивача має бути здійснений з вірним використанням заробітної плати за період з роботи з лютого 1992 по січень 1997 у АТ «Державний ощадний банк України».

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевказане, враховуючи обставини встановлені судом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджено квитанцією від 17 грудня 2020 року.

Відповідні судові витрати належить компенсувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до задоволених вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.2, 9, 14, 77, 78, 90, 139, 229, 242-246, 255, КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 30 жовтня 2020 року № 622 про утримання надміру виплачених сум пенсій.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 суми пенсій утримані на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 30 жовтня 2020 року № 622 про утримання надміру виплачених сум пенсій.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська обл., 88008, код ЄДРПОУ - 20453063) сплачений судовий збір у розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П.Микуляк