Справа № 440/1614/21
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2021-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/1614/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю

секретаря судового засідання - Рябухи Ю.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Козін Т.В.,

представника відповідача - Пеляка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Київської районної в м. Полтаві ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішення та розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

01 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Київської районної в м. Полтаві ради про:

- визнання протиправними та скасування рішення другої позачергової сесії восьмого скликання Київської районної в м. Полтаві ради від 09.02.2021 "Про звільнення голови Київської районної в м. Полтаві ради ОСОБА_1 " та розпорядження заступника голови районної ради від 09.02.2021 №14-о "Про звільнення голови районної ради ОСОБА_1 та виплату компенсації за невикористані дні щорічної відпустки";

- поновлення ОСОБА_1 на посаді голови Київської районної в м. Полтаві ради;

- стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 10.02.2021 по день винесення рішення про поновлення ОСОБА_1 на роботі з розрахунку, що середньоденна заробітна плата складає 1501,75 грн.

Позовні вимоги позивач мотивує протиправністю рішення другої позачергової сесії восьмого скликання Київської районної в м. Полтаві ради від 09.02.2021 "Про звільнення голови Київської районної в м. Полтаві ради ОСОБА_1 " та розпорядження заступника голови районної ради від 09.02.2021 №14-о "Про звільнення голови районної ради ОСОБА_1 та виплату компенсації за невикористані дні щорічної відпустки", оскільки проект рішення по питанню звільнення ОСОБА_1 взагалі не був підготовлений, не доводився до відома депутатів, а відповідно і не оприлюднювався, що є грубим порушенням Регламенту ради, статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Закону України "Про доступ до публічної інформації". Вказує, що посада голови Київської районної ради у м. Полтаві є посадою місцевого самоврядування. При цьому, оскільки стаття 55 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" не передбачає підстав для звільнення з посади голови районної ради, відповідач при звільненні ОСОБА_1 з вказаної посади повинен був керуватися Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" та Кодексом законів про працю України, які передбачають підстави припинення служби в органах місцевого самоврядування. У спірному ж рішенні не зазначено жодної з передбачених статтею 20 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" чи Кодексу законів про працю України підстав припинення публічної служби, які б давали можливість прийняти рішення про дострокове припинення повноважень (звільнення) ОСОБА_1 як голови районної у місті ради. Більш того позивач на вказаній посаді навіть не звітувала про результати своєї роботи, що теоретично могло б слугувати підставою для висловлення їй недовіри депутатами. Питання ж звітування позивача щодо роботи на посаді депутатами також не ставилося.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 10:20 год. 01.04.2021, яке відкладалося на 09:30 год. 14.04.2021 та в подальшому на 15:00 год. 27.04.2021.

30.03.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечує (а.с. 66-68). Вказує, що посадами в органах місцевого самоврядування є виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою. Голова ради вважається звільненим з посади з дня припинення ним депутатських повноважень або повноважень голови. Питання про звільнення голови ради може бути внесено на розгляд ради на вимогу не менш як третини депутатів від загального складу ради. Будь-яких інших підстав та умов звільнення голови районної в місті ради стаття 55 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" не передбачає. Тобто, це право і воля більшості депутатів від загального складу ради. Загальний склад Київської районної в м. Полтаві ради 38 депутатів. Більшістю вважаються голоси 20 депутатів. Згідно протоколу №2 від 09.02.2021 засідання лічильної комісії про підсумки таємного голосування щодо звільнення голови Київської районної в м. Полтаві ради ОСОБА_1 було встановлено, що більшістю голосів (20) підтримано звільнення останньої з вказаної посади. Доводи позивача про те, що при розгляді питання про звільнення голови районної ради було порушено вимоги Регламенту ради не відповідають дійсності, оскільки питання про звільнення було винесене на обговорення та було включене у порядок денний першим питанням відповідно до пропозиції депутатів, за яке проголосувало 20 депутатів, тобто більшість. Позивачу під час обговорення питання про звільнення голови було висловлено зауваження стосовно її роботи на посаді голови. ОСОБА_1 доповіла раді про свою діяльність на посаді голови та заявила, що вона вважає, що відсутні підстави для її звільнення відповідно до статті 20 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування". Але депутати більшістю голосів відповідно до статті 55 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" звільнили позивача з посади. Все перелічене вище зафіксовано на сторінках 1-5 протоколу другої позачергової сесії Київської районної в м. Полтаві ради восьмого скликання від 09.02.2021. Таким чином, відповідач вважає, що питання обрання та звільнення голови районної в місті ради відноситься до виключних повноважень відповідної ради, тобто є її дискреційними повноваженнями. А тому, суд не вправі своїм рішенням підміняти відповідний орган місцевого самоврядування у цьому питанні.

В цей же день, тобто 30.03.2021, від третьої особи ОСОБА_2 до суду надійшли письмові пояснення, в яких останній проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 також заперечує з підстав, аналогічних підставам, викладеним відповідачем у відзиві на позовну заяву (а.с. 62-64).

У відповіді на відзив на позовну заяву, що надійшла до суду 13.04.2021 (а.с. 146-149), позивач наполягає на тому, що відповідачем було порушено порядок прийняття оскаржуваного рішення з підстав, про які остання вже зазначала у позовній заяві.

За змістом заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, що надійшло до суду 23.04.2021 (а.с. 157-159), відповідач наполягає на тому, що Київська районна в м. Полтаві рада під час розгляду питання про звільнення голови Київської районної в м. Полтаві ради ОСОБА_1 діяла виключно в межах діючого законодавства та наданих повноважень.

Ухвалою суду від 27.04.2021 закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської районної в м. Полтаві ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішення та розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, призначено справу №440/1614/21 до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з огляду на їх безпідставність.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим про його дату, час та місце проведення, у своїх письмових поясненнях у справі останній клопотав про проведення розгляду даної справи за його відсутності.

Заслухавши вступне слово позивача, її представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням першої сесії восьмого скликання Київської районної в м. Полтаві ради від 11.12.2020 відповідно до пункту 1 статті 55 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статей 14, 15 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" та за підсумками таємного голосування з виборів голови Київської районної в м. Полтаві ради вирішено:

1. Затвердити результати таємного голосування з виборів голови Київської районної в м. Полтаві ради.

2. Обрати головою Київської районної в м. Полтаві ради восьмого скликання депутата Київської районної в м. Полтаві ради ОСОБА_1 .

3. Присвоїти ОСОБА_1 5 ранг третьої категорії посадової особи органів місцевого самоврядування (а.с. 15).

22.01.2021 до Київської районної в м. Полтаві ради на ім`я голови ОСОБА_1 надійшло звернення 20 депутатів вказаної ради, в якому останні вимагали негайно скликати і провести сесію районної ради з порядком денним:

1. Про звільнення голови районної ради ОСОБА_1 .

2. Про обрання голови районної ради з висуненням єдиного кандидата на цю посаду ОСОБА_2 .

3. Про умови оплати праці голови районної ради.

4. Про структуру, штати і чисельність виконавчих органів Київської районної в м. Полтаві ради та територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг).

5. Про звільнення заступників голови районної ради з питань діяльності виконавчого органу та керуючого справами виконавчого комітету.

6. Про затвердження заступників голови районної ради з питань діяльності виконавчого органу та керуючого справами виконавчого комітету.

7. Про умови оплати праці заступників голови районної ради з питань діяльності виконавчого органу (а.с. 49).

05.02.2021 головою Київської районної в м. Полтаві ради Корольовою-Буцко О.О. видано розпорядження №1 "Про скликання другої позачергової сесії Київської районної в м. Полтаві ради восьмого скликання" (а.с. 46-47).

Заступник голови районної ради І. Погорілець листом від 05.02.2021 на колективне звернення щодо скликання сесії районної ради на підставі пункту 7 статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" повідомила, що головою районної ради вже видано розпорядження від 05.02.2021 №1 про скликання другої позачергової сесії Київської районної в м. Полтаві ради за адресою: вул. М. Бірюзова, Ѕ, каб. 24 (актова зала) 09.02.2021 о 09.00 год. Відповідне розпорядження оприлюднено на офіційному сайті районної ради (а.с. 48).

У подальшому, 09.02.2021 під час проведення другої позачергової сесії Київської районної в м. Полтаві ради восьмого скликання одним з депутатів була внесена пропозиція включити першим питанням порядку денного сесії питання "Про звільнення голови районної ради", враховуючи звернення 20 депутатів районної ради, що зафіксовано у протоколі другої позачергової сесії Київської районної в м. Полтаві ради восьмого скликання (а.с. 80-139).

За наслідками проведення другої позачергової сесії Київської районної в м. Полтаві ради восьмого скликання радою прийнято рішення від 09.02.2021, яким відповідно до частини 4 статті 55, абзацу 2 пункту 5 статті 55 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та за підсумками таємного голосування щодо звільнення голови Київської районної в м. Полтаві ради ОСОБА_1 вирішено:

1. Затвердити результати таємного голосування щодо звільнення голови Київської районної в м. Полтаві ради ОСОБА_1 .

2. Припинити повноваження голови Київської районної в м. Полтаві ради ОСОБА_1 та звільнити з посади голови Київської районної в м. Полтаві ради відповідно до чинного законодавства.

09.02.2021 на підставі рішення другої позачергової сесії восьмого скликання Київської районної в м. Полтаві ради від 09.02.2021 "Про звільнення голови Київської районної в м. Полтаві ради ОСОБА_1 " заступником голови районної ради І. Погорілець видано розпорядження №14-о "Про звільнення голови районної ради ОСОБА_1 та виплату компенсації за невикористані дні щорічної відпустки", яким зобов`язано:

1. Припинити повноваження голови Київської районної в м. Полтаві ради Корольової-Буцко О.О. та звільнити з посади голови Київської районної в м. Полтаві ради. 09.02.2021 вважати останнім робочим днем.

2. Відділу обліку, контролю та звітності (М. Коляці) зробити відповідні розрахунки за період роботи ОСОБА_1 з 14.12.2021 по 09.02.2021 та виплатити компенсацію за 4 календарних дні невикористаної щорічної відпустки (а.с. 19).

Не погоджуючись з вказаними рішенням та розпорядженням, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд виходить з наступного.

Територіальна громада здійснює місцеве самоврядування в порядку, встановленому законом, безпосередньо або через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські, районні в містах ради та їх виконавчі органи; органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради; органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (частина третя статті 140, частина перша статті 144 Конституції України).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009 гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України. З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування вирішують, крім передбачених в Основному Законі України, й інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначає Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються такі питання: обрання голови ради, відповідно заступника голови районної ради та першого заступника, заступника голови обласної ради, звільнення їх з посади.

Частиною першою, п`ятою та сьомою статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Сесія сільської, селищної, міської, районної у місті ради повинна бути також скликана за пропозицією не менш як однієї третини депутатів від загального складу відповідної ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, а сесія районної, обласної ради - також за пропозицією не менш як однієї третини депутатів від загального складу відповідної ради або голови відповідної місцевої державної адміністрації.

За приписами статті 55 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" голова районної, обласної, районної у місті (у разі її створення) ради обирається відповідною радою шляхом таємного голосування з числа її депутатів на строк повноважень ради.

Голова ради здійснює свої повноваження до припинення ним повноважень депутата ради відповідного скликання, крім випадків, передбачених частинами четвертою та п`ятою цієї статті. Голова ради вважається звільненим з посади з дня припинення ним депутатських повноважень або повноважень голови.

Голова ради працює у раді на постійній основі, не може мати інший представницький мандат, суміщати свою службову діяльність з іншою роботою, у тому числі на громадських засадах, займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, входити до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, чи наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особи здійснюють функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляють інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації).

У своїй діяльності голова ради є підзвітним раді та може бути звільнений з посади радою шляхом таємного голосування. Питання про звільнення голови ради може бути внесено на розгляд ради на вимогу не менш як третини депутатів від загального складу ради.

Звільнення особи з посади голови ради не має наслідком припинення нею повноважень депутата цієї ради.

Повноваження голови районної, обласної, районної у місті ради також вважаються достроково припиненими без припинення повноважень депутата ради в разі звернення з особистою заявою до відповідної ради про складення ним повноважень голови ради.

Зазначені повноваження голови районної, обласної, районної у місті ради припиняються, а відповідна особа звільняється з посади голови ради з дня прийняття відповідною радою рішення, яким береться до відома зазначений факт.

Голова районної, обласної, районної у місті ради:

1) скликає сесії ради, повідомляє депутатам і доводить до відома населення інформацію про час і місце проведення сесії ради, питання, які передбачається внести на розгляд ради, веде засідання ради;

2) забезпечує підготовку сесій ради і питань, що вносяться на її розгляд, доведення рішень ради до виконавців, організує контроль за їх виконанням;

3) представляє раді кандидатури для обрання на посаду відповідно заступника голови районної, районної у місті ради чи першого заступника, заступника голови обласної ради; вносить на затвердження ради пропозиції щодо структури органів ради, її виконавчого апарату, витрат на їх утримання;

4) вносить раді пропозиції щодо утворення і обрання постійних комісій ради;

5) координує діяльність постійних комісій ради, дає їм доручення, сприяє організації виконання їх рекомендацій;

6) організує подання депутатам допомоги у здійсненні ними своїх повноважень;

7) організує відповідно до законодавства проведення референдумів та виборів до органів державної влади і місцевого самоврядування;

8) організує роботу президії (колегії) ради (у разі її створення);

9) призначає і звільняє керівників та інших працівників структурних підрозділів виконавчого апарату ради;

10) здійснює керівництво виконавчим апаратом ради;

11) є розпорядником коштів, передбачених на утримання ради та її виконавчого апарату;

12) підписує рішення ради, протоколи сесій ради;

13) забезпечує роботу по розгляду звернень громадян та доступу до публічної інформації; веде особистий прийом громадян;

14) забезпечує гласність у роботі ради та її органів, обговорення громадянами проектів рішень ради, важливих питань місцевого значення, вивчення громадської думки, оприлюднює рішення ради;

15) представляє раду у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, трудовими колективами, адміністрацією підприємств, установ, організацій і громадянами, а також у зовнішніх відносинах відповідно до законодавства;

16) за рішенням ради звертається до суду щодо визнання незаконними актів місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальних громад у сфері їх спільних інтересів, а також повноваження районних, обласних рад та їх органів;

17) звітує перед радою про свою діяльність не менше одного разу на рік, у тому числі про виконання Закону України "Про доступ до публічної інформації", здійснення державної регуляторної політики відповідно виконавчим апаратом районної, обласної ради, районної у місті ради, а на вимогу не менш як третини депутатів - у визначений радою термін;

18) вирішує інші питання, доручені йому радою.

Голова районної, обласної, районної у місті ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Відповідно до частин першої, другої статті 74 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.

Підстави, види і порядок відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з положеннями частин першої, другої статті 75 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи та посадові особи місцевого самоврядування є підзвітними, підконтрольними і відповідальними перед територіальними громадами. Вони періодично, але не менш як два рази на рік, інформують населення про виконання програм соціально-економічного та культурного розвитку, місцевого бюджету, з інших питань місцевого значення, звітують перед територіальними громадами про свою діяльність.

Територіальна громада у будь-який час може достроково припинити повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування, якщо вони порушують Конституцію або закони України, обмежують права і свободи громадян, не забезпечують здійснення наданих їм законом повноважень.

Закон України "Про службу в органах місцевого самоврядування" регулює правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначає загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування.

Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету (частина перша статті 2 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування").

Відповідно до статті 3 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" посадами в органах місцевого самоврядування є:

виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах;

виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою;

посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Статтею 10 зазначеного Закону передбачено, що прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється на посаду голови та заступників голови районної, районної у місті, обласної ради, заступника міського голови - секретаря Київської міської ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, голови постійної комісії з питань бюджету обласної, Київської та Севастопольської міських рад шляхом обрання відповідною радою.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", цим та іншими законами України, а також у разі: порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої статтею 11 цього Закону; порушення умов реалізації права на службу в органах місцевого самоврядування (стаття 5 цього Закону); виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, пов`язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування (стаття 12 цього Закону); досягнення посадовою особою місцевого самоврядування граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (стаття 18 цього Закону).

Як слідує з матеріалів справи, при прийнятті оскаржуваного рішення другої позачергової сесії восьмого скликання Київської районної в м. Полтаві ради від 09 лютого 2021 року "Про звільнення голови Київської районної в м. Полтаві ради ОСОБА_1 " рада керувалася приписами статті 55 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", яка врегульовує порядок звільнення голови районної у місті ради, однак не визначає підстав для такого звільнення.

Такі підстави визначає безпосередньо Закон України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Виходячи з аналізу вказаних вище норм, в тому числі норм Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", територіальна громада, зокрема в особі депутатів місцевої ради як представників інтересів територіальної громади, у будь-який час може достроково припинити повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування, в тому числі й голови районної ради, якщо вони порушують Конституцію або закони України, обмежують права і свободи громадян, не забезпечують здійснення наданих їм законом повноважень.

Зі змісту протоколу другої позачергової сесії Київської районної в м. Полтаві ради восьмого скликання від 09.02.2021 слідує, що на запитання ОСОБА_1 та запитань із зали про підстави її звільнення з посади голови районної у місті ради один з депутатів вказав в якості підстави те, що остання йому просто не подобається (а.с. 81).

Ще два інших депутати ради в якості підстав звільнення висловили зауваження до голови районної ради стосовно відсутності у неї комунікації з депутатами всіх політичних сил, а також про нецільове використання нею коштів, виділених на проведення новорічних свят, та упереджене ставлення до вирішення кадрових питань (а.с. 83), хоча жодних документальних доказів, які б дійсно підтверджували існування вказаних обставин, не надали, як не надали й доказів порушення депутатами питання щодо необхідності звітування ОСОБА_1 про свою роботу на посаді голови районної ради.

Натомість, сама ОСОБА_1 , зважаючи на її короткотривале перебування на посаді голови районної ради (з 11.12.2020), ще жодного разу у встановленому законодавством порядку не звітувала перед депутатами про результати своєї роботи та лише на засіданні другої позачергової сесії Київської районної в м. Полтаві ради восьмого скликання, спростовуючи наявність підстав для звільнення її з посади голови районної ради, доповіла про свою діяльність на вказаній посаді (а.с. 83).

На переконання суду, надання районній в місті раді повноважень на дострокове припинення повноважень голови районної в місті ради не означає, що реалізація цього права нічим не обмежена. Прийняття рішення про дострокове припинення повноважень голови районної в місті ради є крайнім заходом реагування на його діяльність і для того, щоб виносити на голосування і приймати таке рішення мають бути вагомі причини (мотиви) і об`єктивні обставини, які в сукупності вказували на те, що подальше перебування голови районної в місті ради як головної посадової особи територіальної громади є неможливим (недоцільним) та/або таким, що негативно позначається на діяльності органу місцевого самоврядування. Ці ж мотиви і обставини мають міститися у рішенні органу місцевого самоврядування, зі змісту якого було б зрозуміло, що саме спонукало до його прийняття.

Водночас, у спірному випадку рішення районної у місті ради, яке є предметом оскарження в межах даної справи, не ґрунтується на реальному існуванні та доведеності депутатами фактів порушення ОСОБА_1 . Конституції та Законів України, а також відсутності у неї комунікації з депутатами всіх політичних сил, нецільового використання нею коштів, виділених на проведення новорічних свят, та упередженого ставлення до вирішення кадрових питань. Будь-яких посилань на обставини, які б свідчили про порушення позивачем законодавчих приписів оскаржуване рішення районної в місті ради не містить.

У відповідності до вимог частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен перевірити чи прийнято рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, чи прийнято рішення пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

У Рішенні від 25.01.2012 №3-рп/2012 (справа № 1-11/2012) Конституційний Суд України зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності.

По своїй суті, принцип пропорційності є загальноправовим, який спрямований на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу між будь-яким інтересом, як то приватним чи публічним. З наведеного слідує, що цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються.

В ході судового розгляду справи відповідачем не надано жодного доказу, який би свідчив про те, що позивачем вчинені дії/бездіяльність, які стосуються неналежної та незадовільної роботи останньої на посаді голови районної в місті ради, неналежного вирішення нею фінансових питань ради, ігнорування депутатських і громадських вимог, невиконання рішень ради, тощо.

Відтак, суд вважає, що відповідач, приймаючи спірне рішення не дотримався принципу співмірності між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

З огляду на викладене, з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність достатніх та допустимих доказів, які б у своїй сукупності підтверджували обставини правомірності прийнятого відповідачем рішення від 09.02.2021 №14-о "Про звільнення голови районної ради ОСОБА_1 та виплату компенсації за невикористані дні щорічної відпустки".

Інші доводи позивача щодо незаконності оскаржуваного рішення не впливають на висновки суду щодо протиправності такого рішення.

Таким чином, суд доходить висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування рішення другої позачергової сесії восьмого скликання Київської районної в м. Полтаві ради від 09.02.2021 "Про звільнення голови Київської районної в м. Полтаві ради ОСОБА_1 ".

При цьому, оскільки рішення від 09.02.2021 "Про звільнення голови Київської районної в м. Полтаві ради ОСОБА_1 ", про протиправність та необхідність скасування якого суд дійшов висновку під час розгляду даної справи, слугувало підставою для винесення розпорядження заступника голови Київської районної в м. Полтаві ради від 09.02.2021 №14-о "Про звільнення голови районної ради ОСОБА_1 та виплату компенсації за невикористані дні щорічної відпустки", суд доходить висновку про необхідність визнання протиправним та скасування й зазначеного розпорядження, та як наслідок, задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині.

Стосовно позовних вимог позивача в частині поновлення її на посаді голови Київської районної в м. Полтаві ради суд зазначає, що згідно з частиною першою статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

У пункті 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зазначається, що днем звільнення вважається останній день роботи.

Таким чином, оскільки днем звільнення позивача з посади голови районної ради є 09.02.2021, останню слід поновити на посаді голови Київської районної в м. Полтаві ради з 10.02.2021.

Відтак, вимоги ОСОБА_1 в частині поновлення підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання стягнення з Київської районної в м. Полтаві ради на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 10.02.2021 по день винесення рішення про поновлення ОСОБА_1 на роботі з розрахунку, що середньоденна заробітна плата складає 1501,75 грн, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 24.12.1999 №13 "Про практику застосування судоми законодавства про оплату праці", справляння і сплата податку з доходів громадян є обов`язком роботодавця та працівника.

Судом встановлено незаконність спірних рішення та розпорядження про звільнення позивача, отже, право позивача порушено з 10.02.2021.

Згідно з пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час.

Як слідує з матеріалів справи, позивача на посаду голови Київської районної у м. Полтаві ради було призначено 11.12.2020, а звільнено з посади спірними рішенням та розпорядженням 09.02.2021.

Таким чином, оскільки останніми двома саме календарними місяцями роботи позивача є грудень 2020 року та січень 2021 року, суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо необхідності розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час.

Згідно довідки виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради від 05.04.2021 №03-26/109 середньоденна заробітна плата позивача складає 1314,94 грн (а.с. 210). Суд підтверджує вірність розрахунку середньоденного заробітку позивача в розмірі 1314,94 грн.

З урахуванням викладеного, стягненню з Київської районної у м. Полтаві ради на користь ОСОБА_1 підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.02.2021 по 05.08.2021 у розмірі 159107,74 грн (1314,94 грн х 121 робочий день) з відповідним відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до пунктів 2 та 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Підстави для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку зі сплатою судового збору за подання даного позову, відсутні.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Частинами першою та третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин другої - п`ятої статті 134 вказаного Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною першою статті 138 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою справи до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Згідно з частиною дев`ятою статті 139 згаданого Кодексу при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до матеріалів даної справи позивач надала належним чином завірені копії: - ордеру на надання правової допомоги серії ПТ №015314 (а.с. 52); - свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Козін Т.В. (а.с. 53); - договору про надання правової допомоги від 15.02.2021, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Козін Т.В. (а.с. 211-212); - акту прийняття наданих послуг від 14.06.2021 (а.с. 213); - розрахунку витрат на правову допомогу згідно Договору про надання правової допомоги від 15.02.2021 на загальну суму 12500,00 грн (а.с. 214); - квитанції прибуткового касового ордеру від 14.06.2021 на суму 12500,00 грн (а.с. 215).

Як слідує зі змісту пунктів 1, 1.1 та 3.2 договору про надання правової допомоги від 15.02.2021, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Козін Т.В., клієнт доручає, а адвокат бере на себе обов`язок здійснювати представництво клієнта в Полтавському окружному адміністративному суді по справі за позовом ОСОБА_1 до Київської районної у м. Полтаві ради про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Клієнт може видавати адвокату окремі завдання доручення в межах предмету цього договору шляхом усних переговорів, обміну листами по електронній пошті, тощо.

Сторони домовились, що розмір вартості послуг, зазначених в пункті 1.1 договору (в тому числі вивчення матеріалів справи з визначенням правової позиції, підготовка адвокатських запитів, підготовка позовної заяви та інших документів) становить 1000,00 грн за годину, представництва інтересів клієнта в суді першої інстанції становить 6000,00 грн.

Згідно розрахунку витрат на правову допомогу згідно Договору про надання правової допомоги від 15.02.2021 до складу таких витрат адвокатом позивача було включено: - вартість 2 годин на вивчення наданих документів та узгодження правової позиції в сумі 2000,00 грн; - вартість 0,5 години на підготовку адвокатського запиту в сумі 500,00 грн; - вартість 4 годин на складення позовної заяви в сумі 4000,00 грн; - вартість участі адвоката в судових засіданнях в сумі 6000,00 грн.

Оцінюючи обґрунтованість вказаних витрат суд, доходить висновку, що етап вивчення наданих документів та узгодження правової позиції входить до етапу складення позовної заяви, а тому відсутні підстави для окремої оплати його вартості.

Що ж стосується участі адвоката позивача в засіданнях з розгляду даної справи, то суд відмічає ту обставину, що вартість такої участі фактично розрахована адвокатом станом на 14.06.2021 (дата підписання акту прийняття наданих послуг), тобто, без врахування участі адвоката в судовому засіданні 05.08.2021.

Слід зазначити, що з моменту відкриття провадження у справі до 14.06.2021 (дати підписання акту прийняття наданих послуг) відбулося лише два засідання за участю адвоката позивача, а саме - 01.04.2021 підготовче засідання тривалістю 8 хвилин (відкладено за клопотанням представника позивача) та 14.04.2021 тривалістю близько 32 хв (а.с. 142, 156).

За викладених обставин, суд вважає зазначену адвокатом у розрахунку вартість його участі у двох засідання загальною тривалістю близько 40 хв в сумі 6000,00 грн значно завищеною і вона є не співмірною із фактично витраченим часом адвоката.

Враховуючи викладене, а також враховуючи заперечення відповідача щодо завищення розміру витрат на правничу допомогу, на переконання суду, наведені обставини свідчать про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним з виконаними адвокатом роботами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх обсягом, а тому, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає стягненню з відповідача має бути зменшений та визначений у розмірі 6500,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Київської районної в м. Полтаві ради (вул. М. Бірюзова, 1/2, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 34204415), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними та скасування рішення та розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення другої позачергової сесії восьмого скликання Київської районної в м. Полтаві ради від 09 лютого 2021 року "Про звільнення голови Київської районної в м. Полтаві ради ОСОБА_1 ".

Визнати протиправним та скасувати розпорядження заступника голови Київської районної в м. Полтаві ради від 09 лютого 2021 року №14-о "Про звільнення голови районної ради ОСОБА_1 та виплату компенсації за невикористані дні щорічної відпустки".

Поновити ОСОБА_1 на посаді голови Київської районної в м. Полтаві ради з 10 лютого 2021 року.

Стягнути з Київської районної в м. Полтаві ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10 лютого 2021 року по 05 серпня 2021 року в розмірі 159107,74 грн (сто п`ятдесят дев`ять тисяч сто сім гривень сімдесят чотири копійки) з відрахуванням обов`язкових платежів.

Стягнути з Київської районної в м. Полтаві ради на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті правничої допомоги в розмірі 6500,00 грн (шість тисяч п`ятсот гривень нуль копійок).

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді голови Київської районної в м. Полтаві ради з 10 лютого 2021 року та стягнення з Київської районної в м. Полтаві ради заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць з відрахуванням обов`язкових платежів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13 серпня 2021 року.

Суддя О.В. Гіглава