Справа № 560/1619/21
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1619/21
РІШЕННЯ

іменем України

12 серпня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук О.К.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України полковника поліції Зеленського В. від 18 грудня 2020 р. №735 "Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення" щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, та стягнути з відповідача витрати, понесені позивачем у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги, відповідно до договору про надання правничої допомоги та акта виконаних робіт від 12.02.2021 у розмірі 4000 грн, а також витрати, які будуть понесені позивачем у разі задоволення позовних вимог у розмірі 4000 грн.

Ухвалою від 19.02.2021 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 22.03.2021 Хмельницький окружний адміністративний суд залишив позовну заяву без руху, встановивши строк для усунення її недоліків.

Ухвалою від 07.04.2021 Хмельницький окружний адміністративний суд продовжив розгляд справи.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що наказ від 18 грудня 2020 року т.в.о. начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України полковника поліції Зеленського В. №735 «Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення», яким застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, винесений з порушенням статті 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, якою визначене поняття дисциплінарного проступку, та за відсутності доказів вчинення ним винних протиправних дій. Зазначає, що під час притягнення до дисциплінарної відповідальності у оскаржуваному наказі відповідач безпідставно посилається на пункт 2 частини шостої статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції, яким визначено що обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення, враховуючи при цьому накладене наказом начальника УПП в Хмельницькій області №12 від 21.08.2020 року дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани рішенням, скасований рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.12.2020 року у справі № 560/5496/20. Вважає, що кваліфікація «повторності» вчинення ним дисциплінарного проступку до моменту скасування в апеляційному порядку вказаного судового рішення є безпідставною і незаконною. Просить позов задовольнити, стягнувши з відповідача витрати на правничу допомогу.

У відзиві на позов відповідач вказує, що підставою дисциплінарної відповідальності позивача є вчинений ним дисциплінарний проступок, встановлений Висновком службового розслідування від 18 грудня 2020 року, який полягає у недотриманні позивачем службової дисципліни, що виразилось у неналежному виконанні позивачем вимог передбачених ч. 2 ст. 251 КУпАП, що стало наслідком закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП щодо ОСОБА_2 , а також недотримання позивачем пункту 5 розділу II «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України за № 1026 від 18.12.2018 під час виконання службових обов`язків, зокрема, в ході документування виявленого ним адміністративного правопорушення передбаченого частиною 4 статті 121 КУпАП, вчиненого ОСОБА_2 13.08.2020 року. Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08.10.2020 справу № 678/780/20 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 4 статті 121 КУпАП. З аналізу постанови суду вбачається, що підставою закриття справи № 678/780/20 про адміністративне правопорушення передбаченого частиною 4 статті 121 КУпАП відносно ОСОБА_2 стало те, що суду не надано належні та допустимі докази, що підтверджують вчинення особою правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 121 КУпАП, що позбавило суд можливості вирішити питання про наявність складу адміністративного правопорушення. Під час вибору виду дисциплінарного стягнення дисциплінарною комісією встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 має діюче дисциплінарне стягнення у виді суворої догани, застосоване наказом УПП в Хмельницькій області ДПП № 12 від 21.08.2020 (ознайомлений 21.08.2020), що відповідно до пункту 2 частини б статті 19 розділу 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», є обставиною, що обтяжує відповідальність поліцейського (вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення)». Зазначає також, що згідно з частинами 4 і 6 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Неналежне виконання позивачем службових обов`язків в ході здійснення процесуальної діяльності по виявленню та фіксуванню адміністративного правопорушення від 13.08.2020 року передбаченого частиною 4 статті 121 КУпАП відносно ОСОБА_2 (не виконання вимог частини 2 статті 251 КУпАП) встановлено, зокрема, постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08.10.2020, що перебуває в причинно-наслідковому зв`язку із закриттям провадження по справі № 678/780/20 та свідчить про вчинення дисциплінарного проступку позивачем. У відповідності до 5 розділу II І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису» затвердженої наказом МВС України за № 1026 від 11.01.2019, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). Як встановлено комісією в ході службового розслідування, 13.08.2020 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 портативний відеореєстратор перед початком несення служби не отримував. Водночас, відеозапис із портативного відеореєстратора ВХ-0006, який отримав напарник позивача, містить: спілкування старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 з водієм транспортного засобу «Мап», номерний знак НОМЕР_1 (причіп - номерний знак НОМЕР_2 ), а саме повідомлення про видимі характерні технічні несправності коліс причіпа, а також повідомлення водієві про складення адміністративних матеріалів. Після чого відео переривається, тобто відеозапис не є безперервним. Всупереч пункту 5 Інструкції на відеозаписі відсутній факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом; момент зупинки вказаного транспортного засобу та початок бесіди поліцейського з водієм, зокрема, роз`яснення причини зупинки транспортного засобу та в подальшому порядок складання адміністративних матеріалів, у тому числі роз`яснення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Наведене свідчить про не дотриманням позивачем вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП та п. 5 розділу II Інструкції оскільки з переглянутого відеозапису не можливо встановити, зокрема, одну із основних умов наявності складу правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП - наявність факту керуванням ОСОБА_2 транспортним засобом. Зазначає, що не виконання обов`язку позивачем щодо збирання доказів вчиненого правопорушення ОСОБА_2 спричинило уникнення відповідальності за вчинене ним адміністративного правопорушення передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП. Вважає доведеним факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився у неналежному виконанні обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 251 КУпАП та порушенні вимог п. 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», абзаців 1, 2 частини 1 розділу II «Правил етичної поведінки поліцейських», затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, пункту 5 розділу II «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 за №1026. Також врахована службова характеристика старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 видана безпосереднім керівником позивача - начальником відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо- транспортних пригод УПП в Хмельницькій області ДПП майором поліції Ігорем Лежнюком від 01.12.2020, у відповідності до якої позивач зарекомендував себе посередньо, виконавча дисципліна не завжди на належному рівні; у своїй діяльності інколи допускає порушення службової дисципліни. Враховуючи вищенаведене, вважає рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення правомірним. Вказує також, що витрати на правову допомогу, заявлені позивачем у позові в розмірі 40000 грн , є неспівмірними з позовними вимогами та не підтверджені належними доказами. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

Позивач - ОСОБА_1 наказом ГУНП в Хмельницькій області від 07.11.2015 № 51 о/с призначений на посаду поліцейського батальйону патрульної поліції. З 21.02.2020 року відповідно до наказу ДПП № 155 о/с займає посаду старшого інспектора з особливих доручень відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод УПП в Хмельницькій області ДПП.

На підставі рапорта старшого інспектора ВМтАЗ УПП в Хмельницькій області від 25.11.2020 та доповідної записки старшого інспектором з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УШІ в Хмельницькій області ДПП від 25.11.2020 «Про можливе порушення службової дисципліни окремими працівниками управління патрульної поліції» наказом начальника Управління патрульної поліції в Хмельницькій області від 25.11.2020 №154 призначене службове розслідування, метою якого було встановлення причин та обставин можливого порушення законодавства України старшим інспектором з особливих доручень відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод УШІ в Хмельницькій області ДПГІ старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , які призвели до закриття рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області № 678/780/20 від 08.10.2020, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що сталось 13.08.2020.

За результатами службового розслідування 18.12.2020 комісія сформувала висновок про вчинення позивачем дисциплінарного проступку - незабезпечення збору належних та допустимих доказів, які підтверджують вчинення 13.08.2020 ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 121 КУпАП, що призвело до закриття рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області № 678/780/20 від 08.10.2020 даної справи у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу вказаного адміністративного правопорушення, а також в непрофесійному виконанні своїх службових обов`язків, що виразилось у нездійсненні безперервної відеозйомки вказаної події під час служби 13.08.2020, що в свою чергу призвело до порушення пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», абзаців 1, 2 частини 1 розділу II «Правил етичної поведінки поліцейських», затверджених наказом МВС № 1179 від 09.11.2016, пункту 5 розділу II «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України за № 1026 від 18.12.2018, статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у якому запропонувала застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.

На підставі зазначеного висновку службового розслідування начальник Департаменту патрульної поліції , відповідно до пункту 4 частини третьої статті 13 та пункту 2 частини шостої статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-УІІІ, наказом №735 від 18.12.2020 «Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення» застосував до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився неналежному виконанні обов`язків, передбачених частиною другою статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення та порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», абзаців першого та другого частини першої розділу II «Правил етичної поведінки поліцейських», затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, пункту 5 розділу II «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026. Вважаючи зазначений наказ неправомірним, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування.

Досліджуючи спірні правовідносини, суд враховує таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VІІІ (надалі - Закон № 580).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону № 580 поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з частинами 1, 2 статті 19 Закону № 580 у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарний статут Національної поліції України затверджений Законом України від 15 березня 2018 року № 2337 - VIII (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до частини 1 статт1 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За визначенням частини 1 статті 11 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Положеннями частини 1 статті 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до висновку службового розслідування дисциплінарним проступком позивача є порушення службової дисципліни - не забезпечення збору належних та допустимих доказів, які підтверджують вчинення 13.08.2020 ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 121 КУпАП, що призвело до закриття рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08.10.2020 № 678/780/20 зазначеної справи у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, та непрофесійне виконання службових обов`язків, що виразилось у нездійсненні безперервної відеозйомки вказаної події.

Підставою для застосування до позивача спірним наказом дисциплінарного стягнення слугувало неналежне виконання ним службових обов`язків, передбачених частиною другою статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», абзаців першого та другого частини першої розділу II «Правил етичної поведінки поліцейських», затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, пункту 5 розділу II «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за N 28/32999 (далі Інструкція №1026).

Частиною другою статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції (частина перша статті 44, стаття 44 - 1, частина перша статті 44 - 3, статті 46 1, 46 2, 51, 51 2, 51 4, 51 3, 88 1, 89, 92, частина перша статті 106 1, стаття 106 - 2, частини четверта, сьома - дев`ята статті 121, тощо.

Отже, визначений частиною другою статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів виникає у відповідної особи, у разі покладання на неї повноважень на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, передбачене пунктом 1 частини першої статті 255 Кодексу право на складання протоколу про адміністративні правопорушення мають лише ті посадові особи органів Національної поліції, які наділені відповідними повноваженнями.

Повноваження (права та обов`язки) поліцейського визначені статтею 18 Закону № 580 та частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту.

Зазначеними нормами не передбачені повноваження поліцейського щодо складання протоколу про адміністративні правопорушення.

Таким чином, саме по собі перебування певної особи на посаді поліцейського не означає автоматичне існування у неї права на складання протоколу про адміністративні правопорушення. Так повноваження виникають у поліцейського на підставі відповідного розпорядчого акту керівника органу Національної поліції.

Матеріали дисциплінарної справи не містять розпорядчого акту про надання позивачу повноважень щодо складання протоколів про адміністративне правопорушення, передбачених пунктом 1 частини першої статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тому, позивач, як особа, не уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не може нести дисциплінарну відповідальність за недотримання вимог частини другої статті 251 Кодексу України щодо збирання доказів адміністративного правопорушення.

Відповідно до висновку службового розслідування позивач також в порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», абзаців першого та другого частини першої розділу II «Правил етичної поведінки поліцейських», затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, пункту 5 розділу II Інструкції № 1026 не здійснив безперервну відеозйомку вчинення 13.08.2020 ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 121 КУпАП.

Приписами пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та абзаців першого та другого частини першої розділу II «Правил етичної поведінки поліцейських», затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, передбачений обов`язок поліцейського під час виконання службових обов`язків дотримуватись положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського і діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України.

Порядок застосування портативних відеореєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів визначений розділом ІІ Інструкції №1026.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Інструкції №1026 наказом керівника органу, підрозділу поліції призначається відповідальна особа з числа працівників органу, підрозділу поліції (далі - відповідальна особа), на яку покладається відповідальність за: 1) зберігання, видачу та приймання портативних відеореєстраторів; 2) зберігання, видачу та приймання карт пам`яті; 3) зміну дати та часу на портативних відеореєстраторах; 4) облік, зберігання та видачу інформації, отриманої з портативних відеореєстраторів; 5) належне ведення відповідної документації.

Пунктом 4 розділу ІІ Інструкції №1026 передбачено, що під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

За змістом пункту 5 розділу ІІ Інструкції №1026, який слугував підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності спірним наказом, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Отже, передумовою виникнення у поліцейського визначеного пунктом 5 розділу ІІ Інструкції №1026 обов`язку щодо включення портативного відеореєстратора з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, та безперервного ведення відеозйомки є виконання відповідальною особою, призначеною наказом керівника, передбаченого пунктом 1 розділу ІІ Інструкції №1026 обов`язку щодо видачі такому поліцейському відеореєстратора.

За змістом частин 2 і 3 статті 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування, яке призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (частина 10 статті 14 Дисциплінарного статуту).

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року N 893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за N 1355/32807 (далі Порядок №893).

Відповідно до пункту 1 розділу VII Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

З урахуванням приписів статті 12 Дисциплінарного статуту ознаками дисциплінарного проступку є, зокрема протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Копії Журналу обліку та видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації та доповідної записки начальника СЗТ УПП в Хмельницькій області С. Яровця від 01.12.2020, які містяться в матеріалах дисциплінарної справи, свідчать про те, що 13.08.2020 портативний відеореестратор позивачу не видавався.

Водночас, матеріали дисциплінарного провадження не містять інформації щодо причин невидачі позивачу відеореєстратора.

Тому, за відсутності факту видачі відеореєстратора позивачу, забезпечення якої покладається на відповідача (пункт 1 розділу ІІ Інструкції №1026), позивач не повинен нести відповідальність за порушення вимог пункту 5 розділу ІІ Інструкції №1026 щодо його використання.

Враховуючи викладене, суд вважає безпідставними висновки відповідача щодо неналежного виконання позивачем службових обов`язків, передбачених частиною другою статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», абзаців першого та другого частини першої розділу II «Правил етичної поведінки поліцейських», затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, пункту 5 розділу II Інструкції № 1026, які слугували підставою для видачі відповідачем наказу від 18 грудня 2020 р. №735 "Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення".

При цьому, суд вважає безпідставними посилання відповідача як на доказ вчинення позивачем дисциплінарного проступку, на постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08.10.2020 у справі № 678/780/20, якою закрите адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, оскільки зазначена постанова не містить правової оцінки дій позивача щодо складання протоколу про адміністративні правопорушення.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В процесі судового розгляду відповідач не довів правомірність наказу від 18 грудня 2020 р. №735 "Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення". Водночас, встановлені судом обставини справи свідчать про його протиправність. Тому, позов необхідно задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із частиною 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 133 КАС України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частин 5-7 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу позивач надав до суду копію договору про надання правничої допомоги, укладеного з позивачем 25.01.2021, відповідно до якого вартість послуг адвоката складає 4000,0 грн (пунктом 2.1 договору), акт виконаних робіт (наданих послуг) від 25.01.2021 та квитанцію про оплату наданих послуг в розмірі 4000, 0 грн.

Зазначені документи суд вважає належними доказами розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 4000,0 грн., який відповідає критеріям, визначеним статтею 134 КАС України.

Пунктом 2.2 договору про надання правничої допомоги також передбачена виплата адвокату винагороди в розмірі 4000,0 грн у разі задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо правомірності стягнення зазначеного гонорару з відповідача, суд враховує клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, ненадання позивачем доказів його намірів щодо сплати адвокату зазначеного гонорару, а також вимоги статті 134 КАС України щодо співмірності та розумності судових витрат та їх реальності, та вважає заяву про їх стягнення необгрунтованою.

Відтак, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд вважає, що необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені ним витрати в розмірі 4000 грн. на професійну правничу допомогу, а також судовий збір в розмірі 840,80 грн., сплачений нею при зверненні до суду.

Керуючись, статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України полковника поліції Зеленського В. від 18 грудня 2020 р. №735 "Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення" щодо застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн., та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 4000 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Департамент патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, 3,Київ 48,03048 , код ЄДРПОУ - 40108646)

Головуючий суддя О.К. Ковальчук