Справа № ЗП-17/21
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
УХВАЛА

12 серпня 2021 р. м. ХерсонСправа № ЗП-17/21

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді: Ковбій О.В., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до Нижньосірогозької селищної ради Херсонської області про визнання незаконним та скасування п. 1 Переліку вільних від забудови земельних ділянок, що підлягають продажу права оренди на конкурентних засадах, затверджених рішенням селищної ради, зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою,

встановив:

До Херсонського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , заявник) про забезпечення позову до подання позовної заяви до Нижньосірогозької селищної ради Херсонської області шляхом:

- зупинення дії пункту 1 Переліку вільних від забудови земельних ділянок, що підлягають продажу права оренди на них на конкурентних засадах (земельних торгах), затвердженого рішенням VII сесії Нижньосірогозької селищної ради восьмого скликання від 29.04.2021 року №333;

- заборони Нижньосірогозькій селищній раді Херсонської області та іншим особам вчиняти дії щодо поділу земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0044.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки з масиву за кадастровим номером :03:001:0044 з підстав включення наведеної земельної ділянки до переліку вільних від забудови земельних ділянок, що підлягають продажу права оренди на них на конкурентних засадах.

Позивач просить вжити заходів забезпечення, оскільки вважає, що невжиття таких заходів може утруднити виконання судового рішення, у разі задоволення в частині зобов`язання надати дозвіл.

Також заявник стверджує про наявність рішення про надання згоди на поділ земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0044 на три окремих частини, що призведе до присвоєння земельним ділянкам, які утворились нових кадастрових номерів та ускладнить виконання рішення суду в даній справі.

Крім зазначеного, ОСОБА_1 в тексті заяви викладено клопотання про її розгляд з викликом заявника.

Згідно ч.1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч.2 наведеної статті суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

З аналізу наведеного вбачається, що за загальним правилом заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи, лише в разі наявності необхідності в отримання додаткових пояснень або доказів, суд за власної ініціативи може викликати особу, яка подала заяву.

Тобто, виклик заявника є правом суду, яке суд реалізує з власної ініціативи та у виключних випадках, коли питання, порушене в заяві про забезпечення позову потребує надання додаткових пояснень або доказів.

Виклик заявника для розгляду питання про забезпечення за його клопотанням законом не передбачено.

Враховуючи викладене, а також те, що наданих разом з заявою доказів достатньо для вирішення питання, а спірні правовідносини не є складними для їх сприйняття, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про розгляд питання з його викликом.

Розглянувши подану заяву, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 150 КАС України позов може бути забезпечено шляхом: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Забезпечення позову є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для особи рішення.

Також, із системного аналізу вимог наведених норм слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

З аналізу наведеної норми вбачається, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, у тому числі й з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов`язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.

Таким чином, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявників щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Позивач заявляє про необхідність забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії пункту 1 Переліку вільних від забудови земельних ділянок, що підлягають продажу права оренди на них на конкурентних засадах (земельних торгах), затвердженого рішенням VII сесії Нижньосірогозької селищної ради восьмого скликання від 29.04.2021 року №333;

- заборони Нижньосірогозькій селищній раді Херсонської області та іншим особам вчиняти дії щодо поділу земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0044.

Щодо першого способу забезпечення, суд зазначає наступне.

Так, суд звертає увагу заявника, що Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" ст. 151 КАС України доповнено частиною 6 наступного змісту: "Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру".

Таким чином з 08.02.2020 року (дати набрання чинності наведеними змінами) повноваження суду щодо способів забезпечення адміністративного позов звужено.

З цієї дати суд, зокрема, не вправі вживати заходи забезпечення позову, які мають наслідком припинення, відкладення, зупинення чи інше втручанні у проведення аукціону, що проводиться від імені органу місцевого самоврядування.

Відповідно ч.5 ст.136 Земельного Кодексу України, земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності, або права на них, виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися в користування до завершення торгів.

Тобто, рішення органу місцевого самоврядування про включення до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності, або прав на них, виставлені на земельні торги, є рішення відповідного суб`єкта, що ініціює процедуру підготовки лоту до продажу на аукціоні та є частиною процедури земельних торгів.

Виключення земельної ділянки з переліку має наслідком переривання відповідної процедури, тобто припиняє проведення аукціону стосовно зазначеної земельної ділянки, що прямо заборонено ч.6 ст. 151 КАС України.

В даному конкретному випадку рішенням Нижньосірогозької селищної ради від 29.04.2021 №333, земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0044 включено до переліку вільних від забудови земельних ділянок, що підлягають продажу права оренди на них на конкурентних засадах (земельних торгах).

Позивач просить зупинити дію вказаного рішення в частині, що стосується спірної земельної ділянки, тобто вжити заходів забезпечення позову в спосіб, заборонений ч.6 ст.151 КАС України, що є неприпустимим.

Крім наведеного, суд зазначає, що організатором земельних торгів є фізична або юридична особа - власник земельної ділянки, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки, які уклали з виконавцем земельних торгів договір про проведення земельних торгів (ч. 3 ст.135 Земельного Кодексу України).

Виконавцем земельних торгів є суб`єкт господарювання, який уклав з організатором земельних торгів договір про їх проведення.

Земельні торги проводяться відповідно до договору між організатором земельних торгів та їх виконавцем. Фінансування організації та проведення земельних торгів здійснюється організатором земельних торгів або їх виконавцем відповідно до договору, укладеного між ними, у тому числі за рахунок реєстраційних внесків учасників земельних торгів (ч. 5 ст.135 Земельного Кодексу України).

Виконавець земельних торгів після отримання документів та матеріалів на лот забезпечує опублікування на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а також, за бажанням організатора земельних торгів, у друкованих засобах масової інформації оголошення про проведення земельних торгів (ч.3 ст. 137 Земельного Кодексу України).

Земельні торги проводяться не раніше 30 днів та не пізніше 90 днів після оприлюднення оголошення. (ч.6 ст. 137 ЗК України)

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що хоч відповідач по справі й не заперечує факту підготовку земельної ділянки до продажу на земельних торгах, однак на час звернення з адміністративним позовом на офіційному сайті Держгеокадастру України (http://torgy.land.gov.ua/auction/) відсутнє оголошення про проведення земельних торгів щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0044, що свідчить на користь того факту, що земельні торги в найближчий час проведені бути не можуть. Також та обставини, що спірна земельна ділянка не виставлялась на земельні торги не заперечується й позивачем, про що ним самостійно зазначено в позові.

Тобто, дійсної загрози в продажі земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0044 на даний час не існує, а тому необхідність у вжитті заходів забезпечення позову в цій частині відсутня.

Щодо клопотання заявника в частині заборони Нижньосірогозькій селищній раді Херсонської області та іншим особам вчиняти дії щодо поділу земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0044, суд зазначає наступне.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку суб`єкта владних повноважень, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Суд відзначає, що згідно висновків Верховного Суду, викладених, зокрема, в постановах від 29.08.2019 по справі № 420/5288/18, від 27.08.2019 по справі № 0840/3018/18, від 11.04.2018 по справі № 806/2208/17 надання дозволу не гарантує особі прийняття відповідним органом рішення про надання земельної ділянки у власність. Дозвіл і проект землеустрою, розроблений на його підставі, є лише стадіями єдиного процесу надання земельної ділянки у власність.

В даному ж конкретному випадку, позивачу не надано навіть дозволу на розробку проекту землеустрою щодо конкретної земельної ділянки (в задоволенні клопотання відмовлено), а тому ОСОБА_1 , наразі, не має жодних законодавчих підстав стверджувати про наявність правомірних очікувань, щодо набуття земельної ділянки у власність.

Отже, на думку суду, позивач передчасно вважає своє право на конкретно визначену ділянку за кадастровим номером :03:001:0044 беззаперечним. А оскільки таке право, наразі, не є індивідуально визначеним, то й просити про вжиття заходів забезпечення позову, направлених на запобігання його можливого порушення, позивач не може

Відповідно до абзацу другого пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача у справі, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, позивачем не доведено існування реальної можливості завдання шкоди його правам, свободам та інтересам внаслідок не вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, або того, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Враховуючи наведене, суд не вбачає наявності жодної з підстав для забезпечення позову, викладених у ст. 150 КАС України, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити, що не позбавляє позивача права повторно звернутись до суду із належним чином обґрунтованим клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову в разі виникнення підстав для вжиття таких заходів.

Керуючись ст. ст. 150-157, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

У разі постановляння ухвали в порядку письмового провадження ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.В. Ковбій