Справа № 726/1058/21
Суддя: Мілінчук С. В.
Дата ухвалення: 2021-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1058/21
Провадження №2-а/726/38/21
06.08.2021 м.Чернівці
Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В. при секретарі Попович Ю.І. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПП в Чернівецькій області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови в справі про адміністративні правопорушення в якому вказує, що постановою ДП18 № 820355 від 14.06.2021 року на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 гривень за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.3 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП. Вважає вказану постанову не законною та такою що підлягає скасуванню.
Рішенням Садгірського районного суду від 02.08.2021 року позовні вимоги були задоволені, оскаржувану постанову скасовано, а провадження у справі закрито.

У ході розгляду справи були досліджені письмові докази а також відеозапис із нагрудного відео реєстратора працівників поліції.

Встановлено, що постановою серії ЕАН № 4191138 від 11.05.2021 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що він 11.02.2021 року о 12 годині 09 хвилин він керував автомобілем «Фольцваген туарег» д.н.з. НОМЕР_1 у м. Чернівці по вул. Вірменській, 19 без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чим порушив п.2.1 ґ.

У подальшому, а саме 14.06.2021року, постановою ДП18 № 820355 ОСОБА_1 повторно було притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 3 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що 11.05.2021 року керуючи автомобілем «Фольцваген Туарег», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул Вірменській, 19 у м. Чернівці, водій ОСОБА_1 здійснив стоянку транспортного засобу, що унеможливлює рух інших транспортних засобів, чим створив перешкоди для руху та порушив вимоги п.п.15.10.Д ПДР України, також під час перевірки документів водій не мав чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чим порушив п.2.1 ґ.

Таким чином ОСОБА_1 було двічі притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП за одне і те саме правопорушення вчинене одного того ж самого дня та о тій самій годині за тих же обставин, а саме за відсутність чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

Із дослідженого відеозапису вбачається, що 08.06.2021 року до помешкання ОСОБА_1 прибув наряд патрульної поліції. Один із працівників патрульної поліції вказав, що йому відомо про обставини, які відбувались 11.05.2021 року по АДРЕСА_1 та зазначив, що уповноваженими особами відділу моніторингу УПП в Чернівецькій області йому наказано притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення вчинені ним 11.05.2021 року.

ОСОБА_2 відповів, що розгляд цієї справи вже відбувався та стосовно нього вже складено постанову, яку він оскаржив до суду. Окрім того наголосив про недопустимість повторного його притягнення до адміністративної відповідальності за ті ж самі дії. До того ж ситуація відбулась близько одного місяця тому і йому не зрозуміло чому зараз знову ініціюється питання про повторне його притягнення до відповідальності.

Працівник поліції вказав, що розуміє здивування та занепокоєння ОСОБА_1 однак йому була дана така вказівка та після телефонних консультацій із невстановленою особою вказав, що не буде починати розгляд справи, натомість надасть ОСОБА_1 запрошення до УПП в Чернівцькій області, де і буде проведено розгляд справи.

ОСОБА_2 для розгляду справи до УПП в Чернівецькій області не зявився. Незважаючи на це, 14.06.2021 року, інспектором взводу № 1 роти № 2 БУПП в Чернівецькій області лейтенантом поліції Збиркотом Олегом Леонідовичем складено постанову ДП18 № 820355 від 14.06.2021 року, суть якої викладено вище.

Таким чином, судом, у діях уповноважених осіб патрульної поліції, вбачається порушення вимог законодавства, що регулює провадження у справах про адміністративні правпорушення а також порушення основоположних прав людини та громадянина, закріплених Конституцією України.

Згідно із частиною другою статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.4-5 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Крім того, «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р. встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121,статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першоюстатті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 2.3 Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч.2, 4 ст. 258 КУпАП). в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Враховуючи викладені норми, випадку вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, працівники поліції які прибули на місце виклику (по АДРЕСА_1 ) повинні були б скласти постанову у справі про адміністративне правопорушення та притягнути особу до адміністративної відповідальності.

Натомість працівниками поліції було здійснено розгляд справи, однак постанова за ч. 3 ст. 122 КУпАП України не складалась, оскільки у діях ОСОБА_1 не виявлено складу правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП, останнього притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Однак, через, майже 1 місяць, який пройшов з моменту розгляду справи, до ОСОБА_1 прибули працівники поліції з метою розгляду справи за ч. 3 ст. 122 КУпАП. У подальшому (14.06.20121 року) справа була розглянута та ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, відбувся фактично повторний розгляд тієї ж самої справи, за наслідком якої вже було винесено постанову, що є недопустимим та не передбаченим жодним нормативним актом.

Окрім того, ОСОБА_1 повторно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Варто зазначити, що Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії" від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення "кримінального обвинувачення".

В Україні принцип «non bis in idem» закріплено в ч. 1 ст. 61 «Конституції України» «ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення».

У ч. 2 ст. 7 КК України передбачено, якщо особи зазнали кримінального покарання за межами України, вони не можуть бути притягнені в Україні до кримінальної відповідальності за ці злочини.

Цей принцип закріплено також у низці міжнародно-правових актів :

- п. 7, ст. 14 «Міжнародного пакту про громадянські та політичні права» (1966 р.) «ніхто не повинен бути вдруге засуджений чи покараний за злочин, за який він уже був остаточно засуджений або виправданий, відповідно до закону і кримінально-процесуального права кожної країни»;

- ст. 4, Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» (1950 р., доповнена протоколом №7 1984 р.) «Нікого не може бути вдруге притягнено до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави»;

- ст. 50 «Хартії Європейського Союзу про основні права» (2000 р.); п. 2, ст. 7 Конвенції Співдружності Незалежних Держав «Про права і основні свободи людини». (1995р.) тощо.

Знаходить своє відображення даний принцип і у практиці ЄСПЛ де неодноразово вказано, що вислів «одне й те саме правопорушення» за ст. 4 Протоколу No 7 мусить сприйматись у тому сенсі, що вона забороняє переслідувати чи судити одну особу за друге правопорушення, якщо останнє походить із тих самих фактів або фактів, що «по суті» є такими ж, як і ті, по яких мало місце перше правопорушення. Ця гарантія вступає в дію, коли розпочато нове переслідування, а попереднє рішення про виправдання чи засудження вже набрало законної сили.

Таким чином, на переконання суду, дії уповноважених осіб управління патрульної поліції Чернівецької області по повторному притягненню ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за одне і те саме правопорушення, а також допущення вищевикладених порушень, є нічим іншим, як порушенням гарантованих Конституцією України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та іншими нормативними актами прав ОСОБА_1 , що є неприпустимим проявом правового нігілізму, який, незважаючи на форму умислу, вчинений працівниками поліції.

За таких обставин, суд вважає за необхідне звернути увагу керівного складу УПП у Чернівецькій області на такі неприпустимі дії з боку його працівників для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Так, згідно положень ч.ч.1-3 ст.249 КАСУ суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАСУ суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 2 статті 382 КАСУ передбачено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Окрім того, суд наголошує, що невжиття заходів щодо окремої ухвали суду має наслідком адміністративну відповідальність, передбачену ст. 185-6 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 249, 382, 248 КАС УКраїни,-

УХВАЛИВ :

Направити окрему ухвалу начальнику управління патрульної поліції у Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції для вжиття заходів щодо усунення причин і умов, що сприяли порушенню закону уповноваженими особами патрульної поліції щодо порушення порядку здійснення провадження (розгляду справи) у справі про адміністративне правопорушення, повторного її розгляду у спосіб, який не передбачено Законом та повторного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної за одне й те саме правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Довести до відома начальника управління патрульної поліції у Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, протиправними діями чи бездіяльністю яких було допущено порушення Конституційних прав ОСОБА_1 шляхом його повторного притягнення до адміністративної відповідальності за одне й те саме правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Зобов`язати начальника управління патрульної поліції у Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції повідомити суд про вжиті заходи протягом місяця з дня отримання окремої ухвали.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С. В. Мілінчук