Справа № 620/648/21
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/648/21 Суддя (судді) першої інстанції: Баргаміна Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФ України в Чернігівській області, в якому просив:

- визнати протиправними дій відповідача щодо зменшення розміру відсотків щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 66% до 56% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

- зобов`язати відповідача відновити право позивача на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 66% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, і виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 66% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 66% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді згідно з довідкою Чернігівського апеляційного суду №7-09/37 від 28.02.2020 з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що під час проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача правомірно застосовано норми чинного Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в частині визначення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подавав. В суді першої інстанції його позиція обґрунтовувалась тим, що під час здійснення перерахунку його довічного грошового утримання протиправно було зменшено розмір відсотків щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 66% до 56% від суддівської винагороди судді.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку письмового провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач є суддею у відставці та з травня 2018 перебуває на обліку в ГУ ПФ України в Чернігівській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді.

02.03.2020 у зв`язку зі зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с.33), до якої додав довідку Чернігівського апеляційного суду № 7-09/37 від 28.02.2020 (а.с.43).

За наслідками проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача, його розмір встановлено на рівні 56% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (а.с.41-42).

Не погоджуючись із розрахунком відсоткового розміру, ОСОБА_1 звернувся до відповідача з відповідною заявою, у відповідь на яку листом від 05.01.2021 № 47-5709/С-02/8-2500/21 позивачу повідомлено, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці перераховано у розмірі 56% суддівської винагороди з 19.02.2020 з урахуванням вимог законодавства, чинного на дату проведення перерахунку (а.с.7).

Не погоджуючись із зменшенням основного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що стаж роботи позивача, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання становить 28 років 07 місяців 10 днів, тому позивач має право на виплату щомісячного довічного утримання судді у відставці у розмірі 66% грошового утримання судді.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні відносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.126 Конституції України, визначено, що незалежність і недоторканість судді гарантуються Конституцією і законами України.

Відповідно до п.8 ч.5 ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Частиною 7 наведеної статті передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України та законом гарантій незалежності судді.

Згідно з ч.3 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Відповідно до п.34 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

З наявного в матеріалах справ розрахунку стажу позивача (а.с.8) вбачається, що він був призначений на посаду судді 26.12.1994, внаслідок чого при розрахунку його стажу слід керуватись положеннями Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-XII, що був чинний на той момент.

Частиною 4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» (в редакції, чинній на момент призначення позивача суддею) передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до п.3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03 вересня 2005 року №865 до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Згідно з наданим Чернігівським апеляційним судом розрахунку стажу позивача, який дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, станом на 27.04.2018 стаж роботи позивача становить 28 років 07 місяців 10 днів та включає, крім періоду безпосередньо роботи суддею, строкову військову службу з 11.05.1986 по 04.06.1988, половину навчання у Харківському інституті внутрішніх справ з 01.09.1989 по 02.07.1993, роботу на посаді слідчого Бахмацького РВВС Чернігівської області з 04.09.1993 по 21.12.1994 (а.с.8).

Крім того, питання розрахунку стажу ОСОБА_1 вже було предметом судового розгляду у справі №2540/2476/18 за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про зобов`язання вчинити певні дії та в рішенні Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.08.2018 встановлено обставини, що загальний стаж позивача на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 28 років 7 місяців та 10 днів (а.с. 44-46).

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Колегія суддів зазначає, що визначені у ст.137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» роботи, які зараховуються до стажу роботи на посаді судді, не свідчать про відсутність підстав для застосувань пункту 34 Прикінцевих та перехідних положень, який передбачає також визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день призначення судді на посаду, якщо це відбулось до набрання чинності вказаним законом.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірного розрахунку відповідачем стажу позивача без врахування його служби в лавах Радянської Армії та половини терміну навчання у Харківському інституті внутрішніх справ, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, при цьому колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Текст постанови виготовлено 10 серпня 2021 року.

Суддя-доповідач Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

А.Ю.Кучма