Справа № 463/9208/21
Суддя: Рудаков Д. І.
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/9208/21
Провадження №2-а/463/162/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Рудаков Д. І.

за участю секретаря
судового засідання Ліпчанської М.В.
представника позивача Арендач М.В.
перекладача Чаудхарі Аджай Кумар
відповідача Сандіп Каур (SANDEEP KAUR)

в м. Львові
у відкритому судовому засіданні,
розглянувши в залі суду адміністративну справу за позовом 7 прикордонного Карпатського загону Західного регіонального управління (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби до громадянки Республіки Індія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про примусове видворення іноземця за межі території України та його затримання з метою забезпечення примусового видворення, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, просить суд ухвалити рішення про примусове видворення та затримання громадянки Республіки Індія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою видворення за межі території України.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач діючи у складі групи осіб, здійснила незаконне перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку 446 прикордонного знаку на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (тип В) відділу прикордонної служби "Смільниця" (тип Б) територія Добромильської міської ради, Самбірського району, Львівської області, внаслідок чого 10.08.2021 року була затримана прикордонною вартою Республіки Польща.

12.08.2021 року о 10 год. 30 хв. на підставі ст.ст. 3.5 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством «Про реадмісію осіб» в пункті пропуску через державний кордон «Смільниця-Кросценко» дану громадянку було передано на територію України представникам відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

13.08.2021 року Старосамбірським районним судом Львівської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

В ході з`ясування обставин правопорушення було встановлено, що відповідач на територію України в`їхала встановленим порядком 25.11.2020 року через пункт пропуску для авіаційного сполучення «Бориспіль», з метою вступу на підготовче відділення до Міжнародного Європейського Університету, проте була відрахована із вищезгаданого навчального закладу.

Вивчаючи матеріали адміністративної справи відповідача, можна прийти до висновку, що реалізуючи свої права та свободи, він міг встановленим порядком іммігрувати до країн Європейського Союзу на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Вибравши найбільш легкий, однак, незаконний спосіб потрапити до країн Західної Європи, усвідомлюючи, що для досягнення цієї мети порушуватиме законодавство України, відповідач своїми діями грубо та свідомо порушив законодавство України та підтвердив своє небажання законно перебувати на території України.

Керівник Львівського прикордонного загону Державної прикордонної служби України прийняв рішення про примусове повернення відповідачки на батьківщину, яке відповідач виконати не в змозі у зв`язку із відсутністю коштів та документа, який надає право на перетинання державного кордону. Родинні зв`язки у вищевказаної громадянки на території України відсутні. Україну вона розглядає як транзитну країну для подальшого незаконного потрапляння до країн західної Європи, з метою пошуку кращих умов проживання.
Тому керуючись положеннями ст.ст. 29, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» просить позов задовольнити.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з наведених вище мотивів.
Відповідач в судовому засіданні позов визнала.
Заслухавши пояснення учасників процесу, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.
Згідно із п.1 ч.1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення видворення за межі території України.
Як вбачається із копії постанови Старосамбірського районного суду Львівської області від 13 серпня 2021 року громадянка Республіки Індія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) діючи в складі групи осіб, здійснила незаконне перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку 446 прикордонного знаку на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (тип В) відділу прикордонної служби "Смільниця" (тип Б) територія Добромильської міської ради, Самбірського району, Львівської області, внаслідок чого 10.08.2021 року була затримана прикордонною вартою Республіки Польща. 12.08.2021 року о 10 год. 30 хв. на підставі ст.ст. 3.5 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством «Про реадмісію осіб» в пункті пропуску через державний кордон «Смільниця-Кросценко» дану громадянку було передано на територію України представникам відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Старосамбірським районним судом Львівської області відповідачку було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.
13.08.2021 року начальником Львівського прикордонного загону відносно відповідача громадянку Республіки Індія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнято рішення про примусове повернення з України, однак дане рішення відповідач виконати не в змозі у зв`язку із відсутністю коштів та документа, який надає право на перетинання державного кордону та достатніх коштів. Родинні зв`язки у вищевказаної громадянки на території України відсутні. Україну вона розглядає як транзитну країну для подальшого незаконного потрапляння до країн західної Європи, з метою пошуку кращих умов проживання.
Судом встановлено, що відповідач прибула в Україну у встановленому Законом порядку 25.11.2020 року через пункт пропуску для авіаційного сполучення «Бориспіль», з метою вступу на підготовче відділення до Міжнародного Європейського Університету, проте була відрахована із вищезгаданого навчального закладу.
Відповідно до п. 26 роз`яснень Пленуму Вищого адміністративного суду України № 1 від 25.06.2009 року «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні», виходячи з положень частини четвертої ст. 30 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства та приписів ст. 289 КАС України, позовна заява з вимогою про затримання іноземця чи особи без громадянства може бути подана до суду лише з метою забезпечення видворення, тобто рішення судом про таке видворення повинно бути прийнято до вирішення питання про затримання або якщо такі позовні вимоги заявлені в одній позовній заяві, то під час вирішення такої позовної заяви.
В ході судового розгляду встановлено, що родинні зв`язки у відповідачки на території України відсутні, Україну вона розглядає як транзитну країну для подальшого незаконного потрапляння до країн західної Європи, з метою пошуку кращих умов проживання.
Враховуючи вищевикладене необхідно прийти до висновку, що відповідач самостійно територію України не залишить, має сталий намір потрапити до країн Західної Європи.
Крім цього, намір незаконного перетину ним державного кордону України в напрямку до країн Європейського Союзу свідчить про те, що останній порушив вимоги ст. ст. 4, 9, 16 згаданого вище Закону і відповідно до вимог ч.3 ст.29 цього ж Закону підлягає примусовому видворенню.
Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.371 КАС України, постанова суду в частині примусового видворення відповідача підлягає негайному виконанню.
Керуючись ст.ст. 12, 241, 244, 257, 246, 288, 289, 371 КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 29, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,

у х в а л и в :
позов задовольнити.
Примусово видворити громадянку Республіки Індія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України.
Затримати громадянку Республіки Індія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу затримання, а саме з 10 год. 30 хв. 12 серпня 2021 року.
Рішення в частині примусового видворення громадянки Республіки Індія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 звернути до негайного виконання.
Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 288, 289, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.
На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Рудаков Д. І.