Справа № 160/15616/20
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Царікової О.В.,
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2021 у справі №160/15616/20 позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Дніпровської митниці Держмитслужби (вул. Княгині Ольги, 22, м.Дніпро, 49038; ) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару №UA110000/2020/000332/2 від 30.10.2020. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби () на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Розгляд питання щодо розподілу судових витрат на правову допомогу призначено на 12.03.2021 о 10:50 у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м.Дніпро, вул. Академіка Янгеля, буд. 4, зала № 12. Одночасно з цим, суд зобов`язав позивача до 09.03.2021 включно надати суду докази понесення витрат на правничу допомогу та докази направлення відповідачу належним чином засвідчених копій вказаних документів.

05.03.2021 представником позивача подано заяву щодо понесення витрат на правничу допомогу (вх. №17943/21), до якої додані докази понесених фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у справі №160/15616/20, а саме: копія акта виконаних робіт від 05.03.2021 до договору про надання правової допомоги від 18.11.2020, копія квитанції АТ КБ "Приватбанк" №0.0..1 від 04.03.2021 на суму 8400,00 грн.

10.03.2021 до суду надійшов від Дніпровської митниці Держмитслужби відзив на заяву щодо розподілу витрат на правничу допомогу (вх. №18637/21), в якому митний орган заперечив проти присудження на користь позивача витрат на правничу допомогу у заявленому його представником розмірі (зокрема, 18400, 00 грн.). На думку відповідача, розмір означених витрат є значно завищеним та не є співмірним зі складністю справи. Так, відповідач зауважив, що загальна сума витрат правничої допомоги становить 101 % від ціни позову.

Учасники справи №160/15616/20 були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, що підтверджується наявними матеріалами справи, однак у судове засідання від 12.03.2021 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно із приписами ч.ч. 1, 3 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 і ч. 5 ст. 143 КАС України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

У відповідності до положень п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, у разі якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 статті 252 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду питання щодо ухвалення додаткового рішення по справі за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження.

При вирішенні питання щодо ухвалення додаткового судового рішення стосовно присудження на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у заявленому представником позивача розмірі, суд зазначає таке.

Разом із позовною заявою позивачем було надано до суду копії наступних документів:

- договір про надання правової допомоги від 18.11.2020;

- рахунок №1/11 від 18.11.2020 на суму 10 000, 00 грн.;

- акт виконаних робіт від 20.11.2020 до договору про надання правової допомоги від 18.11.2020;

- платіжне доручення №2126 від 19.11.2020 на суму 10 000, 00 грн.

Також представником позивача разом із заявою про присудження витрат на правову допомогу надано до суду копії наступних документів:

- акт виконаних робіт від 05.03.2021 до договору про надання правової допомоги від 18.11.2020;

- квитанція АТ КБ "Приватбанк" №0.0..1 від 04.03.2021 на суму 8400,00 грн.

Враховуючи наведене, заявником надано до суду докази понесення позивачем витрат на правову допомогу на загальну суму 18400, 00 грн., а саме:

- 10 000, 00 грн. за складання та подання позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару від 30.10.2020 №UA110000/2020/000332/2 (5 год.);

- 3000,00 грн. за складання, подання, відправлення відповіді на відзив Дніпровської митниці Держмитслужби та письмових пояснень Довірителя (позивач) по справі №160/15616/20 (3 год.);

- 2700, 00 грн. за представлення інтересів Довірителя у Дніпропетровському окружному адміністративному суді по справі №160/15616/20 у судовому засіданні від 22.12.2020 (1 год. 30 хв.);

- 2700, 00 грн. за представлення інтересів Довірителя у Дніпропетровському окружному адміністративному суді по справі №160/15616/20 у судовому засіданні від 04.02.2021 (1 год.) та у судовому засіданні від 04.03.2021 (1 год.).

У відповідності до ч. 1, ч. 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з приписами ч. 1 і ч. 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ч. 3 ст. 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із п. п. 6, 7 ст. 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту положень статті 134 КАС України слідує, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню у судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України, в якій зазначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, на думку суду, заявлена представником позивача сума понесених позивачем витрат на правову допомогу є завищеною.

Натомість, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

Суд зазначає, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Указане правило при вирішенні питання про співмірність заявленої до присудження суми витрат на професійну правничу допомогу сформульовано Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17 та від 11.04.2018 у справі №814/698/16.

Суд також зауважує, що у висновку ЄСПЛ, викладеному у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява №71660/11), у пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява №72277/01), у пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (Заява №66561/01), суд зазначив, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обгрунтованим, а у пункті 154 рішення ЄСПЛ у справі «Lavents v. Latvia» (Заява №58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну ціну.

Враховуючи надані до суду докази, складність справи, надані адвокатом послуги, час, витрачений адвокатом на надання таких послуг, їх обсяг та предмет та ціну позову (зокрема, 18269,50 грн.), здійснення представництва інтересів позивача в суді за участі адвоката, суд вважає належною до відшкодування суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн., яка підлягає стягненню стягнення з Дніпровської митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань останнього.

З огляду на вказане, суд доходить висновку, що заява представника позивача щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 143, 194, 205, 242 - 246, 250, 252 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу в адміністративній справі №160/15616/20 задовольнити частково.

Стягнути з Дніпровської митниці Держмитслужби (вул. Княгині Ольги, 22, м. Дніпро, 49038, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) грн. 00 коп.

У задоволенні іншої частини заяви відмовити повністю.

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст додаткового рішення суду складений 12.03.2021.

Суддя О.В. Царікова