Справа № 400/3761/21
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2021 р. Справа № 400/3761/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий колос», вул. Кировоградська, 23, м. Миколаїв, 54046,
до відповідача:Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, вул. Перемоги, 14, м. Київ, 01135,
про:визнання протиправною та скасування постанови від 29.04.2021 № 232668,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Золотий колос» (далі позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Південного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки (далі відповідач), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 232668 від 29.04.2021 року.

Свій позов обґрунтовує наступним:

Оскаржуваною постановою на позивача було накладено адміністративно-господарське стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. Позивач, не погоджується із результатом розгляду справи про порушення, оскільки, відповідачем не було досліджено належним чином обставини справи та порушено низку норм чинного законодавства та вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач зазначає, що транспортний засіб затриманий не був та продовжив свій рух по визначеному маршруту. Не вжиття посадовими особами відповідача заходів щодо затримки Транспортного засобу, є свідченням відсутності порушень нормативно-вагових параметрів при перевезені вантажу.

Оскаржувана постанова була винесена з порушенням порядку розгляду справи про порушення, оскільки позивач був позбавлений можливості ознайомитись з документами, які стали підставою для винесення постанови та надати свої пояснення з приводу даної ситуації, а ознайомився з ними лише після отримання відповіді на адвокатський запит.

Також позивач наполягає на тому, що транспортний засіб перевозив сипучий вантаж (насіння ячменю), який змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі, тому результати вимірювання, здійсненні посадовими особами Відповідача, не можна вважати достовірними, оскільки такі вимірювання не дозволяють врахувати перерозподіл ваги на осі транспортного засобу та зсув центру ваги під час нахилу тягача при заїзді на платформу вимірювального засобу. Зазначене унеможливлює встановлення достовірного та точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу, оскільки сипучий вантаж в силу своїх фізичних властивостей легко переміщується з осі на вісь під дією навіть не значного руху транспортного засобу чи при мінімальній зміні кута нахилу.

Також зважування було здійснено без застосування відповідної методики, яка б враховувала особливості сипучого вантажу.

Ухвалою від 01.06.2021 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

06.07.2021 року до суду надійшов відзив Південного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та який обґрунтовано наступним:

Відповідач зазначає, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідно до ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Також, з аналізу положень Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі Порядок № 879) слідує, що транспортний засіб, у якого виявлено перевищення габаритно-вагових параметрів затримується та може продовжувати рух тільки після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд.

Відповідач зазначає, що право на затримки транспортного засобу та перешкоджання подальшому руху мають працівники Державної автомобільної інспекції, а не працівники Укртрансбезпеки.

На думку відповідача відсутність затвердженої методики не може бути підставою для звільнення перевізників від відповідальності за перевищення вагових параметрів. Крім того, законодавством не визначено різниці між зважуванням транспортних засобів у разі перевезення подільних, неподільних, або наливних вантажів.

Крім того, відповідач звертає увагу, що згідно з чинним законодавством та жодним вітчизняним чи міжнародним нормативним документом не передбачені виключення з ПДР при перевезенні сипучих вантажів.

Переміщення ватажу під час руху не припустиме, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні а також порушує стійкість транспортного засобу. Вказані негативні переміщення вантажу під час руху можуть призвести до непередбачуваних катастрофічних наслідків та є загрозою для безпеки дорожнього руху. Водій зобов`язаний вибирати швидкість руху з огляду на дорожню обстановку та особливості вантажу.

Таким чином, посадові особи Південного міжрегіонального управління Укртрансбезнеки, при розгляді справи, за наявними матеріалами, виявили підстави для винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

26.03.2021 року посадовими особами Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпски (Запорізька область), на а/д М-18. 405 км + 853 м. на підставі направлення на перевірку від 22.03.2021 року № 010323 було проведено ваговий контроль транспортного засобу МАЗ д/н НОМЕР_1 , що перевозив насіння ячменю згідно з ТТН № 4 від 26.03.2021 року.

Судом встановлено, що за результатами вагового контролю складено довідку про результати здійснення габаритно вагового контролю від 26.03.2021 року № 045587, якою встановлено:

- повну масу транспортного засобу 39,35 тон;

- навантаження на осі: 6,45/ 13,07/ 7,45/ 6,15/ 6,23 тон.

Також судом досліджено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 027087 від 26.03.2021 року. Згідно із зазначеним актом встановлена нормативно допустима маса: 44,00 тони та фактична 39,35 тон. Осьові навантаження: нормативно допустиме 11/11/24(3 осі) тон, фактичне 6,45/ 13,07/ 7,45/ 6,15/ 6,23 тон.

За результатами перевірки було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 260875 від 26.03.2021 року.

Із аналізу вказаного акту вбачається, що відповідачем виявлено порушення, а саме: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10% але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. Перевищення становить 18,82%.

У матеріалах справи також наявний розрахунок плати за проїзд великовагових та /або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 4 від 26.03.2021 року, на суму 273,78 євро, який виставлено позивачу.

Також судом досліджено запрошення від відповідача адресоване позивачу про розгляд справи за актом 260875, з проханням прибути 29.04.2021 року для участі у розгляді справи, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 566, із відміткою про вручення 25.04.2021 року.

За результатами розгляду справи відповідачем винесено Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 232668 від 29.04.2021 року, якою стягнуто з позивача адміністративно-господарський штраф в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 % але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

У справі наявне також рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на адресу позивача № 837, із відміткою про вручення 11.05.2021 року.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до абз. 4. п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року № 422 «Про оптимізацію систем центральних органів виконавчої влади», утворено Державну службу України з безпеки на транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 103 (зі змінами) затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі Положення).

Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

У відповідності до абз. 1 п. 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи. У відповідності до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.03.2020 року № 196-р «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті»; утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком, зокрема, Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки та Придніпровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.

Стаття 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачає, що Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України; державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі); рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів.

Враховуючи зазначене висновується, що відповідач наділений повноваженнями стосовно здійснення рейдових перевірок дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, забезпечення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, нарахування відповідної плати за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Згідно з пунктом 14 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі Порядок № 1567), рейдова перевірка транспортних засобів проводиться на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях вантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагових комплексах, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, у пунктах пропуску через державний кордон за погодженням з начальником органу охорони державного кордону.

Відповідно до п. 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (п. 18 Порядку № 879).

Згідно з п. 20, 21 Порядку № 1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Згідно абзацу 15 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі п. 25. Порядку № 1567 передбачено: що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до п. 26 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час та місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

На підставі пункту 27 Порядку № 1567 за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів.

З огляду наявних у матеріалах справи документів, порядку їх оформлення, строків їх винесення, у тому числі щодо оскаржуваної постанови, та з урахуванням означеного порядку суд приходить до висновку, що відповідачем дотримано передбачену законодавством процедуру застосування адміністративно-господарського штрафу.

Суд бере до уваги ті обставини, що позивача належним чином було запрошено до розгляду адміністративної справи та надіслано оскаржувану постанову. Разом з тим, позивач стверджує, на момент отримання оскаржуваної Постанови йому не було відомо про зміст Акту перевірки, а також він не був ознайомлений з документами на підставі яких було виявлено перевищення вагових норм.

Враховуючи наявність у матеріалах справи документів підтверджуючих отримання позивачем поштових відправлень із відмітками про вручення, суд вважає достатніми ці докази та розцінює дії позивача як не бажання скористався своїм правом на участь у розгляді справи. Крім того, позивач не міг не бути обізнаний про проведення габаритно-вагового контролю його транспортного засобу 26.03.2021 року, отже він мав би своєчасно реалізувати свої права шляхом надсилання адвокатського запиту, письмових заперечень по справі, скарг на дії посадових осіб, скористатися правами передбаченими Законом України «Про доступ до публічної інформації» для отримання необхідних документів, в строк з 26.03.2021 року до 29.04.2021 року, що в свою чергу могло б бути доказами порушень законодавства з боку позивача.

Таким чином, доводи позивача про те, що йому не було відомо про зміст Акту перевірки, а також він не був ознайомлений з документами на підставі яких було виявлено перевищення вагових норм спростовуються тим фактом, що позивач не вчиняв жодних дій для з`ясування ситуації протягом 1,5 місяці з дати проведення перевірки його транспортного засобу, а також наявністю вищевикладених повідомлень про вручення поштових відправлень та документів, які були йому надіслані, тому відхиляються судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України,

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Як передбачено статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до пп. 4 п. 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування», габаритно-ваговий контроль контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно з пунктами 3, 4, 6 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідальність на підставі ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за відсутність документів при перевезенні вантажу покладається на перевізника.

Щодо твердження позивача стосовно відсутності методики згідно з якою повинно проводитися вимірювання суд звертає увагу, що предметом спору позивач не визначив процедуру зважування та результати габаритно-вагового контролю, а предметом спору є оскарження постанови про накладання адміністративно-господарського штрафу.

Посилання позивача стосовно відсутності методики, затвердженої уповноваженими центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, яка визначає чітку процедуру зважування транспортних засобів, які перевозять вантаж, що змінює розподіл не свідчить про те, що процедура зважування відбулась з порушенням норм чинного законодавства або в зв`язку з відсутністю методики були спотворені дані зважування. Крім того, доказів того що вантаж насіння ячменю є вантажем, що змінює розподіл навантажень позивачем не наведено.

Також, щодо характеру вантажу, який перевозився, що є сипучим та постійно переміщується по осям, суд погоджується з доводами відповідача, що ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» не містить ніяких застережень стосовно виду вантажу, який перевозиться. Також санкція ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачає відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від понад 10% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу без будь-яких застережень стосовно виду вантажу. Оскільки Закон має вищу юридичну силу, ніж Правила дорожнього руху, тому в даному випадку слід застосувати норму права, яка має вищу юридичну силу. Чинним законодавством не передбачені виключення з ПДР при перевезенні сипучих вантажів. А переміщення ватажу під час руху не припустиме, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу. Вказані негативні переміщення вантажу під час руху можуть призвести до непередбачуваних катастрофічних наслідків та є загрозою для безпеки дорожнього руху.

У зв`язку з цим, суд відхиляє доводи позивача про неможливість встановлення достовірного та точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу.

Щодо затримання транспортного засобу суд зазначає наступне:

Пунктом 21 Порядку №879 передбачено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативною параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

У разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух. подвійний розмір застосовується в частині перевищення фактичних показників над показниками, визначеними у дозволі, за пройдену частину маршруту.

Довідка про здійснення габаритно-вагового контролю та/або сертифікат зважування, або документ щодо внесення плати за проїзд є чинними протягом усього маршруту.

Відповідно до пункту 31-1 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру.

Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Із аналізу вказаних норм, суд приходить до висновку, що цим нормативним документом передбачена можливість руху транспортного засобу після визначення плати та можливість внести таку плату протягом 30 днів.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги, що позивачем допущено перевищення габаритно-вагових норм на одиничну вісь на 18,82%, суд приходить до висновку, що відповідач мав достатні підстави для накладення штрафу відповідно до ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищевикладене, оцінюючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 77, 90, 139, 241 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий колос» (вул. Кировоградська, 23, м. Миколаїв, 54046, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Південного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки (пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ) про визнання протиправною та скасування постанови Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 232668 від 29.04.2021 року відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 13.08.2021 року.

Суддя О.В. Малих