Справа № 120/5582/21-а
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2021-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 серпня 2021 р. Справа № 120/5582/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправним та скасування рішення, наказу, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

до Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправним та скасування рішення, наказу, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру оформлене протоколом №3 від 11.05.2021 року в частині звернення з поданням до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера - землевпорядника ОСОБА_1 та протиправністю наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №246 від 21.05.2021 року "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженера - землевпорядника" в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера - землевпорядника ОСОБА_1 .

Ухвалою від 07.06.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

22.06.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідачів просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки Кваліфікаційна комісія Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру керуючись статтею 68 Закону України "Про землеустрій" правомірно розглянула звернення Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №0-2-0.9-2171/2 від 05.03.2021 року та дійшла висновку, що викладені у скарзі порушення є грубими, а тому проголосувала за позбавлення ОСОБА_1 кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника.

25.06.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив у якій позивач зазначила, що в Державному земельному кадастрі були відсутні відомості щодо будь-яких земельних ділянок по яких нею розроблялись проекти землеустрою, а фактичне використання підтверджувало її приналежність до земель сільськогосподарського призначення, тому не було підстав і сумнівів щодо подальшого формування земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства.

29.07.2021 року позивачем подано додаткові пояснення у яких остання вказала, що категорично не погоджується з твердженнями відповідачів, що землі які нею проектувались до відведення відносяться до земель оборони, оскільки відповідачі безпідставно не маючи жодного належного та допустимого доказу та обґрунтування (крім не виданого та не зареєстрованого державного акту) зазначають, що це землі оборони.

У судовому засіданні 06 серпня 2021 року представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини які викладені в позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових поясненнях.

Ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, занесеної секретарем судового засідання до протоколу судового засідання 06.08.2021 року, у судовому засіданні оголошено перерву.

Після перерви у судове засідання представник позивача не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 06 серпня 2021 року розгляд справи вирішено проводити в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

05.03.2021 року Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області звернулось із листом №0-2-0.9-2171/2 /а.с. 58-60/ до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру із пропозицією щодо позбавлення ОСОБА_1 кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника №011891 від 15.03.2015 року.

Відповідно до вказаного вище звернення, з метою забезпечення якості виконання робіт із землеустрою розпорядниками документацій, а також дотримання державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою, згідно з процедурою визначеною статтею 66 Закону України "Про землеустрій", враховуючи доповідну записку начальника управління Державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Пацалюка С.В. та інформацію Відділу у Тиврівському районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 14.12.2020 №123/415-20-0.34, повідомлено наступне.

ФОП ОСОБА_1 за принципом "мовчазної згоди" визначеного п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України на замовлення групи громадян розробила проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 24 громадянам для ведення особистого селянського господарства розташованих за межами населених пунктів на території Великовулизької сільської ради Тиврівського району Вінницької області на загальну площу 47,8457 га.

По складовій документації визначено, що земельні ділянки відводяться за рахунок земель резервного фонду державної власності, сільськогосподарського призначення, за складом угідь - пасовища.

Даний проект пройшов погодження відповідно до процедури визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 31 серпня 2016 №580 "Деякі питання реалізації пілотного проекту із запровадження екстериторіальності погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру".

Первинно проект було направлено на екстериторіальне погодження 01.12.2020 і за результатами розгляду експерт Гунько Ю.Л. (ГУ Держгеокадастру Волинській області) було відмовлено в погодженні (висновок про розгляд документації із землеустрою від 03.12.2020 №23095/82-20) з посиланням на відсутність погодження меж - власником земель державної власності.

Повторно 04.12.2020 за результатами розгляду експертом державної експертизи Шворак Л.А. (ГУ Держгеокадастру у Волинській області) було також відмовлено в погодженні (висновок про розгляд документації із землеустрою від 08.12.2020 №23555/82-20) із зазначенням відсутність згоди про вилучення земельної ділянки відповідно до вимог ст. 50 Закону України "Про землеустрій", оскільки було враховано інформацію Відділу у Тиврівському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 11.11.2020 №1035/415-20-0.34 про те, що земельна ділянка яка передбачається до відведення вищезазначеним проектом є частиною ділянки загальною площею 179,8 га на території Великовулизької та Маловулизької сільських рад Тиврівського району Вінницької області, яка згідно облікових документів відноситься до категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (15.01 - для розміщення та постійної Діяльності Збройних Сил України), землекористувач - Міністерство оборони України (шифр рядка 76, вид угідь - сіножаті).

Однак, розробником документації ФОП ОСОБА_1 було проігноровано дану інформацію і не внісши жодного доповнення 11.12.2020 вкотре направила на екстериторіальне погодження зазначений проект, який за результатами розгляду експертом Малюченко Н.Ю. (ГУ Держгеокадастру у Черкаській області) було відмовлено в погодженні (висновок про розгляд документації із землеустрою від 17.12.2020 №17538/82-20) де чітко було аргументовано підставу відмови, з посиланням, що відведення передбачається за рахунок земель оборони.

В цілому по зазначеному проекту землеустрою станом на 26.02.2021 було сім відмов різними експертами державної експертизи із зазначенням аналогічних зауважень стосовно категорії земель та відсутності згоди на вилучення земельної ділянки з постійного користування, однак розробник наполегливо направляє проект землеустрою на екстериторіальне погодження без урахування зазначених зауважень.

Аналогічна ситуація і з рештою земельних ділянок, які є складовими загальної ділянки 179,8 га на території Великовулизької та Маловулизької сільських рад Тиврівського району Вінницької області, яка відноситься до категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (15.01 - для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України), землекористувач - Міністерство оборони України, (шифр рядка 76, вид угідь - сіножаті) що підтверджено державним актом на право постійного користування землею Б№000751, виданого 1983 року Гайсинській квартирно-експлуатаційній частині для внутрігосподарських потреб.

Однак, ігноруючи дану інформацію ФОП ОСОБА_1 розробляє проекти землеустрою щодо відведення зазначених ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства, як із земель державної власності сільськогосподарського призначення за принципом "мовчазної згоди". Частково по зазначених ділянках були позитивні висновки експертів державної експертизи і частина земельних ділянок внесена до Державного земельною кадастру.

Всі розроблені документації, які були відправлені на погодження підписані та скріплені печаткою сертифікованого інженера - землемлевпорядника ОСОБА_1 .

Крім того, на адресу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області надійшов лист Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 16.02.2021 №1467/24-2021 та ухвала Вінницькою міського суду Вінницької області від 10.02.2021 у справі 127/3192/21.

Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 10.02.2021 у справі 127/3192/21 в рамках досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000001 від 12.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 Кримінального Кодексу України накладено арешт на земельну ділянку площею 179,8 га розташовану на території Великовулизької та Маловулизької сільських рад Тиврівського району Вінницької області, яка перебуває у власності держави, та перебуває на обліку Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця Міністерства оборони України на підставі державного акту на право користування землею №000751 від 1983 року, та рішення 9 сесії 22 скликання Тиврівської районної ради, із забороною на відчуження, розпорядження, та внесення уповноваженими особами відомостей щодо вказаної ділянки до Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і Реєстру прав власності на нерухоме майно, в тому числі на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, відомості про які внесені до Державного земельного кадастру на підставі обмінних файлів, сформованих ФОП ОСОБА_1 у межах земельної ділянки Міністерства оборони України площею 179,8 га на території Великовулизької та Маловулизької сільських рад Тиврівського району Вінницької області.

В спростування зазначених обставин позивачем подано до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру заперечення на лист Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №0-2-0.9-2171 від 05.03.2021 року /а.с. 74-81/.

На засіданні Кваліфікаційної комісії, яке відбувалося 19.05.2020 року, після заслуховування листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 05.03.2021 № 0-2-0.9-2171/2-21 щодо порушення сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_1 вимог положень нормативно-правових актів та заперечень ОСОБА_1 , шляхом відкритого голосування простою більшістю голосів присутніх на засіданні (10 - «за», 0 - «проти», 2 - «утримався») Кваліфікаційною комісією ухвалено рішення про звернення з поданням до Держгеокадастру щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 .

Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №246 від 21.05.2021 року "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженера - землевпорядника" окрім іншого, анульовано кваліфікаційний сертифікат інженера - землевпорядника ОСОБА_1 .

Вважаючи рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру оформлене протоколом №3 від 11.05.2021 року в частині звернення з поданням до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера - землевпорядника ОСОБА_1 та наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №246 від 21.05.2021 року "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженера - землевпорядника" в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера - землевпорядника ОСОБА_1 протиправними, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до пункту "ж" частини 1 статті 184 Земельного кодексу України землеустрій передбачає, зокрема, складання проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозмін, упорядкування угідь, а також розроблення заходів щодо охорони земель.

Згідно з положеннями частини 6 статті 186-1 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Частиною 3 статті 66 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 року № 858-IV (далі - Закон № 858-IV) встановлено, що відповідальними особами за якість робіт із землеустрою можуть бути лише сертифіковані інженери-землевпорядники.

Відповідно до частин дев`ятнадцятої - двадцять першої статті 66 Закону № 858-IV кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника анулюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин:

а) за зверненням сертифікованого інженера-землевпорядника;

б) у разі набрання законної сили рішенням суду про обмеження дієздатності особи (інженера-землевпорядника), визнання її недієздатною, безвісно відсутньою;

в) за поданням Кваліфікаційної комісії в разі встановлення факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою відповідно до статті 68 цього Закону;

г) на підставі свідоцтва про смерть.

Кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника може бути також анульований за рішенням суду.

Відповідно до частини восьмої статті 66 Закону № 858-IV рішення Кваліфікаційної комісії може бути оскаржено до суду.

Статтею 68 Закону № 858-IV передбачено, що особи, винні у порушенні законодавства у сфері землеустрою, несуть відповідальність згідно із законом. Кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з таких підстав: грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою; рішення суду за фактами неякісного проведення землеустрою сертифікованим інженером-землевпорядником; наявність у сертифікованого інженера-землевпорядника непогашеної судимості за корисливі злочини; з`ясування факту неправомірної видачі кваліфікаційного сертифіката.

На підставі подання Кваліфікаційної комісії про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає відповідне рішення та повідомляє його письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.

Рішення про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката може бути оскаржено в судовому порядку.

Відповідно до пункту 6 Розділу II Порядку роботи Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.08.2017 за № 1044/30912, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України "Про питання сертифікації інженерів-землевпорядників та інженерів-геодезистів" від 28.07.2017 № 392 (далі - Порядок №392) рішення Кваліфікаційної комісії приймаються шляхом відкритого голосування простою більшістю голосів присутніх на її засіданні та оформлюються протоколом, який підписують усі присутні на засіданні члени Кваліфікаційної комісії. Член Кваліфікаційної комісії, який не погоджується з прийнятим Кваліфікаційною комісією рішенням, висловлює окрему думку в письмовому вигляді, що додається до протоколу.

Пунктом 19 Розділу III Порядку № 392 встановлено, що Кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання до Держгеокадастру про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з таких підстав: грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою; рішення суду за фактами неякісного проведення землеустрою сертифікованим інженером-землевпорядником; наявність у сертифікованого інженера-землевпорядника непогашеної судимості за корисливі злочини; з`ясування факту неправомірної видачі кваліфікаційного сертифіката.

На підставі подання Кваліфікаційної комісії про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката Держгеокадастр приймає відповідне рішення та повідомляє його письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.

З системного аналізу наведених правових положень вбачається, що анулювання кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника здійснюється Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру за поданням Кваліфікаційної комісії за наявності однієї із підстав, визначених у статті 68 Закону № 858-IV. Кваліфікаційна комісія проводить засідання, на якому обов`язково розглядає акт перевірки або письмові звернення заінтересованих осіб, та за результатами розгляду приймає відповідне рішення, яке оформлюється протоколом.

У зв`язку з цим, за результатами розгляду звернень заінтересованих осіб Кваліфікаційна комісія у випадку встановлення факту грубого порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою може прийняти рішення про внесення подання до Держгеокадастру України стосовно анулювання сертифіката інженера-землевпорядника. Водночас обов`язковою умовою для винесення подання про анулювання кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника є не наявність самого звернення, а встановлення за результатами розгляду такого звернення факту правопорушення, вини особи у вчинені даного правопорушення.

При цьому, Закон № 858-IV не дає визначення грубого порушення суб`єктом господарювання або ж інженером-землевпорядником вимог нормативно-правових актів. Отже поняття "грубе порушення суб`єктом господарювання або ж інженером-землевпорядником вимог нормативно-правових актів", яке застосоване законодавцем у статті 68 Закону № 858-IV, має оціночний характер, а тому для з`ясування характеру порушення слід досліджувати допущене порушення у сукупності з урахуванням усіх обставин та попередніх проступків. У кожному конкретному випадку воно повинно встановлюватися, виходячи з об`єктивних та суб`єктивних ознак вчиненого діяння.

Суд зазначає, що грубим порушенням може вважатися порушення, в результаті якого не тільки порушено відповідні правові норми, а наслідком якого стали незворотні процеси для відновлення прав заінтересованих осіб, тобто за будь-яких умов неможливе повернення у правовий стан, що існував до вчинення зазначеного порушення.

Визнання порушення нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою грубим залежить від оцінки таких критеріїв кожний з яких має самостійне значення: характеру порушення; категорії виконавця; об`єктивних ознак здійснюваного порушення; суб`єктивних ознак здійснюваного порушення.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постановах від 18.10.2018 року по справі № 808/2685/17 та від 17.02.2021 року по справі № 806/2828/18.

Поряд з цим, суд враховує, що для ухвалення рішення про наявність у діях сертифікованого інженера-землевпорядника грубого порушення вимог положень нормативно-правових актів, Кваліфікаційна комісії має ретельно дослідити всі обставини справи, тобто встановити факт порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою.

Отже комісія повинна не просто констатувати про необхідність внесення подання до Держгеокадастру України стосовно анулювання сертифіката інженера-землевпорядника, а прийняти вмотивоване рішення, в якому вказати які саме вимоги чинного законодавства порушені із зазначенням конкретних пунктів, зазначити чому саме вважає виявлені порушення грубими (враховуючи що таке поняття є оціночним), встановити чи призвело таке порушення до неможливості відновити порушені права заінтересованих осіб. Сам факт дискреції комісії у наданні оцінки грубого порушення законодавства вимагає від суб`єкта владних повноважень належної мотивації прийнятих рішень.

Суд зазначає, що оскаржуваний наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 винесено на підставі Закону № 858-IV за поданням Кваліфікаційної комісії за грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

Водночас ані у наказі, ані у поданні та протоколі комісії не зазначено в чому саме полягає грубе порушення позивачем вимог законодавства, які саме дії призвели до неможливості відновлення порушених прав заявника, не проведено перевірки фактів, які зазначені в листі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №0-2-0.9-2171/2 05.03.2021 року.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Однак, як рішення кваліфікаційної комісії, так і оскаржуваний наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру прийнято не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття.

Так, в ході розгляду справи судом досліджено висновки про розгляд документації із землеустрою екстериторіального погодження та встановлено, що на кожний висновок позивачем направлявся коректурний аркуш із мотивами за яких на думку інспектора-землевпорядника наявні підстави для погодження проекту землеустрою.

Посилання у протоколі засідання кваліфікаційної комісії, що у погодженні проекту землеустрою відмовлялось із зазначенням аналогічних зауважень, не знайшло свого підтвердження та спростовується змістом висновків про розгляд документації із землеустрою.

Вперше висновок про розгляд документації із землеустрою №23095/82-20 від 03.12.2020 року містив зауваження щодо необхідності уточнити інформацію у скількох примірниках і у якому вигляді розробляється проект землеустрою для 24 замовників, межі земельних ділянок узгодити із суміжним землекористувачем - землі державної власності.

Вдруге висновок про розгляд документації із землеустрою №23555/82-20 від 08.12.2020 року містив висновок щодо не врахування вимог статті 50 Закону України "Про землеустрій" - відсутня письмова згода землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду, оскільки відповідно інформації щодо земельної ділянки..., що надається Державним кадастровим реєстратором і територіальним органом нижчого рівня територіальному органу та викопіювання з кадастрової карти (плану) з підписами посадових осіб (п.5 Тимчасового порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2016 №580 від 13.07.2020 року ЗВ-020), також не враховано ст.3, ст.11, п.1 ст.20 Закону України "Про Державний земельний кадастр", відповідно інформації наданої кадастровим реєстратором земельна ділянка віднесена до земель запасу промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Висновки про розгляд документації із землеустрою №17538/82-20 від 17.12.2020 року, №23860/82-20 від 23.12.2020 року, №289/82-21 від 05.01.2021 року, №894/82-21 від 15.01.2021 року містять також не аналогічні, а додаткові підстави за яких проект землеустрою не був погоджений.

Відповідно до абзацу 2 частини 8 статті 186-1 Земельного кодексу України (в редакції чинній на час прийняття вказаних висновків) не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Тобто, законодавець прямо передбачив заборону у відмові в погодженні проекту землеустрою з інших причин чи вказувати інші недоліки.

В свою чергу, інженером-землевпорядником ОСОБА_1 на кожний висновок про розгляд документації із землеустрою було відреаговано, шляхом підготовки та викладу у коректурному аркуші обґрунтувань наявності підстав для погодження проекту відведення земельної ділянки. При цьому, позивачем враховувались усі зауваження, надавались ґрунтовні відповіді та здійснювалось посилання на неможливість відмов у погодженні проекту землеустрою відповідно до абзацу 2 частини 8 статті 186-1 Земельного кодексу України.

Отримавши черговий висновок про відмову у погодженні проекту землеустрою №1717/82-21 від 27.01.2021 року, надалі проект на погодження не направлявся, а будь-які дії щодо його подальшого погодження інженер-землевпорядник ОСОБА_1 не вчиняла.

Вказане свідчить, що позивачем не вчинено дій (не порушено відповідних правових норм), наслідком яких стали б незворотні процеси для відновлення прав заінтересованих осіб.

Суд звертає увагу, що за правовою позицією Верховного Суду (постанова №808/2685/17 від 18.10.2018 року, постанова №806/2828/18 від 17.02.2021 року) грубим порушенням вважається порушення, за наслідками яких настали незворотні процеси для відновлення прав заінтересованих осіб, тобто за будь-яких умов неможливе повернення у правовий стан, що існував до вчинення зазначеного порушення.

В ході розгляду справи таких обставин не встановлено та констатовано їх відсутність.

Натомість, лише 05.03.2021 року Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області в адресу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру скеровано лист "Про вжиття заходів", зокрема щодо позбавлення ОСОБА_1 кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника.

У листі вказано, що розробником документації ФОП ОСОБА_1 проігноровано інформацію, що викладена у семи висновках, якими не погоджувався проект та не внісши жодного доповнення вкотре було направлено на екстериторіальне погодження зазначений проект.

Також, вказувалось, що земельна ділянка, яка передбачалась для відведення є частиною ділянки, що відноситься до категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (15.01 - для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України).

Викладені твердження суд оцінює критично, оскільки в ході розгляду справи достеменно з`ясовано та встановлено факти врахування та реагування ОСОБА_1 на кожний висновок експертів державної експертизи.

Крім того, матеріали справи не містять чітких та беззаперечних доказів, що земельна ділянка відноситься до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (15.01 - для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України). Натомість, наявні матеріали, які вказують, що земельна ділянка відноситься до земель запасу.

У відповідь на висновок про розгляд документації із землеустрою №17538/82-21 від 17.12.2020 року ФОП ОСОБА_1 надано обґрунтування власних мотивів щодо можливості погодження проекту землеустрою, оскільки земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення.

Зокрема, зазначила, що земельна ділянка ніколи не перебувала та не перебуває у користуванні (оренді) чи у власності фізичних або юридичних осіб, в тому числі в користуванні Збройних Сил України чи Міністерства оборони України.

Вказала, що відповідно до частини 1 статті 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

В представленому на розгляд проекті землеустрою відсутні рішення органів влади чи органів місцевого самоврядування про віднесення даної земельної ділянки до земель оборони.

У судовому засіданні представник позивача звернув увагу суду, що відповідно до інформації наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області /а.с. 72/ щодо земельної ділянки, яка розташована в межах :02:002 її цільове призначення - 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам).

Із Публічної кадастрової карти України не прослідковується той факт, що дана земельна ділянка відноситься до земель для розміщення і постійної діяльності Збройних Сил України.

Крім того, зазначив, що позивач розробила 2 проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок на території Великовулизької та Маловулизької сільських рад, які пройшли екстериторіальне погодження. Відомості про земельні ділянки внесено до Державного земельного кадастру, а громадянами подано їх на затвердження до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

На переконання суду, викладені обставини спростовують твердження відповідачів, що земельну ділянку віднесено до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (15.01 - для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України).

Додатково вказане підтверджується викопіюванням з кадастрової карти (плану) /а.с. 70/ та інформацією щодо земельної ділянки, яка розташована в межах :02:002, що надається Державним кадастровим реєстратором і територіальним органом нижчого рівня територіальному органу /а.с. 72/, де зазначено цільове призначення земельної ділянки - 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам).

Наведене також було висвітлено ОСОБА_1 в запереченнях на лист Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №0-2-0.9-2171 від 05.03.2021 року, направлених Державній службі України з питань геодезії, картографії та кадастру.

При розгляді листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Кваліфікаційною комісією не було враховано та перевірено викладені обставини, а також не було надано оцінки письмовим запереченням ОСОБА_1 .

З протоколу засідання кваліфікаційної комісії вбачається, що заперечення позивача не досліджувались, комісія обмежилась лише констатацією факту їх надходжень.

Вказане ставить під сумнів обізнаність членів кваліфікаційної комісії про зміст заперечень.

Отже, вирішуючи звернутись із поданням до Держгеокадастру щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 кваліфікаційною комісією не було враховано, що:

- висновки про розгляд документації із землеустрою містили не аналогічні зауваження;

- на кожний висновок про розгляд документації із землеустрою позивачем відреаговано та зауваження враховано, що підтверджується коректурними аркушами /а.с. 18-31, 205-206, 208-210, 244-245/;

- відсутність незворотніх процесів для відновлення прав заінтересованих осіб;

- відсутність чітких та безсумнівних матеріалів, які вказують на те, що земельна ділянка відноситься до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (15.01 - для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України), проте наявні матеріали які вказують, що земельна ділянка - це землі запасу.

Таким чином, за наведених обставин не можливо констатувати належний розгляд листа кваліфікаційною комісією та обґрунтованість прийнятого рішення, а також наявність в діях ОСОБА_1 порушення вимог законодавства.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №246 від 21.05.2021 року "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженера - землевпорядника" в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера - землевпорядника ОСОБА_1 прийнятий з порушенням норм чинного законодавства України, а тому, підлягає скасуванню.

Також, з метою захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру внести відомості про включення інформації про сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_1 в Державний реєстр сертифікованих інженерів-землевпорядників на офіційному веб-сайті щодо поновлення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника.

Визначаючись щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру оформлене протоколом №3 від 11.05.2021 року в частині звернення з поданням до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера - землевпорядника ОСОБА_1 , суд виходить із наступного.

При оскарженні наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №246 від 21.05.2021 року, суд перевіряє правомірність дій щодо його прийняття і у випадку встановлення протиправності в таких діях (допущення бездіяльності), скасовує відповідний наказ.

Вказане свідчить про те, що визнання протиправним та скасування наказу №246 від 21.05.2021 року охоплює в собі й визнання протиправними дій, усіх рішень, що передували його прийняттю, а тому питання протиправності рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру оформлене протоколом №3 від 11.05.2021 року в частині звернення з поданням до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера - землевпорядника ОСОБА_1 , у даному випадку, окремого окреслення судовим рішенням не потребує.

При прийнятті наказу, суб`єкт владних повноважень розглядає подання та наділений дискреційними повноваженнями прийняття рішення про його задоволення або відмову у задоволенні.

Отже, позовна вимога щодо визнання протиправним та скасування рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру оформлене протоколом №3 від 11.05.2021 року в частині звернення з поданням до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера - землевпорядника ОСОБА_1 не відповідає матеріально-правовим способам захисту порушеного права, оскільки в даному випадку результатом вчинених дій щодо звернення із поданням про анулювання кваліфікаційного сертифіката став наказ №246 від 21.05.2021 року, оскаржуючи який в повній мірі позивачем реалізовується право на судовий захист та виявляється можливість у відновленні порушених прав та інтересів в даних правовідносинах.

Тому, позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру оформлене протоколом №3 від 11.05.2021 року в частині звернення з поданням до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера - землевпорядника ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для часткового задоволення даного адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведену норму, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 1816 грн. судового збору підлягають відшкодуванню частково у розмірі 908 грн. (1/2 задоволених вимог).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №246 від 21.05.2021 року "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженера - землевпорядника" в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера - землевпорядника ОСОБА_1 (кваліфікаційний сертифікат №011891 від 13 березня 2015 року).

Зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру внести відомості про включення інформації про сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_1 (кваліфікаційний сертифікат №011891 від 13 березня 2015 року) в Державний реєстр сертифікованих інженерів-землевпорядників на офіційному веб-сайті щодо поновлення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач (1): Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (вул. Народного ополчення, 3, м. Київ, 03151, );

Відповідач (2): Кваліфікаційна комісія Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (вул. Народного ополчення, 3, м. Київ, 03151).

Суддя Свентух Віталій Михайлович