Справа № 804/19537/14
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді суддя суддяНіколайчук С.В. Турова О.М., Кучма К.С.,
при секретарі судового засіданняФедуркіній А.В.
без участі представників сторін
18 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою, у якій, з урахуванням заяви про уточнення заяви від 25.02.2021 року, просить:
Крім того, посада ОСОБА_1 , з якої було звільнено останнього віднесено до номенклатури голови центрального органу виконавчої влади, яким було Міністерство доходів і зборів, а на теперішній час Державна фіскальна служба України як його правонаступник.
На думку заявника, що лише Державна фіскальна служба України, як правонаступник Міністерства доходів і зборів України може виконати рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на службі в органах податкової міліції на посаді начальника оперативного відділу оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Дніпропетровської митниці ДФС та виплату грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року призначено заяву про заміну сторони до розгляду в судовому засіданні на 12 січня 2021 року.
22.01.2021 року на адресу суду надійшли заперечення від Дніпропетровської митниці ДФС, в яких зазначено, що підрозділи податкової міліції й надалі функціонують лише в системі Державної фіскальної служби України, при цьому, оплата їх праці здійснюється в порядку, встановленому вищевказаною постановою та кошти передбачені Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік» від 14.11.2019 № 294-ІХ.
Станом на день звернення ОСОБА_1 до суду із цією заявою відсутній наказ Державної фіскальної служби України як правонаступника Міністерства доходів і зборів про його поновлення на посаді в органах ДФС.
У задоволенні заяви просить відмовити.
В подальшому розгляд заяви було перенесено на 11.02.2021 року, 18.03.2021 року, 18.03.2021 року, 20.04.2021 року, 20.05.2021 року, 22.06.2021 року, 15.07.2021 року, 10.08.2021 року, 12.08.2021 року.
Представники сторін в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Суд, дослідивши матеріали заяви, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 року у справі №804/19537/14 позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача 1 - Державної фіскальної служби України, відповідача 2 - Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби, відповідача 3 - Державної митної служби України про визнання протиправним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії задоволені повністю шляхом:

- визнання протиправним та скасування наказу Міністерства доходів і зборів України від 29.10.2014 №2160-0 про звільнення з посади та податкової міліції полковника податкової міліції ОСОБА_1 , начальника оперативного відділу оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Дніпропетровської митниці Міндоходів;

- поновлення ОСОБА_1 на службі в органах податкової міліції на посаді начальника оперативного відділу оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби;

- стягнення з Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби (вул. Княгині Ольги, м. Дніпро, 49038, ) на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29.10.2014 року по 12.03.2020 року у розмірі 463 107 ,89 грн.;

- допущення до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в органах податкової міліції на посаді начальника оперативного відділу оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби;

- допущення до негайного виконання рішення суду в частині стягненнясереднього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 7178,70 грн.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду 22.07.2020 року апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби задоволено частково, апеляційну скаргу Державної митної служби України задоволено частково:

- рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 року по справі №804/19537/14 скасовано;

- позов ОСОБА_1 задоволено частково;

- визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства доходів і зборів України від 29.10.2014 №2160-0 про звільнення з посади та податкової міліції полковника податкової міліції ОСОБА_1 , начальника оперативного відділу оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Дніпропетровської митниці Міндоходів;

- поновлено ОСОБА_1 на службі в органах податкової міліції на посаді начальника оперативного відділу оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Дніпропетровської митниці Міндоходів;

- стягнуто з Дніпропетровської митниці Міндоходів на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29.10.2014 року по 12.03.2020 року у розмірі 463107,89 грн.;

- в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

08.09.2020 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом видані виконавчі листі на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 року:

- про поновлення ОСОБА_1 на службі в органах податкової міліції на посаді начальника оперативного відділу оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Дніпропетровської митниці Міндоходів;

- про стягнення з Дніпропетровської митниці Міндоходів на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29.10.2014 року по 12.03.2020 року у розмірі 463107,89 грн.

У вищезазначених виконавчих листах від 08.09.2020 року боржником зазначена Дніпропетровська митниця Міндоходів ().

Отримавши виконавчий лист про стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, позивач 23.09.2020 року звернувся до головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області із заявою про виконання виконавчого листа.

Головним управлінням Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області від 30.09.2020 року №04-10-10/41663 надано позивачу лист, яким повідомлено, що у виконавчому листі Дніпропетровського окружного адміністративною суду від 08.09.2020 по справі №804/19537/14 боржником зазначено Дніпропетровську митницю Міндоходів (). Станом на 29.09.2020 Дніпропетровська митниця Міндоходів () не має відкритих рахунків у головному управлінні. Також зазначено, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за кодом зазначається, що з 21.05.2015 було внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи, а саме Дніпропетровської митниці Міндоходів (1). Згідно з п.9 Порядку, орган казначейства повертає`виконавчий документ стягувачові у разі, кати боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства.

Отримавши виконавчий лист про поновлення ОСОБА_1 на службі, позивач 23.09.2020 року звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про виконання виконавчого листа.

04.11.2020 року відділом примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання.

В обґрунтування повернення виконавчого листа зазначено, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій боржник - Дніпропетровська митниця Міндоходів, - припинено.

Таким чином, станом на час прийняття рішення у справі №804/19537/14 та звернення із заявами про виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду 22.07.2020 року, виконати постанову не має можливості, у зв`язку з тим, що боржник у справі - Дніпропетровська митниця Міндоходів () ліквідована.

Вирішуючи питання наявності підстав про заміну сторони у справи № 804/19537/14 на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду 22.07.2020 року у справі №804/19537/14, суд виходить з таких міркувань.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 17.07.2014 р. № 651-р «Питання державної фіскальної служби», відповідно до частини сьомої статті 5 Закону України Про центральні органи виконавчої влади підтримано пропозицію Голови Державної фіскальної служби про завершення здійснення заходів з утворення зазначеної Служби та можливість виконання нею функцій і повноважень Міністерства доходів і зборів, що припиняється.

Пунктом 7 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 р. № 236, передбачено, що ДФС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 р. № 311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» передбачено, зокрема, реорганізацію Дніпропетровської митниці Міндоходів у Дніпропетровську митницю ДФС.

Пунктом 6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 р. № Iі 4 зазначено, що у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано, один або кілька органів виконавчої влади переходять права та обов`язки органів виконавчої влади, що приєднуються.

Згідно з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань:

- Дніпропетровська митниця Міндоходів припинено 21.05.2015 року за № 1 057296;

- Дніпропетровську митницю ДФС зареєстровано 02.10.2014 року за № 1 91.

Таким чином, постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» від 06.08.2014 року № 311 визначено територіальні органи ДФС, які утворюються шляхом приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби за переліком, зокрема, по Дніпропетровській області створено Державну фіскальну службу України та Дніпропетровську митницю Державної фіскальної служби України.

Таким чином, Державна фіскальна служба України є правонаступником Державної митної служби України, Дніпропетровська митниця Державної фіскальної служби України є правонаступником Дніпропетровської митниці Міндоходів.

Відтак, суд вважає, обставини неможливості виконання рішення суду Дніпропетровською митницею Міндоходів встановленими та такими, що не підлягають доказуванню.

Окрім того, відповідно до письмових пояснень відповідача-2, Дніпропетровська митниця ДФС, яка є правонаступником Дніпропетровської митниці Міндоходів, також не взмозі виконати рішення суду в частині поновлення позивача на службі та стягнення відповідних коштів з огляду на наступне.

Посада ОСОБА_1 , з якої його було звільнено віднесено до номенклатури Голови центрального органу виконавчої влади, яким було Міністерство доходів і зборів, а на теперішній час Державна фіскальна служба України як його правонаступник.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення Державної фіскальної служби» від 21.05.2014 № 160 утворено Державну фіскальну службу як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України, реорганізувавши Міністерство доходів і зборів шляхом перетворення.

У відповідності до наказу Державної фіскальної служби України від 18.07.2014 №2 «Про початок діяльності Державної фіскальної служби України», у зв`язку із розпорядженням Кабінету Міністрів України від 17.07.2014 № 651-р «Питання Державної фіскальної служби», розпочато виконання Державною фіскальною службою України покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236 «Про Державну фіскальну службу України» функцій і повноважень Міністерства доходів і зборів України, що припиняється.

При цьому, пунктом 5.1 вказаного наказу керівників структурних підрозділів ДФС було зобов`язано забезпечити виконання повноважень та функцій структурних підрозділів Міндоходів, на базі яких вони утворені.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року № 311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» утворено серед інших Дніпропетровську митницю ДФС у відповідності до переліку згідно додатку, реорганізувавши територіальні органи Міністерства доходів і зборів України шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби за переліком, згідно з додатком.

Відповідно до пункту 8 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074 (далі - Порядок №1074) внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) органів виконавчої влади припиняється той орган виконавчої влади, майнові права та обов`язки якого переходять його правонаступникам.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 1074 майнові права та обов`язки органів виконавчої влади у разі їх злиття, приєднання або перетворення переходять правонаступникові на підставі передавального акта, а у разі їх поділу - згідно з розподільчим балансом.

При цьому, пунктом 26 Порядку № 1074 визначено, що фінансування заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією органів виконавчої влади або територіальних органів, здійснюється в межах коштів, передбачених на їх утримання законом про державний бюджет України на відповідний рік.

Станом на 14.04.2020 Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань містить інформацію про Державну фіскальну службу України як про установу, яка перебуває в стані припинення, однак не припинена.

Зазначене передбачає здійснення заходів, пов`язаних з реорганізацією, серед яких передача майнових прав та обов`язків до новоутвореного органу, вивільнення посадових осіб, призначення на посади тощо.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18,12.2018 № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» Державна фіскальна служба України продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції, зокрема, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства до завершення здійснення заходів з утворення центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Підрозділи податкової міліції у складі Державної фіскальної служби продовжують здійснювати повноваження та виконувати функції з реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, здійснюючи оперативно-розшукову, кримінальну процесуальну та охоронну функції до завершення здійснення заходів з утворення центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Митницею під час розгляду справи заперечувалось твердження позивача про поновлення його на посаді в митних органах, зокрема, в Дніпропетровській митниці ДФС, оскільки ОСОБА_1 не був посадовою особою митних органів, а перебував на службі у податковій міліції, мав відповідне звання підполковника та відповідно отримував грошове забезпечення.

Під час перебування позивача, як працівника податкової міліції в Дніпропетровській митниці Міндоходів, йому проводилась виплата грошового забезпечення у відповідності до постанов Кабінету Міністрів України від 31.12.2007 № 499 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ» та від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та інших осіб (чинні на момент виникнення спірних правовідносин).

На підтвердження митницею надавались до суду виписки з кошторису на утримання митниці, в якому передбачено фінансування за КЕКВ 2111 «Заробітна плата» - заробітна плата всіх штатних працівників, винагороди та інші виплати нараховані працівникам, які не перебувають у штаті установи, відповідно до умов цивільно - правового договору, а за КЕКВ 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» - грошове утримання (забезпечення) військовослужбовців, поліцейських.

Фінансування витрат за КЕКВ 2112 було передбачено тільки кошторисом митниці на 2014 рік, у зв`язку з відсутністю у митниці аналогічних посад з 2015 по теперішній час фінансування за цим КЕКВ не передбачено.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено тарифні розряди осіб начальницького складу податкової міліції апарату Державної фіскальної служби України та схему тарифних розрядів за посадами начальницького складу податкової міліції головних управлінь в областях, м.Києві та органу з обслуговування великих платників податків Державної фіскальної служби і т.д.

Зазначене свідчить про те, що підрозділи податкової міліції й надалі функціонують лише в системі Державної фіскальної служби України, при цьому, оплата їх праці здійснюється в порядку, встановленому вищевказаною постановою та кошти передбачені Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік» від 14.11.2019 № 294-ІХ.

Таким чином, вищезазначене свідчить про те, що лише відповідач-1 - ДФС України, як правонаступник Міністерства доходів і зборів України, може виконати рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на службі в органах податкової міліції на посаді начальника оперативного відділу оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Дніпропетровської митниці ДФС та виплату грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному орган, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Крім того, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.

Таким чином, надаючи правову оцінку належності обраного судом способу захисту прав суд зазначає, що слід зважати й на його ефективність з точки зору і статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 р. (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» констатував: 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. TheLnitedKingdom),n.n.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або Ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються Сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

З аналізу наведених норм Європейського Суду з прав людини, встановлено, що рішення суду має бути практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом.

Проте, поновляючи позивача за допомогою обраного судом способу реалізації рішення суду, останній фактично нівелює ефективність судового захисту, оскільки позивача фактично поновлено в органі, який не здійснює повноважень, оскільки є ліквідованим.

Таким чином, обраний судом спосіб реалізації рішення суду не є ефективним та практичним, а є лише теоретичним способом захисту порушеного права позивача.

Як вже зазначалось вище, заявник просить:

- замінити відповідача (боржника) у справі №804/19537/14 з Дніпропетровської митниці Міндоходів () на її правонаступника Державну фіскальну службу України ( код ЄДРПОУ 39292197).

Так, за приписами статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Аналіз викладеного свідчить, що заміна неналежної сторони можлива на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України судовий процес - правовідносини, що складаються під час здійснення адміністративного судочинства.

При цьому, пунктом 5 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративне судочинство - діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.243 КАС України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Таким чином, розгляд справи судом (судовий процес) завершується ухваленням відповідного судового рішення.

Отже, у розумінні приписів ст.52 КАС України заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, її правонаступником можлива на будь-якій стадії судового процесу до його завершення, тобто до ухвалення судом рішення у справі.

Як зазначалося вище, адміністративна справа № 804/19537/14 розглянута Дніпропетровським окружним адміністративним судом 12.03.2020 року і за результатами її розгляду цієї ж дати винесено рішення, яке набрало законної сили 22.07.2020 року.

На виконання судового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано відповідно виконавчі листи.

Згідно з ч.1 ст.379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч.4 ст.379 Кодексу адміністративного судочинства України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно зі ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Станом на момент звернення позивача з заявою про заміну відповідача (боржника) у справі № 804/19537/14 в порядку процесуального правонаступництва, розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом вже завершено.

Зазначення у виконавчих листах від 08.09.2020, виданих Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі № 804/19537/14, у якості боржника Дніпропетровської митниці Міндоходів () призводить до неможливості виконання судового рішення, ухваленого у цій справі.

Враховуючи викладене, суд робить висновок про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 , а саме: замінити відповідача (боржника) у виконавчих листах № 804/19537/14, виданих 08.09.2020 року, з Дніпропетровської митниці Міндоходів () на її правонаступника Державну фіскальну службу України (код ЄДРПОУ 39292197).

Керуючись ст. ст. 241-243, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у справі №804/19537/14 за позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Державної фіскальної служби України; відповідача-2: Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби; відповідача-3: Державної митної служби України про визнання протиправним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії задоволити частково.

Замінити відповідача (боржника) у виконавчих листах № 804/19537/14, виданих 08.09.2020 року, з Дніпропетровської митниці Міндоходів () на її правонаступника Державну фіскальну службу України (код ЄДРПОУ 39292197).

У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя С.В. Ніколайчук

Суддя О.М. Турова

Суддя К.С. Кучма