Справа № 580/3788/21
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року справа № 580/3788/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тимошенко В.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уманської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

09 червня 2021 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Уманської міської ради, в якому просить:

1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 29.03.2021 №79-11/8;

2) зобов`язати відповідача надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,00. Га для будівництва індивідуального гаража за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що на виконання рішення суду Уманською міською радою повторно розглянуто його звернення та рішенням від 29.03.2021 № 79-11/8 йому відмовлено у задоволенні заяв від 12.05.2020 та від 24.02.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,01 га для будівництва та обслуговування індивідуального гаража за адресою: АДРЕСА_2 , в зв`язку із накладенням мораторію на виділення та відведення земельних ділянок на проектування індивідуальних гаражів для затвердження оновленого генерального плану міста, плану зонування території, відповідно до рішення Уманської міської ради від 14.10.2014 № 2.24-60/6. Позивач звертає увагу на те, що в своїй заяві про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,01 га для будівництва та обслуговування індивідуального гаража, він вказував адресу АДРЕСА_1 , а земельна ділянка по АДРЕСА_2 вже знаходиться в його приватній власності. Крім того, відповідно до роздруківки з сайту Уманської міської ради оновлений генеральний план міста Умані, план зонування територій оприлюднений 25.09.2015, тобто мораторій втратив свою дію.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що позивачеві було правомірно відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки із поданих позивачем документів вбачається отримання позивачем земельної ділянки для здійснення комерційних дій у майбутньому. Крім того, рішенням Уманської міської ради від 14.10.2014 №2.24-60/6 накладено мораторій на виділення та відведення земельних ділянок для проектування індивідуальних гаражів до затвердження оновленого генерального плану міста, плану зонування територій.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

ОСОБА_1 звернувся до Уманської міської ради із заявою від 12.05.2020 (вх. №542/14-11 від 18.05.2020) щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,001 га для будівництва індивідуального гаража за адресою:

АДРЕСА_2 комісія з питань архітектури, регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Уманської міської ради протоколом від 17.07.2020 №117 відмовила позивачу у наданні такого дозволу, оскільки із поданих позивачем документів вбачається отримання позивачем земельної ділянки для здійснення комерційних дій у майбутньому. Крім того, позивачем не надано доказів наявності власного транспортного засобу.

Не погодившись з відмовою комісії з питань архітектури, регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Уманської міської ради у вигляді протоколу від 17.07.2020 №117 позивач звернувся з позовом до суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 у справі №580/3997/20 зобов`язано Уманську міську раду на черговій сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.05.2020 (вх. №542/14-11 від 18.05.2020) щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,001 га для будівництва індивідуального гаража за адресою: АДРЕСА_2 .

На виконання рішення суду від 18.11.2020 відповідачем прийнято рішення від 29.03.2021 №79-11/8, яким відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_1 від 12.05.2020 та від 24.02.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,01 га для будівництва та обслуговування індивідуального гаража за адресою: АДРЕСА_2 , в зв`язку із накладенням мораторію на виділення та відведення земельних ділянок на проектування індивідуальних гаражів для затвердження оновленого генерального плану міста, плану зонування території, відповідно до рішення Уманської міської ради від 14.10.2014 № 2.24-60/6.

Позивач не погоджується з даним рішенням, а тому за захистом своїх прав звернувся до суду.

Під час вирішення спору по суті, суд виходить з такого.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, ЗК України.

Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів (п. б ч. 1 ст. 121 ЗК України).

Згідно абз. 1 ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених норм доводить, що громадяни можуть набувати право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності виключно за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Для цього такі громадяни мають звернутись з відповідним клопотанням до уповноважених органів. До клопотання додають визначені документи. Суб`єкт владних повноважень розглядає таке клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Водночас аналіз вищенаведених норм вказує на те, що законодавцем визначено перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, який розширеному трактуванню не підлягає.

Відповідно до статті 118 Земельного кодексу України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України;

- затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування.

З матеріалів справи вбачається, що Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 у справі №580/3997/20 зобов`язано Уманську міську раду на черговій сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.05.2020 (вх. №542/14-11 від 18.05.2020) щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,001 га для будівництва індивідуального гаража за адресою: АДРЕСА_2 .

На виконання рішення суду від 18.11.2020 відповідачем прийнято рішення від 29.03.2021 №79-11/8, яким відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_1 від 12.05.2020 та від 24.02.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,01 га для будівництва та обслуговування індивідуального гаража за адресою: АДРЕСА_2 , в зв`язку із накладенням мораторію на виділення та відведення земельних ділянок на проектування індивідуальних гаражів для затвердження оновленого генерального плану міста, плану зонування території, відповідно до рішення Уманської міської ради від 14.10.2014 № 2.24-60/6.

Отже, фактично позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою у зв`язку із накладенням мораторію на виділення та відведення земельних ділянок на проектування індивідуальних гаражів для затвердження оновленого генерального плану міста, плану зонування території, відповідно до рішення Уманської міської ради від 14.10.2014 № 2.24-60/6.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

При цьому суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (частини четверта статті 245 КАС України).

У даному випадку повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивованої відмови у його наданні регламентовано частиною сьомою статті 118 ЗК України. Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати (відмовити). За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Такі повноваження не є дискреційними.

Наведене узгоджується із правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 05.03.2019 по справі №2040/6320/18.

Суд зазначає, що надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура. Видача такого дозволу без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.

Відтак, суд приходить до висновку, що способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є саме зобов`язання відповідача належним чином розглянути питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із прийняттям відповідного владного рішення.

При цьому суд зазначає, що при прийнятті рішення відповідач не вправі відмовляти позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з тих підстав, які не знайшли свого підтвердження при оцінці судом у цій справі.

Враховуючи вищевикладене, відповідач хоч і прийняв рішення, проте дане рішення не відповідає вимогам вмотивованості, що визначені в частині 7 ст. 118 Земельного кодексу України, що є підставою для його скасування та зобов`язати відповідача на черговій сесії розглянути заяву позивача в порядку ст. 118 Земельного кодексу України від 12.05.2020 та від 24.02.2021 і надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивовану відмову в його наданні.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, судові витрати позивача по сплаті судового збору підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в сумі 908,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 - 246, 255, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Уманської міської ради від 29.03.2021 №79-11/8.

Зобов`язати Уманську міську раду на черговій сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.05.2020 та від 24.02.2021 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,001 га для будівництва індивідуального гаража за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цього рішення.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Уманської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складене 09.08.2021.

Суддя В.П. Тимошенко