Справа № 420/5642/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2021-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5642/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Закуріної А.М.,

за участю сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Моргун Х.О.- за Витягом

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.02.2021 року №Ф-57370 -53, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 08 квітня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.02.2021 року №Ф-57370 -53.

Ухвалою від 13 квітня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позов обґрунтовано тим, що відповідно до наказу АТ «Альфа банк» про прийняття від 19.12.2018 року № 8366-К, позивача прийнято на посаду юрисконсульта Відділу судового супроводження Управління юридичного стягнення Департаменту стягнення кредитів та 01.02.2019 року позивача зареєстровано як самозайняту особу, яка проводить незалежну професійну діяльність у якості арбітражного керуючого та адвоката.

Так, позивач зазначив, що у період з 20.12.2018 року АТ «Альфа Банк» сплачує єдиний соціальний внесок за найманого працівника, про що свідчать відомості взяті з особистого кабінету пенсійного фонду та за період з 01.01.2019 року по 31.12.2020 року позивачем не отримано доходу як самозайнятою особою, а тому не сплачено єдиний соціальний внесок.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 04.02.2021 року є протиправною та підлягає скасуванню.

До суду 29 квітня 2021 року (вхід. № 22154/21) та 06 травня 2021 року (вхід. № 22638/21) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що до 01.01.2021 року законодавство про єдиний внесок не містило умов, за яких особи, які провадять незалежну професійну діяльність звільнялись від сплати єдиного внеску, а тому такі особи були платниками єдиного внеску на загальних підставах.

Ухвалою від 11 травня 2021 року зобов`язано Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великим платниками податків (Код , юридична адреса: 04119, м.Київ, вул. Дегтярівська, 11 г, місце розташування: м.Київ, Львівська площа, 8, м.Київ, вул.Кошиця, 3) надати засвідчені копії форми сплати ЄСВ Акціонерним товариством «Альфа-Банк» за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) за період 2019-2020 роки до суду протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали. Також цією ухвалою зупинено провадження у справі,- до одержання витребуваних судом документів.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання 05 серпня 2021 року поновлено провадження у справі зі стадії, на якій воно було зупинено.

На відкритому судовому засіданні позивач, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача на відкритому судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Доповівши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, суд встановив, що Радою адвокатів Одеської області 15 лютого 2017 року видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.12).

Також, суд встановив, що Міністерством юстиції України видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1872 від 09.01.2019 року (а.с.13).

Відповідно до довідки про взяття на облік платника податків, відомості щодо якого не підлягають включенню до Єдиного державного реєстру від 08.2.2019 року №017, ОСОБА_1 взято на облік у контролюючих органах як арбітражного керуючого з 01.02.2019 року та відповідно до повідомлення про взяття на облік платника єдиного внеску позивача взято на облік як платника єдиного внеску в органі доходів та зборів з 01.02.2019 року (а.с.15-16).

Матеріалами справи підтверджено, що 19 грудня 2018 року Акціонерним товариством «Альфа -Банк» відповідно до наказу «Про прийняття на роботу» №8366-К від 20 грудня 2018 року, прийнято ОСОБА_1 на посаду юрисконсульта Відділу судового супроводження Управління юридичного стягнення Департаменту стягнення кредитів (а.с.14). Відповідний запис про прийняття на роботу внесений у трудову книжку ОСОБА_1 (а.с. 17-21).

Також суд встановив, що Акціонерним товариством «Альфа -Банк» сплачено за ОСОБА_1 єдиний соціальний внесок, що підтверджено наданою Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великим платниками податків інформацією із Таблиці № 6 Відомості про нарахування заробітної плати (доходи, грошового забезпечення) застрахованим особам Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (форма № Д) щодо нарахування доходів та єдиного соціального внеску АТ «Альфа-Банк» ОСОБА_1 .

Також, суд встановив, що ГУ ДПС в Одеській області прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-57370-53 від 04 лютого 2021 року, відповідно до якої сума боргу становить 20 612,02 грн. (а.с.7).

Відповідно до розрахунку податкового боргу та облікової картки платника податків, борг (недоїмка) виник за 2019 - 2020 роки (а.с. 69, 71-73).

Не погоджуючись із зазначеною вимогою, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 р. № 5076-VI передбачено, що адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно з вимогами ст. 13 вказаного вище Закону адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий - фізична особа, яка отримала відповідне свідоцтво та інформація про яку внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Згідно зі ч. 1, 3 ст. 10 цього кодексу, арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Право на здійснення діяльності арбітражного керуючого надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Кодексом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р. № 2464-VІ, платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Окремо вказана норма визначає, що платниками єдиного внеску є також фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Також, такими платниками є фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту).

Таким чином, перед встановленням статусу позивача, а саме фізична особа-підприємець або особа, яка провадить незалежну професійну діяльність важливо з`ясувати, чи така особа є працівником.

Вказаний висновок кореспондується також з положеннями пп. 14.1.226 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України, у відповідності до якого самозайнята особа - це платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - це участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків. інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Відповідно до вимог пункту п`ятого частини першої статті 4 Закону № 2464-VІ, платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Приписами підпункту другого пункту першого статті 7 Закону № 2464-VІ передбачено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі, якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Разом з тим, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VІ, платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VІ закріплено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Системний аналіз вищенаведених норм права свідчить, що особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема адвокатську, арбітражного керуючого вважається самозайнятою особою і платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування лише за умови, що така особа не є найманим працівником в межах такої незалежної професійної діяльності, і що вона отримує дохід саме від такої незалежної професійної діяльності.

Суд звертає увагу, що податкове законодавство України ґрунтується, зокрема, на принципі презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Законом № 2464 не врегульовано відносини щодо адміністрування єдиного внеску при одночасному перебуванні фізичної особи в трудових відносинах та здійснення незалежної професійної діяльності.

Із системного аналізу його норм вбачається, що єдиною метою збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, є забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством саме прав фізичних осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Вказана мета досягається шляхом регулярної сплати мінімального страхового внеску.

Крім того, суд зазначає, що необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, є провадження такою особою, зокрема, незалежної професійної адвокатської діяльності як самозайнятою особою, та отримання доходу від такої діяльності. При цьому свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого лише посвідчує право на здійснення відповідної професійної діяльності, однак не є підставою та доказом здійснення відповідної діяльності.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач взятий на облік як платника податків як самозайнята особа адвокат та арбітражний керуючий, що підтверджено повідомленням про взяття на облік платника єдиного внеску від 01.02.2019 року.

В той же час, суд встановив, що позивач у період з 19.12.2018 року та на протязі 2020, 2021 року перебував у трудових відносинах з АТ «Альфа Банк».

Відповідно до Листа Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великим платниками податків від 24.05.2021 року вих. № 646/5/31-00-04-03-01-05 у період з 01.2019 року по 12.2020 року єдиний соціальний внесок за ОСОБА_1 сплачено АТ «Альфа Банк», сума якого перевищує мінімальну суму єдиного внеску у відповідних роках.

Отже, у розумінні Закону №2464-VI, позивач є застрахованою особою, і єдиний внесок за нього регулярно нараховують та сплачують роботодавці в розмірі, не менше мінімального страхового внеску, що виключає обов`язок по сплаті єдиного внеску позивачем як особою, що має право провадити адвокатську діяльність, зокрема у періоди, коли він був найманим працівником і не здійснював адвокатської діяльності як самозайнята особа.

Таким чином, в розумінні положень Закону № 2464 та пп. 14.1.226 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України платником єдиного внеску відносно позивача є роботодавець.

За таких обставин, доводи відповідача про необхідність нарахування позивачеві додатково єдиний внесок є безпідставними.

Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 р. у справі № 460/943/19 зауважив, що особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема, адвокатську, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем у розмірі не меншому за мінімальний.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що нарахування позивачеві єдиного внеску за 2019-2020 рр. є безпідставним, а тому оскаржувана вимога Головного управління ДПС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про сплату боргу (недоїмки) від 04.02.2021 року №Ф-57370-53. є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач заперечуючи проти позову, за посиланням на відповідні докази частково довів правомірності свого рішення, а тому позовні вимоги позивача належать задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України, судовий збір підлягає стягненню на користь позивача у розмірі, якій належав до сплати відповідно до закону .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.02.2021 року №Ф-57370 -53, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати вимогу Головного управління ДПС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про сплату боргу (недоїмки) від 04.02.2021 року №Ф-57370-53.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5), як відокремленого підрозділу ДПС на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісі гривень 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано «10» серпня 2021 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко