Справа № 953/2271/21
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 р. Справа № 953/2271/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 23.03.2021 (суддя: Садовський К.С., м. Харків) по справі № 953/2271/21

за позовом ОСОБА_1

до Старшого сержанта поліції другого взводу другої роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Чушенка Сергія Васильовича

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

10.02.2021 ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Київського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Старшого сержанта поліції другого взводу другої роти першого батальйону УПП в Харківській області Чушенка Сергій Васильовича (далі по тексту - відповідач), в якому просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3708090 від 25.01.2021 за ч.2 ст.122 КУпАП про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн., складену відносно нього старшим сержантом поліції другого взводу другої роти першого батальйону УПП в Харківській області Чушенко Сергієм Васильовичем , а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 12.02.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху, а позивачу запропоновано протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позову, а саме - подати до суду нову редакцію позову у трьох екземплярах, в якому вказати: 1) в якому місті він мешкає; 2) адресу своєї електронної пошти; 3) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 4) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 5) докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); 6) щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. Крім того, позивачу запропоновано надати до суду докази сплати судового збору в сумі 454,00 грн..

04.03.2020 ОСОБА_1 подав до Київського районного суду м. Харкова адміністративний позов в новій редакції та клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якому посилався на своє скрутне матеріальне становище.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23.03.2021 по справі № 953/2271/21 позовну заяву ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції другого взводу другої роти першого батальйону УПП в Харківській області Чушенко Сергія Васильовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - повернуто позивачу.

Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її прийняття при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 23.03.2021 по справі № 953/2271/21 в повному обсязі, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції формально підійшов до оцінки позовної заяви, не надав оцінки його доводам про відсутність доходів у році, що передує року звернення до суду і необґрунтовано обмежив право на судовий захист.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги суду щодо сплати судового збору.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Частина 5 ст. 160 КАС України містить вимоги до позовної заяви, а ст. 161 передбачає документи, що додаються до позовної заяви.

Згідно ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 169 КАС України).

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно з ч. 2 ст. 132 КАС, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким законом є Закон України «Про судовий збір», статтею 1 якого унормовано, що судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст. 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З аналізу ст. 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може...», визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в ст. 5 цього Закону, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 ч. 1 ст. 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у п. 3 ч. 1 ст. 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Водночас, колегія суддів зауважує, що суд, вирішуючи питання про залишення позовної заяви без руху чи повернення позовної заяви, якщо позивач, на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху надав суду відповідні докази, які вказують на наявність умов для звільнення від сплати судового збору, повинен оцінити ці умови з позиції належності та достатності доказів, які цю умову засвідчують, про що у мотивувальній частині зробити відповідні висновки.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву не вирішив заявлене клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, подане на виконання вимог ухвали суду від 12.02.2021, не надав оцінки наданим позивачем доказам в підтвердження майнового стану, зокрема, довідці про доходи та не з`ясував чи перевищує розмір судового збору 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції формально підійшов до вирішення питання про майновий стан позивача, не вирішив клопотання про звільнення від сплати судового збору, а тому, передчасно повернув позовну заяву позивачу, позбавивши його, таким чином, права на судовий захист.

При цьому, колегія суддів враховує п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, згідно якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції на підставі ст.320 КАС України підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 312, 320, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 23.03.2021 по справі № 953/2271/21 - скасувати.

Адміністративну справу № 953/2271/21 за позовом ОСОБА_1 до Старшого сержанта поліції другого взводу другої роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Чушенка Сергія Васильовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Т.С. Перцова О.В. Присяжнюк