Справа № П/811/1638/16(2-кас/340/10/20)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2021-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 серпня 2021 року м. Дніпросправа № П/811/1638/16 (2-кас/340/10/20)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 року (суддя Петренко О.С. м. Кропивницький, повний текст рішення складено 21.12.2020 року) в адміністративній справі №П/811/1638/16(2-кас/340/10/20) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-2010» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в:

18.11.2016 року ТОВ «Прогрес-2010» (далі по тексту - позивач) звернулось до суду з позовом до Кіровоградської об`єднаної ДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.06.2016 року № , що прийняте Кіровоградською об`єднаною ДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.03.2017 року позовні вимоги ТОВ «Прогрес-2010» задоволено. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2017 року постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.03.2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 12.05.2020 року постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.03.2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.09.2020 року здійснено заміну відповідача у справі з Головного управління ДФС у Кіровоградській області на Головне управління ДПС у Кіровоградській області.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 року задоволено позовні вимоги ТОВ «Прогрес-2010».

Головне управління ДПС у Кіровоградській області не погодившись з рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що суд при прийнятті рішення не врахував, що контрагент позивача - ТОВ «Тарсан ЛТД» у своїй діяльності не створює реальних дій по наданню замовлених послуг, та метою діяльності якого є проведення фіктивних господарських операцій. Апелянт зазначив, що при перевірці позивача були відсутні первинні документи, якими підтверджується факт здійснення господарських операцій з контрагентом, а саме товарно-транспортні накладні на перевезення вантажу, докази наявності на обліку у ТОВ «Тарсан ЛТД» транспортних засобів чи залучення третіх осіб до перевезення, необхідність залучення саме цього перевізника, ділова переписка чи комерційні пропозиції. Апелянт зазначив, що при перевірці позивача встановив, що первинні документи, які повинні підтверджувати факт здійснення господарських операцій, складені з порушеннями, інші первинні документи взагалі відсутні. Апелянт вказував, що господарські операції з ТОВ «Тарсан ЛТД» не є фактичними, оскільки не відповідають основній діяльності контрагента. Апелянтом вказано, що після перевірки ланцюга руху послуг, встановлено не отримання послуг, тобто здійснення переміщення предметів автотранспортом, ще не означає, що таке переміщення здійснене ТОВ «Тарсан ЛТД» на замовлення ТОВ «Прогрес-2010». Апелянт вказував на операції, здійснені позивачем зі своїм контрагентом, які не пов`язані з господарською діяльністю товариства, операції не підтверджені всіма первинними документами, встановлено недоцільність отримання послуг, відсутні акти приймання-передачі послуг, використання їх у власній діяльності позивачем. Апелянт вказував, що за податковим законодавством витрати, що перевищують доходи (збитки) не можуть бути враховані в податковому обліку, з огляду на те, що операції не відповідають основному принципу господарської діяльності, не призводять до отримання прибутку, такі збитки підлягають відшкодуванню за рахунок інших джерел. Апелянт вказав про на наявність кримінальної справи, в якій фігурує ТОВ «Тарсан ЛТД», що ставить під сумнів реальність його господарських операцій.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сума податкового кредиту визначена позивачем на підставі господарських взаємовідносин та на підставі виданих контрагентом податкових накладних, контрагент позивача був платником податків та був спроможний здійснювати господарські операції, що підтверджується виконанням договору, укладеного між позивачем та ТОВ «Тарсан ЛТД». Суд першої інстанції дійшов висновку, що взаємовідносини між позивачем та його контрагентом є фактичними, мають ознаки реальних господарських відносин та мають на меті отримання прибутку шляхом господарсько-договірних операцій, зокрема, отримані від ТОВ «Тарсан ЛТД» послуги. Суд вказав на відсутність доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання операцій надання послуг, невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтвердили недобросовісність позивача як платника податків. Дефектність та наявність ознак фіктивності контрагента платника податків сама собою не свідчить про обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагента або про дефектність самих господарських операцій, а відтак не є доказом при встановленні реальності або нереальності господарської операції. Не спростовується, що контрагент позивача на час вчинення господарських операцій мав чинний статус платника ПДВ, повідомлень про відсутність за місцезнаходженням до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесено. Суд першої інстанції вказував, що сам факт наявності кримінального провадження в якому фігурує контрагент, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій.

Згідно матеріалів справи, фахівцями Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області в період з 17.05.2016 року по 23.05.2016 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Прогрес-2010» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства, повноти нарахування та своєчасності сплати податків при взаємовідносинах з ТОВ «Вілс ЛТД», ТОВ «Тарсан ЛТД», ТОВ «БК «Седес», ТОВ «Продінвест ЛТД», ТОВ «Прод Опт Продукт», ТОВ «Конструктив Компані», ТОВ «Кепіталс Груп», ТОВ «Бігнікс», ТОВ «Блюбері Продакшн», ТОВ «Лерос», ТОВ «Штовар Україна», ТОВ «Автозапчастина Ойл», ТОВ «Апреліус» за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, за результатами якої складено акт №19/11-23-14-04/37168270 від 30.05.2016 року, висновками якого встановлено порушення п.198.2, 198.3, 198.6 ст.198 ПК України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 40900,00 грн. Підставою для таких висновків, на думку податкового органу, є нереальність здійснення господарських відносин з ТОВ «Тарсан ЛТД», встановлено відсутність придбання послуг.

На підставі акта перевірки Кіровоградською об`єднаною ДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області, зокрема, винесено податкове повідомлення-рішення № від 13.06.2016 року, яким ТОВ «Прогрес-2010» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 61350,00 грн., у тому числі 40900,00 грн. основного платежу та 20450,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

ТОВ «Прогрес-2010» не погодившись з податковим повідомленням-рішенням № від 13.06.2016 року оскаржило його у адміністративному порядку шляхом подання до Головного управління ДФС у Кіровоградській області скарги, яка рішенням від 17.08.2016 року № 4128/10/11-28-10-01-06 залишена без задоволення, податкове повідомлення-рішення без змін.

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням № від 13.06.2016 року та рішенням Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 17.08.2016 року № 4128/10/11-28-10-01-06, ТОВ «Прогрес-2010» звернулось зі скаргою до ДФС України. Рішенням ДФС України від 28.10.20216 року № 23321/99-99-11-01-02-25 скарга задоволена частково, проте, податкове повідомлення-рішення № від 13.06.2016 року залишене без змін.

Згідно матеріалів справи у період січня - квітня 2015 року ТОВ «Прогрес-2010» мало з ТОВ «Тарсан ЛТД» господарські відносини з ТОВ «Тарсан ЛТД». Варто зауважити на відсутність письмового договору, тобто неможливо встановити умови здійснення перевезення, строк виконання перевезень, вартість та строк дії домовленостей.

За результатами надання послуг ТОВ «Тарсан ЛТД» виписало рахунку-фактури: № 5 від 16.01.2015 року, № 13 від 21.01.2015 року, № 12 від 20.01.2015 року, № 14 від 22.01.2015 року, № 68 від 30.01.2015 року, № 67 від 29.01.2015 року, № 66 від 29.01.2015 року, № 3 від 06.02.2015 року, № 2 від 03.02.2015 року, № 1 від 03.02.2015 року, № 24 від 10.02.2015 року, № 25 від 12.02.2015 року, № 33 від 19.02.2015 року, № 32 від 17.02.2015 року, № 26 від 13.02.2015 року, № 35 від 20.02.2015 року, № 34 від 19.02.2015 року, № 78 від 26.02.2015 року, № 77 від 24.02.2015 року, № 80 від 27.02.2015 року, № 79 від 26.02.2015 року, № 6 від 05.03.2015 року, № 7 від 05.03.2015 року, № 10 від 06.03.2015 року, № 8 від 06.03.2015 року, № 38 від 12.03.2015 року, № 36 від 12.03.2015 року, № 37 від 12.03.2015 року, № 9 від 06.03.2015 року, № 35 від 11.03.2015 року, № 39 від 14.03.2015 року, № 71 від 17.03.2015 року, № 73 від 19.03.2015 року, № 70 від 17.03.2015 року, № 74 від 20.03.2015 року, № 72 від 19.03.2015 року, № 75 від 20.03.2015 року, № 129 від 31.03.2015 року, № 127 від 31.03.2015 року, № 128 від 31.03.2015 року, № 104 від 30.03.2015 року, № 102 від 26.03.2015 року, № 103 від 27.03.2015 року, № 126 від 31.03.2015 року, № 4 від 07.04.2015 року, № 3 від 02.04.2015 року, № 5 від 07.04.2015 року, № 6 від 09.04.2015 року, № 48 від 17.04.2015 року, № 47 від 16.04.2015 року.

Між ТОВ «Прогрес-2010» та ТОВ «Тарсан ЛТД» підписано акти здачі-приймання (надання послуг): №№ 14 від 22.01.2015 року, 66 від 29.01.2015 року, 68 від 30.01.2015 року, 67 від 29.01.2015 року, 12 від 20.01.2015 року, 13 від 21.01.2015 року, 5 від 16.01.2015 року, № 32 від 17.02.2015 року, 26 від 13.02.2015 року, 80 від 27.02.2015 року, 77 від 24.02.2015 року, 78 від 26.02.2015 року, 79 від 26.02.2015 року, 34 від 19.02.2015 року, 33 від 19.02.2015 року, 35 від 20.02.2015 року, 2 від 03.02.2015 року, 3 від 06.02.2015 року, 24 від 10.02.2015 року, 25 від 12.02.2015 року, 9 від 06.03.2015 року, 10 від 06.03.2015 року, 35 від 11.03.2015 року, 36 від 12.03.2015 року, 37 від 12.03.2015 року, 38 від 12.03.2015 року, 39 від 14.03.2015 року, 70 від 17.03.2015 року, 71 від 17.03.2015 року,72 від 19.03.2015 року, 73 від 19.03.2015 року, 74 від 20.03.2015 року, 75 від 20.03.2015 року, 102 від 26.03.2015 року, 103 від 27.03.2015 року, 104 від 30.03.2015 року, 126 від 31.03.2015 року, 127 від 31.03.2015 року, 128 від 31.03.2015 року, 129 від 31.03.2015 року, № 6 від 05.03.2015 року, 7 від 05.03.2015 року, 8 від 06.03.2015 року, 6 09.04.2015 року, 48 від 17.04.2015 року, 47 від 16.04.2015 року, 3 від 02.04.2015 року, 4 від 07.04.2015 року, 5 від 07.04.2015 року.

Відповідно до копій товарно-транспортних накладних, ТОВ «Тарсан ЛТД» здійснювало перевезення вантажів, у накладних вказано, що автомобільним перевізником є ТОВ «Тарсан ЛТД», замовник та вантажовідправник ТОВ «Прогрес-2010».

За результатами виконання договору ТОВ «Тарсан ЛТД» видало позивачу податкові накладні: № 48 від 17.04.2015 року, № 47 від 16.04.2015 року, № 5 від 07.04.2015 року, № 3 від 02.04.2015 року, № 6 від 09.04.2015 року, № 4 від 07.04.2015 року, № 129 31.03.2015 року, № 127 від 31.03.2015 року, № 126 від 31.03.2015 року, № 128 від 31.03.2015 року, № 104 від 30.03.2015 року, № 103 від 27.03.2015 року, № 102 від 26.03.2015 року, № 74 від 20.03.2015 року, № 73 від 19.03.2015 року, № 75 від 20.03.2015 року, 72 від 19.03.2015 року, № 70 від 17.03.2015 року, № 71 від 17.03.2015 року, № 9 від 06.03.2015 року, № 10 від 06.03.2015 року, № 7 від 05.03.2015 року, № 8 від 06.03.2015 року, № 6 від 05.03.2015 року, № 78 від 26.02.2015 року, № 77 від 24.02.2015 року, № 79 від 26.02.2105 року, № 80 від 27.02.2015 року, № № 25 від 12.02.2015 року, № 26 від 13.02.2015 року, № 2 від 03.02.2015 року, № 3 від 06.02.2015 року, № 1 від 03.02.2015 року, № 35 від 20.02.2015 року, № 33 від 19.02.2015 року, № 32 від 17.02.2015 року, № 34 від 19.02.2015 року, № 66 від 29.01.2015 року, № 67 від 29.01.2015 року, № 68 від 30.01.2015 року, № 5 від 16.01.2015 року, № 14 від 22.01.2015 року, № 12 від 20.01.2015 року, № 13 від 21.01.2015 року, № 37 від 12.03.2015 року, № 39 від 14.03.2015 року, № 35 від 11.03.2015 року, № 38 від 12.03.2015 року, № 36 від 12.03.2015 року, № 24 від 10.02.2015 року, які мають необхідні реквізити та відповідають нормам Податкового кодексу України, зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

ТОВ «Прогрес-2010» долучено до матеріалів справи банківські виписки по рахункам, на підтвердження здійснення оплати ТОВ «Тарсан ЛТД» за отримані послуги перевезення вантажу. Оплата здійснена не повністю.

Обґрунтовуючи необхідність замовлення у ТОВ «Тарсан ЛТД» послуг з перевезення, ТОВ «Прогрес-2010» надало договір оренди обладнання від 01.12.2010 року, за яким орендувало у ТОВ «Хімрезерв-2010» обладнання. Актом прийому-передачі від 01.12.2010 року підтвердило отримання від ТОВ «Прогрес-2010» артезіанської скважени, біресерних вітряків, важові пристрої тощо.

ТОВ «Прогрес-2010» здійснювало поставку товару іншим суб`єктам господарювання. Зокрема згідно видаткової накладної № ПР-0001061 від 25.03.2015 року здійснювало поставку ТОВ «Хімрезерв-Черкаси ЛТД» грунтовки, лаків, емалі різної якості. Згідно видаткової накладної № ПР-0000121 від 20.01.2015 року здійснювало поставку ТОВ «Хімрезерв-Житомир» грунтовки, нітроемалі різної якості. Згідно видаткової накладної № ПР-0000444 від 16.02.2015 року здійснювало поставку ТОВ «Хімрезерв-Харків» грунтовки, емалі різної якості

Головне управління ДПС у Кіровоградській області для підтвердження своїх доводів зазначає, що за даними Єдиного державного реєстру судових рішень наявне кримінальне провадження, у якому фігурує контрагент позивача ТОВ «Тарсан ЛТД», вказано на наявність кримінального провадження № 0000084 від 28.10.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 1 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, КК України, відносно посадових осіб ТОВ «Тарсан ЛТД».

В матеріалах справи наявна ухвала Оболонського районного суду міста Києва від 09.03.2016 року у справі № 756/2945/16-к, відповідно до якої, у межах кримінального провадження № 0000084 від 28.10.2015 року група осіб у складі ОСОБА_1, Вільховченко О.І. та інші, незаконно використали реквізити підприємств з ознаками фіктивності, у тому числі ТОВ «Тарсан ЛТД». Станом на січень-квітень 2015 року ОСОБА_1 був директором ТОВ «Тарсан ЛТД», підписував первинні документи по господарським відносинам з ТОВ «Прогрес-2010».

Відповідно до листа Головного управління ДФС у м. Києві від 22.09.2020 року № 9097/9/26-97-03-0916, кримінальне провадження № 0000084 від 28.10.2015 року направлено в порядку ст.291 КПК України до суду з обвинувальним актом.

Головне управління ДПС у Кіровоградській області долучено до матеріалів справи протокол огляду від 10.02.2016 року у межах кримінального провадження № 0000084, складений слідчим другого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Верховний Суд скасовуючи рішення судів, вказував на те, що при новому розгляді позову необхідно встановити реальність операцій, потребує з`ясування факт, чи справді відповідні послуги отримано від указаного в первинних документах контрагента. Для цього варто встановити, за яких обставин і в який спосіб налагоджено господарські зв`язки між позивачем та його задекларованим постачальником, хто персонально брав у цьому участь, допитати відповідних осіб як свідків. Не досліджено судами першої та апеляційної інстанцій у даній ситуації і технічну можливість ТОВ «Тарсан ЛТД» виконати спірні поставки з урахуванням його фактичних господарських ресурсів (наявності основних засобів, відповідних трудових ресурсів), понесення ним витрат, пов`язаних з реальним здійсненням господарської діяльності (на оренду приміщень, оплату комунальних платежів та електроенергії, виплату заробітної плати тощо). Не перевірено, якими силами та засобами надавались оспорювані транспортні послуги - власними або залученими, а також хто виступав їх конкретними виконавцями.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.04.2021 року було зобов`язано ТОВ «Прогрес-2010» надати інформацію щодо наявності у ТОВ «Тарсан ЛТД» транспортних засобів (у володінні чи користуванні), наявність можливостей здійснювати перевезення вантажів станом на січень - квітень 2015 року, інформацію про наявність трудових ресурсів у ТОВ «Тарсан ЛТД» для виконання перевезень вантажів станом на січень - квітень 2015 року, копії договорів про надання транспортних послуг (у разі укладання).

ТОВ «Прогрес-2010» надано копії заявок-договорів № ПР-0000006 від 14.01.2015 року, № ПР-0000009 від 19.01.2015 року, № ПР-0000014 від 20.01.2015 року, № ПР-0000015 від 20.01.2015 року, № ПР-0000021 від 27.01.2015 року, № ПР-0000023 від 27.01.2015 року, № ПР-0000027 від 28.01.2015 року, № ПР-0000081 від 03.03.2015 року, № ПР-0000084 від 04.03.2015 року, № ПР-0000082 від 03.03.2015 року, № ПР-0000085 від 04.03.2015 року, № ПР-0000085 від 05.03.2015 року, № ПР-0000089 від 10.03.2015 року, № ПР-0000091 від 10.03.2015 року, № ПР-0000093 від 11.03.2015 року, № ПР-0000095 від 11.03.2015 року, № ПР-0000099від 12.03.2015 року, № ПР-0000101 від 16.03.2015 року, № ПР-0000102 від 16.03.2015 року, ПР-0000104 від 17.03.2015 року, ПР-0000105 від 17.03.2015 року, № ПР-0000108 від 18.03.2015 року, № ПР-0000106 від 19.03.2015 року, № ПР-0000114 від 24.03.2015 року, ПР-0000117 від 25.03.2015 року, ПР-0000119 від 27.03.2015 року, № ПР-0000121 від 30.03.2015 року, № ПР-0000122 від 30.03.2015 року, № ПР-0000127 від 31.03.2015 року, № ПР-0000128 від 31.03.2015 року, № ПР-0000033 від 02.02.2015 року, № ПР-0000034 від 02.02.2015 року, № ПР-0000039 від 04.02.2015 року, № ПР-0000043 від 09.02.2015 року, № ПР-0000047 від 10.02.2015 року, № ПР-0000050 від 11.02.2015 року, № ПР-0000055 від 16.02.2015 року, № ПР-0000057 від 17.02.2015 року, № ПР-0000059 від 17.02.2015 року, № ПР-0000062 від 18.02.2015 року, № ПР-0000065 від 23.02.2015 року, № ПР-0000068 від 24.02.2015 року, № ПР-0000073 від 25.02.2015 року, № ПР-0000077 від 26.02.2015 року, № ПР-0000132 від 01.04.2015 року, № ПР-0000142 від 06.04.2015 року, № ПР-0000141 від 06.04.2015 року, № ПР-0000147 від 07.04.2015 року, № ПР-0000158 від 14.04.2015 року, № ПР-0000162 від 15.04.2015 року, якими ТОВ «Прогрес-2010» замовляло у ТОВ «Тарсан ЛТД» послуги перевезення, вказано найменування транспортних засобів та водій, які від ТОВ «Тарсан ЛТД» здійснювали перевезення на замовлення ТОВ «Прогрес-2010».

Листом Головного сервісного центру ГСЦ МВС в Луганській області від 26.05.2021 року № 31/12/1-1200, як відповідь на адвокатський запит, повідомлено про відсутність у ТОВ «Тарсан ЛТД» станом на 24.05.2021 року зареєстрованих транспортних засобів.

Згідно ч. 5 ст. 353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що для встановлення реальності здійснення господарських операцій між ТОВ «Прогрес-2010» та ТОВ «Тарсан ЛТД» щодо перевезення вантажів, суду слід мати докази наявності у ТОВ «Тарсан ЛТД» основних засобів, технічної можливості виконувати перевезення, наявності у власності чи оренді транспортних засобів, відповідних трудових ресурсів.

Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтується на даних бухгалтерського обліку. На даних бухгалтерського обліку ґрунтується фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Первинні документи по відображенню господарських операцій являються основою і для податкового обліку. Первинний документ містить дві обов`язкові ознаки: відомості про господарську операцію, які підтверджують її реальне (фактичне) здійснення. Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання. Господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами ПК України.

Відповідно до п. 44.1, п.п. 44.3 - 44.5 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Згідно з п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що законодавцем визначається поняття первинних документів, як доказів, які підтверджують реальність здійснення економічної господарської операції, здійснення договірних відносин за результатами яких відбулась зміна майнового стану платника податків та змінились показники податкового зобов`язання такого платника. Первинні документи повинні підтвердити укладання договору між платником податку, у даному випадку позивачем, його виконання, тобто отримання товарів для власної діяльності, здійснення оплати, що передбачає передачу коштів від замовника на рахунок виконавця. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричинити реальні зміни майнового стану платника податків. Позивачем підтверджені витрати, як засіб оплати за отримані від контрагентів товари (електровози шахтні та мазут), наявні докази руху коштів, зміна майнового стану та активів позивачем доведена.

Згідно п. 198.2, п. 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 200.1 - 200.4 ст. 200 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричинити реальні зміни майнового стану платника податків. Позивачем не підтверджені витрати, як засіб оплати за отримані від контрагента послуги.

Передбачено, що якщо за результатами реальної господарської операції віднесення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплаченого у вартості товару, відбувається на підставі належним чином оформлених документів, обов`язковість ведення яких передбачена правилами ведення податкового обліку, дії платника податку є правомірними.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

На підтвердження дійсності господарських операцій ТОВ «Прогрес-2010» не надано докази здійснення повної оплати за послуги.

Вчинені під час здійснення нелегальної діяльності операції не можуть бути легалізовані, а їх відображення у бухгалтерському та податковому обліках надавати передбачені законом податкові вигоди. Наявність у замовника належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих виконавцем податкових накладних, не є безумовною підставою формування податкового кредиту та складу витрат, у разі не доведення реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

У суду наявні сумніви щодо наданих позивачем облікових документів як достовірних, з огляду на те, що у ланцюгу надання послуг з перевезення відсутні докази щодо транспортних засобів, якими здійснювалось перевезення, працевлаштованість у перевізника водіїв та їх залучення до виконання робіт; неможливість реального здійснення контрагентом позивача зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження вантажу та обсягу матеріально-технічних, трудових ресурсів, об`єктивно необхідні для здійснення господарських операцій з перевезення в таких обсягах; відсутність розрахунку за придбаний товар, та негативна податкова репутація контрагента. Виливають сумніви у дійсності господарської операції відсутність договору у обумовленням отримання-виконання перевезень, відсутність повної оплати.

Відповідно до наданих доказів на підтвердження необхідності замовлення послуг з перевезення вантажів, перевезення виконувалось у міста Черкаси, Харків, Житомир. Натомість згідно товарно-транспортних накладних, ТОВ «Прогрес-2010» здійснювало поставки вантажів до зокрема міст Івано-Франківська, Луцька тощо.

Суд бере до уваги ту обставину, що ОСОБА_1 був директором ТОВ «Тарсан ЛТД», підписував акти здачі-прийняття робіт з ТОВ «Прогрес-2010». У межах кримінального провадження № 0000084 від 28.10.2015 року встановлено, що група осіб у складі ОСОБА_1 та інші, незаконно використали реквізити підприємств з ознаками фіктивності, у тому числі ТОВ «Тарсан ЛТД».

Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності відображення в податковому обліку господарських операцій з ТОВ «Тарсан ЛТД» у зв`язку з відсутністю підтвердження дійсності виконання господарських операцій.

Колегія суддів вказує, що судове рішення відповідно до ст. 249 КАС України повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Суд апеляційної інстанції ухвалюючи нове рішення вирішує питання про розподіл судових витрат. Судові витрати здійснені позивачем повертаються йому тільки у тому разі коли його позовні вимоги задоволено. Не передбачено повернення судових витрат у разі відмови у задоволенні позовних вимог.

Не передбачено повернення судового збору суб`єкту владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 315, ст. 317, ст.ст. 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області - задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 року в адміністративній справі №П/811/1638/16(2-кас/340/10/20) - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-2010» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Здійснити новий розподіл судових витрат. У зв`язку з відмовою Товариству з обмеженою відповідальністю «Прогрес-2010» у задоволенні позовних вимог, повернення судових витрат не здійснюється.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у порядку ст.ст. 328 - 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова