Справа № 580/3023/20
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3023/20
УХВАЛА

09 серпня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грибан І.О.,

судді: Парінов А.Б.,

Федотов І.В.

розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України в Черкаській області, третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, в якому просить (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 07.08.2020):

- визнати протиправним та скасувати з моменту прийняття наказу начальника відповідача генерала поліції В. Лютого №174 від 25.07.2019 "Про особовому складу" в частині звільнення позивача, з посади начальника Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області та призначення його в порядку переведення на іншу посаду - заступника начальника Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області - начальником сектору кримінальної поліції;

- поновити позивача на посаді начальника Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області з 26.07.2019.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції і Черкаській області №174 о/с від 25.07.2019 «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ), з посади начальника Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області та призначення його в порядку переведення на іншу посаду - заступника начальника Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області - начальником сектору кримінальної поліції.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області з 26.07.2019.

Рішення в апеляційному порядку оскаржили відповідач Головне управління Національної поліції України в Черкаській області та третя особа - ОСОБА_1 .

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2021 року апеляційні скарги Головного управління Національної поліції України в Черкаській області та третьої особи - ОСОБА_1 було задоволено частково, зазначене рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України в Черкаській області, третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі - залишено без розгляду.

ОСОБА_1 подав до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просив вирішити питання про судові витрати, а саме щодо сплаченого ним судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1362,00 грн.

Розглянувши доводи заяви, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

З матеріалів справи убачається, що апелянтом - ОСОБА_1 за подачу апеляційної скарги на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року сплачено судовий збір у розмірі 1362,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 та п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 11 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Колегія суддів зазначає, що зміст цієї норми дає підстави для висновку, що право на відшкодування судових витрат, понесених третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, реалізується за правилами розподілу судових витрат, які встановлені для тієї сторони у справі, на боці якої виступала ця третя особа, та залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Аналогічний висновок висловлений в ухвалі Верховного Суду від 27.05.2019 року у справі № 821/410/17.

У справі, що розглядається, третя особа ОСОБА_1 заперечував заявлені ОСОБА_2 позовні вимоги, тобто фактично виступав на стороні відповідача - Головного управління Національної поліції України в Черкаській області.

В цьому контексті колегія суддів враховує висновок щодо застосування норм права, висловлений у постанові Верховного Суду від 22.01.2020 року справа № 808/2832/17.

У цій справі суд касаційної інстанції посилався на те, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ТзОВ «Запорізька перевізна компанія», ТзОВ «Запорожградтранс-1», ТзОВ «АТП АСА» і ФОП ОСОБА_3 заперечували проти задоволення позовних вимог та підтримували позицію відповідачів - Запорізької обласної державної адміністрації та Конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників Запорізької обласної державної адміністрації, які є суб`єктами владних повноважень. За таких обставин Верховний Суд погодився з правомірністю застосування до спірних правовідносин положень ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає відшкодування відповідачу суб`єкту владних повноважень документально підтверджених витрат, пов`язаних лише із залученням свідків та проведенням судових експертиз та не передбачає відшкодування інших судових витрат, зокрема судового збору, при ухваленні рішення на користь такого суб`єкта. А стягнення з особи, яка не є суб`єктом владних повноважень, судового збору при задоволенні апеляційної скарги суб`єкта владних повноважень на користь останнього Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено, оскільки третіми особами не було здійснено інших документально підтверджених судових витрат, крім сплати судового збору, тому Верховний Суд погодився з висновком суду апеляційної інстанції, що підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що заява ОСОБА_1 про розподіл судових витрат, пов`язаних з апеляційним розглядом справи, не підлягає задоволенню, в зв`язку з чим також відсутні підстави для ухвалення додаткового судового рішення з цього питання.

Керуючись ст. ст. 132, 139, 252 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 580/3023/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: А.Б. Парінов

І.В. Федотов