Справа № 199/3065/21
Суддя: Якименко Л. Г.
Дата ухвалення: 2021-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/3065/21
РІШЕННЯ

Іменем України

10.08.2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Маляренко В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону №4, роти №1 УПП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Антоненка Руслана Віталійовича, третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до інспектора батальйону №4, роти №1 УПП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Антоненка Руслана Віталійовича, третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4079569 від 17.04.2021 року про адміністративне правопорушення, винесеної інспектора батальйону №4, роти №1 УПП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції Антоненком Русланом Віталійовичем, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 17.04.2021 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП. Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4079569 від 17.04.2021 року, ОСОБА_1 о 10:04 у місті Дніпрі на Донецькому шосе керував транспортним засобом, який не перереєстровано в установленому законом порядку, а саме у свідоцтві про реєстрацію ТЗ не було внесено відомостей про переобладнання - встановлення тенту, чим порушив п.31.3 а ПДР України, а саме експлуатував транспортний засіб у разі його виготовлення, переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил та норм, що стосується безпеки дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.121 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії інспектора, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності вважає необ`єктивними, а відповідно, зазначена постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Під час складання оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення інспектор не надав жодного доказу у розумінні ст.251 КУпАП, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП України.

Під час розгляду справи не було досліджено жодного доказу вини ОСОБА_1 в скоєні адміністративного правопорушення.

Позивач взагалі заперечує, що він 17.04.2021 року о 10:04 у місті Дніпрі по Донецькому шосе керував транспортним засобом який не перереєстровано в установленому законом порядку, а саме в свідоцтві про реєстрацію ТЗ не було внесено відомостей про переобладнання - встановлення тенту, чим, на думку інспектора, порушив п.31.3 а ПДР України, та ч.1 ст. 121 КУпАП.

ОСОБА_1 вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст. 121 КУпАП.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд:

-визнати дії інспектора роти №1 батальйону №4 УПП в Дніпропетровській області сержанта поліції Антоненко Руслана Віталійовича - протиправними;

-визнати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4079569 від 17.04.2021 року - не чинною;

-скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4079569 від 17.04.2021 року про адміністративне правопорушення, винесеної інспектора батальйону №4, роти №1 УПП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції Антоненком Русланом Віталійовичем, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень та закрити провадження по вказаній справі, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу вказаного правопорушення.

Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська прийнята позовна заява до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Представник третьої особи Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області - Марченко А.О. направив на адресу суду пояснення на адміністративний позов, в котрих заперечував проти позову, зазначаючи, що 17.04.2021 року інспектором 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшим сержантом поліції Антоненком Р.В. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. у зв`язку з тим, що позивач керував транспортним засобом ГАЗ 2705-206, д.н.з. НОМЕР_1 , у місті Дніпрі по Донецькому шосе, у районі будинку 1к, який не перереєстровано у встановленому законом порядку, а саме у свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не було внесено відомості про його переобладнання - встановлення тенту, чим порушив п. 31.3.а Правил дорожнього руху України.

Факт вчинення позивачем вказаного правопорушення підтверджується показаннями поліцейських, які безпосередньо бачили факт порушення. Також зазначив, що позов є необґрунтованим, вказував на правомірність дій інспектора та постанови, та відповідність нормам законодавства. У зв`язку з викладеним, просив суд відмовити у задоволенні позову

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17.04.2021 року інспектором батальйону №4, роти №1 УПП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції Антоненком Русланом Віталійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4079569, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

У вказані постанові зазначено, що 17.04.2021 року о 10:04 у місті Дніпрі по Донецькому шосе, 1к водій керував транспортним засобом, який не перереєстровано в установленому законом порядку, а саме у свідоцтві про реєстрацію ТЗ не було внесено відомостей про переобладнання - встановлення тенту, чим порушив п.31.3 а ПДР України, а саме експлуатував транспортний засіб у разі його виготовлення, переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил та норм, що стосується безпеки дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п.8 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч.1 ст 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Згідно з ч.1 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.31.3.а Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема особу правопорушника та наявність його вини у вчиненні такого правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Також, суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на Відповідача.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 по справі N 524/5536/17, від 17.07.2019 по справі N 295/3099/17 та від 13.02.2020 року по справі N 524/9716/16-а.

Доказів, які б свідчили про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності, зокрема, пояснень свідків, фото та відео фіксації, матеріали справи не містять.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із змісту ст.247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення (пункт 23 рішення Європейського Суду з прав людини від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України").

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд звертає увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Крім того, згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Слід зауважити, що відповідно до вимог статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтвердили факт порушення позивачем пунктів ПДР України, що свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

За приписами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Заявлені позивачем вимоги про визнання оспорюваної постанови не чинною та визнання дій інспектора протиправними не підлягає задоволенню, оскільки не відповідає завданням адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав позивача. Крім того, положеннями ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності не передбачено вирішення судом питань про визнання дій суб`єкта владних повноважень незаконними чи протиправними.

Дослідивши спірні правовідносини у судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4079569 від 17.04.2021 року винесена інспектором батальйону №4, роти №1 УПП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції Антоненком Русланом Віталійовичем, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень, скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю, через недоведеність скоєння позивачем адміністративного правопорушення та винність даної особи, оскільки належних доказів відповідачем на підтвердження вини позивача до суду не надано.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи ту обставину, що позов задоволено частково, тому за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції слід стягнути судовий збір в розмірі 454,00 гривень на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 20, 77, 242, 243-244, 263, 286 КАС України, суд, ст.ст. 9, 122, 251, 247, 258, 280 КУпАП України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора батальйону №4, роти №1 УПП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Антоненка Руслана Віталійовича, третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,- задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4079569 від 17.04.2021 року, винесену інспектором батальйону №4, роти №1 УПП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції Антоненком Русланом Віталійовичем, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

В іншій частині позову, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Л.Г. Якименко