Справа № 460/755/21
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2021 року м. Рівне №460/755/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гудими Н.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправною та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправною вимоги №Ф-791-31 від 15.01.2021 про сплату боргу по орендній платі з фізичних осіб в розмірі 19761,66 грн. та зобов`язання внести коригування до особового рахунку платника податків шляхом виключення з особового рахунку платника податків недоїмки по орендній платі з фізичних осіб в сумі 19761,66 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.01.2021 відповідачем прийнято вимогу про сплату боргу по орендній платі з фізичних осіб, яка складається з нарахованої пені на суму основного боргу, що виник згідно з податковим деклараціями за 2013-2015 роки та сплачений у вересні 2020 року. Стверджує, що оскільки в даному випадку сплата податку здійснена поза межами 1095 днів, а сам борг набув статусу безнадійного, то нарахування пені на такий безнадійний борг не здійснюється. За таких обставин, вважає оскаржувану вимогу про сплату боргу протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а тому просила позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 10.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.32-34).

29.03.2021 на адресу суду надійшов відзив ГУ ДПС в Рівненській області на позовну заяву (а.с.36-39), у якому відповідач позов не визнав. На обґрунтування заперечень зазначив, що визначальним у даній справі є факт сплати податкового боргу позивачем в межах виконавчого провадження, а не добровільно. Повідомив, що станом на 31.08.2020 за позивачем рахувалася заборгованість зі сплати платежу "орендна плата з фізичних осіб" у розмірі 20426,24 грн., а 25.09.2020 вказану заборгованість погашено за рахунок отриманих надходжень в межах виконавчого провадження. Відтак, в інтегрованій картці платника податків в автоматичному режимі нараховано позивачу пеню за несвоєчасну сплату вказаної суми за період з 29.10.2013 по 25.09.2020. Вважає, що оскаржувана вимога про сплату боргу від 05.01.2021 правомірна, обґрунтована і така, що підлягає обов`язковому виконанню, а тому просив у задоволенні позову відмовити.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, то відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювався.

Розглянувши заяви по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ДПС у Рівненській області та є платником, зокрема, орендної плати з фізичних осіб.

Як свідчать матеріали справи та інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 , станом на січень 2020 року за останньою рахувалася недоїмка в сумі 20426,24 грн. зі сплати орендної плати з фізичних осіб, що виникла на підставі самостійно поданих податкових декларацій з вказаного податку (а.с.8-21,39).

25.09.2020 позивач сплатила вказану заборгованість згідно з платіжними документами №3230 та №3231 від 24.09.2020.

У зв`язку зі сплатою заборгованості податковим органом нараховано позивачу пеню в сумі 19761,66 грн.

16.11.2020 позивач звернулася до ГУ ДПС у Рівненській області з заявою про виключення з особового рахунку платника податків нарахованої пені в сумі 19761,66 грн., оскільки сплата податку здійснена поза межами 1095 днів, сам борг набув статусу безнадійного, а нарахування пені на безнадійний борг не здійснюється (а.с.22-23).

05.01.2021 ГУ ДПС у Рівненській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) з орендної плати з фізичних осіб №Ф-791-13 в сумі 19761,66 грн.(а.с.6).

Не погодившись з вказаною вимогою про сплату боргу, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно з пп.4.1.1 п.4.1 ст.4 ПК України податкове законодавство ґрунтується на принципах, зокрема на принципі загальності оподаткування - кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 36.1,36.2,36.3 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 38.1 ст.38 ПК України визначено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Підпунктом 14.1.152 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Нарахування пені врегульовано ст.129 ПК України.

Так, згідно з пунктом 129.1 цієї статті нарахування пені розпочинається, зокрема:

129.1.1. при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом;

129.1.2. при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

129.1.3. при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

За правилами пп.129.3.1 п. 129.3. ст.129 ПУ України нарахування пені закінчується (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2, 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті): у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на відповідний рахунок платника податків та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Відповідно до п.129.4. ст. 129 ПК України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, якщо її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення його сплати, починаючи з 91 календарного дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день (абз.3 п.129.4).

Зазначений розмір пені застосовується щодо всіх платників та всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов`язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством (пункт 129.5 ст.129 ПК України).

Згідно з пп.19-1.1.22 п.19.1 ст.19 ПК України контролюючі органи здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Відповідно до пп.19-1.1.24 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють функції, зокрема, щодо відстрочення, розстрочення та реструктуризацію грошових зобов`язань та/або податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, а також списання безнадійного податкового боргу.

Згідно з пп.20.1.29 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до п.101.1 ст.101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Під терміном "безнадійний" розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом (пп.101.2.3 п.101.2 ст.101 ПК України).

При цьому, п.102.4 ст.102 ПК України встановлено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Механізм списання безнадійного податкового боргу визначено Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №577, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за №844/24376 (далі - Порядок №577).

Відповідно до положень пунктів 3.1, 3.2 Порядку №577 визначення суми безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню контролюючим органом, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів станом на день виникнення безнадійного податкового боргу. Днем виникнення безнадійного податкового боргу у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку (податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 ПК України) є дата прийняття рішення керівника контролюючого органу.

Згідно з приписами пунктів 4.3-4.5 Порядку №577 у випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу. Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал. Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до інформаційних систем не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Отже, списання безнадійного податкового боргу, в тому числі податкового боргу, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

При цьому, звернення платника податків про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок непереборної сили (форс-мажорних обставин) (п. 4.1 Порядку). В усіх інших випадках розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється органами державної податкової служби щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що за кожним податком та збором у платника податку виникає безумовний податковий обов`язок сплатити суму такого податку чи збору в порядку і строки, визначені законом. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. У разі виникнення у платника податку податкового боргу платник зобов`язаний його сплатити, а у разі несплати - податковий обов`язок не є виконаним.

У такому разі контролюючий орган вживає заходів з метою погашення платником податку податкового боргу, до яких належать стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (п.95.1 ст.95 ПК України).

При цьому, стягнення коштів контролюючий орган має право ініціювати тільки в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг платника податків, стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення, оскільки безумовно вважається безнадійним.

Відтак, у разі коли контролюючий орган ініціював до стягнення податковий борг до закінчення цього строку давності, цей податковий борг не підпадає під визначення "безнадійного", що зазначене у пп.101.2.3 п.101.2 ст.101 ПК України (податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом), тому у разі його стягнення за рішенням суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, строк його стягнення може встановлюватись тільки до повного погашення заборгованості або до визнання його безнадійним тільки у випадках, передбачених пп.101.2.1, 101.2.2, 101.2.4, 101.2.5 п.101.2 ст.101 ПК України.

Висновки аналогічного змісту викладені у постанові Верховного Суду від 19.05.2020 року у справі 826/8231/15 (провадження №К/9901/24864/18).

Судом встановлено, що у зв`язку з наявністю у ОСОБА_1 недоїмки зі сплати орендної плати з фізичних осіб, податковий орган звертався з відповідними позовами про стягнення такого податкового боргу в судовому порядку.

Так, постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 26.11.2014 у справі №817/720/14 стягнуто з ОСОБА_1 податковий борг з орендної плати з фізичних осіб в сумі 10543,36 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 29.01.2015 у справі №817/27/15 стягнуто з ОСОБА_1 податковий борг з орендної плати з фізичних осіб в сумі 10751,15 грн.

17.01.2015 та 18.03.2015 судом податковому органу видано виконавчі листи у даних справах.

Як свідчать дані Автоматизованої системи виконавчого провадження, територіальними відділами ДВС були відкриті виконавчі провадження з виконання вказаних виконавчих листів.

Згідно з даними облікової картки платника податків, сплачені 25.09.2020 позивачем кошти в сумі 20426,24 грн. згідно з платіжними дорученнями №3230 та №3231 на погашення заборгованості з орендної плати з фізичних осіб, сплачені останньою в межах виконавчого провадження. Жодних доказів зворотного позивачем суду не надано та в матеріалах справи відсутні.

Суд також враховує ту обставину, що невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, протягом тривалого часу не може бути підставою для звільнення від обов`язку платника податків виконати судове рішення та сплатити суму боргу.

Висновок аналогічного змісту викладений у постанові Верховного Суду від 03.04.2020 року у справі №822/2243/17.

З огляду на наведене, податковий борг ОСОБА_1 з орендної плати з фізичних осіб в сумі 20426,24 грн. підлягав стягненню за рішенням суду і строки стягнення щодо нього встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним, а отже такий борг не може вважатись "безнадійним" й підстави для списання такого боргу податковим органом відсутні.

Поряд з цим, суд критично ставиться до аргументів позивача відносно пропуску відповідачем 1095 денного строку на стягнення податкового боргу та невчинення належних дій щодо визнання такого боргу безнадійним та таким, що підлягає списанню, оскільки відповідачем вжито заходи до стягнення податкового боргу шляхом подання відповідного позову до суду.

Згідно з абз.1 п.1 глави 1 розділу II Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Мінфіну від 07.04.2016 № 422, зареєстрованим в Мін`юсті від 20.05.2016 р. за № 751/28881, (далі, - Порядок №422), (що був чинний до 05.04.2021, тобто на час виникнення спірних правовідносин) з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДПС відкриваються інтегровані картки платника (ІКП) за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

Правила нарахування та погашення пені за несвоєчасно сплачені суми платежів, що контролюються органами ДПС, визначалися главою 7 розділу III Порядку №422 та статтею 129 ПК України.

Як визначено абзацом 2 пункту 4 глави 2 розділу III цього Порядку, після рознесення сум до ІКП автоматично проводиться розрахунок пені за правилами, визначеними главою 7 цього розділу, та проведення відповідних операцій щодо нарахування пені в ІКП.

При погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник, у першу чергу зараховуються у рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник, у наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу - у рахунок пені згідно з черговістю їх виникнення.

Як зазначалося судом раніше, 25.09.2020 заборгованість позивача було погашено за рахунок отриманих надходжень в межах виконавчого провадження - платіжні доручення №3230 та №3231 від 24.09.2020.

Відтак, в ІКП платника податків в автоматичному режимі позивачу було правомірно нараховано пеню за несвоєчасну сплату вказаної суми (узгодженого податкового боргу, який не має статусу безнадійного) за період з 29.10.2013 по 25.09.2020.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Встановлені обставини справи в їх сукупності дають підстави для висновку, що ГУ ДПС у Рівненській області, приймаючи вимогу про сплату боргу №Ф-791-31 від 15.01.2021, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб визначені чинним законодавством, а сама вимога про сплату боргу від 15.01.2021 відповідає критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст.2 КАС України та не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні даного спору, з огляду на встановлені обставини, дійшов висновку, що рішення відповідача прийняте в порядку та у спосіб, що визначені чинним законодавством, в межах наданих йому повноважень, обґрунтовано і правомірно. В той час як порушення прав позивача, про захист яких він просив в судовому порядку, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

Правові підстави для застосування положень ст.139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Рівненській області ( вул. Відінська, буд. 12, м. Рівне, 33023, ) про визнання протиправною та скасування вимоги - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 30 липня 2021 року

Суддя Н.С. Гудима