Справа № 120/4488/21-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2021-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 серпня 2021 р. Справа № 120/4488/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - В/ч НОМЕР_1 , відповідач), в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність щодо не проведення службового розслідування за фактом 03.07.2020 отримання ОСОБА_1 травми при виконанні службово-бойових завдань в зоні проведення Операції об`єднаних сил, відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків (в тому числі отримання травм) професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346;

- зобов`язати провести службове розслідування за фактом отримання ОСОБА_1 травми при виконанні службово-бойових завдань в зоні проведення Операції об`єднаних сил, відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків (в тому числі отримання травм) професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346;

- зобов`язати видати ОСОБА_1 документ, що свідчить про причини та обставини отриманої 03.07.2020 травми.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що проходив військову службу у Національній гвардії України. 11.06.2020 вибув у службове відрядження до угруповування НГУ в ОТУ "Схід". 03.07.2020 при виконанні службово-бойових завдань ним була отримана травма. Разом з тим, за наслідками проведеного службового розслідування відповідачем не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між травмою отриманою в зоні проведення ООС 03.07.2020 та травмою отриманою в побуті. Не погоджуючись з висновками проведеного службового розслідування та вказуючи про порушення процедури розслідування за фактом отримання травми, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Ухвалою від 04.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку визначеному статтею 262 КАС України. Витребувано у сторони відповідача додаткові докази.

30.06.2021 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення вимог ОСОБА_1 та вказав про наступне.

29.02.2020 у позаслужбовий час за місцем проживання в ході гри у волейбол позивач, солдат ОСОБА_1 отримав травму, а саме «закритий перелом великогомілкової кістки нижньої третини правої ноги без зміщення». За наказом командира військової частини НОМЕР_1 в період з 04.03.2020 по 18.05.2020 проведено службове розслідування за вищевказаним фактом, за результатами якого видано акт форми НТ від 18.05.2020 №4/20.

04.07.2020 ОСОБА_1 у зв`язку зі скаргами на стан здоров`я, а саме правої ноги був направлений до Військової частини НОМЕР_2 .

08.07.2020 ОСОБА_1 було проведено оперативне втручання з приводу «несправжнього суглобу медіальної кісточки правого гомілково-ступеневого суглобу».

17.07.2020 під час проведення медичного огляду після проведеного оперативного втручання госпітальною ВЛК встановлено, що «зі слів позивача, травму отримав 29.02.2020 під час гри у волейбол, лікувався консервативно, що підтверджується виписним епікризом із медичної картки ОСОБА_1 від 17.07.2020 №1340.

24.07.2020 солдат ОСОБА_1 звернувся до командування військової частини НОМЕР_1 з рапортом про проведення службового розслідування по факту перелому ноги 04.07.2020 під час виконання СБЗ в зоні проведення ООС н.п. Курахове.

27.07.2020 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.07.2020 №549 було призначено службове розслідування по факту отримання травми 04.07.2020 солдатом ОСОБА_1 .

За результатами службового розслідування встановлено, що комісія військової частини дійшла висновку, що факт отримання травми 04.07.2020 солдатом ОСОБА_1 не підтвердився, а є причиною раніше отриманої травми 29.02.2020 про що повідомила ОСОБА_1 встановленим порядком та особисто ним не заперечується.

02.09.2020 ОСОБА_1 звернувся з рапортами до командування військової частини НОМЕР_1 щодо надання довідок встановленого зразка про обставини отримання травми 29.02,2020 та 03.07.2020. Однак 07.09.2020 за вих. №50/08/33-2479 позивачу була надана вичерпна відповідь.

Позивач не погоджуючись з висновком службового розслідування направив скаргу до Західного ТУ НГ України та в подальшому до ГУ НГ України.

Відповідач, посилаючись на п.2.1 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затверджених наказом МВС від 27.12.2002 №1346 (далі - Порядок №1346), вказав, що розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, порання, травми..., що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або необхідності до переведення потерпілого на іншу легшу роботу терміном не менше як на один робочий день.

А зі змісту рапорту Позивача ОСОБА_1 від 24.07.2020 встановлено, що факт перелому ноги під час виконання СБЗ в зоні проведення ООС в н.п. Курахове мав місце 04.07.2020.

Відповідач звернув увагу суду, що позивач свідомо вводить в оману суд та військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України, постійно перекручує факти та робить висновки про начебто порушення свої прав без належного документального підтвердження, що призводить до звуження положень статті 9 КАС України, в частині рівності учасників справи та доведеності підстав своїх вимог.

Крім того наказом командира військової частини НОМЕР_1 на підставі рапорту позивача від 24.07.2020 було призначено службове розслідування з метою з`ясування причин та обставин факту отримання перелому ноги 04.07.2020 під час виконання СБЗ в зоні проведення ООС н.п. Курахове. За результатами якого комісія В/ч НОМЕР_1 прийшла до висновку, що факт отримання травми солдатом ОСОБА_1 04.07.2020 не підтвердився, оскільки медичні документи, які надав позивач у рамках проведення службового розслідування по факту отримання травми 04.07.2020 свідчать про причинний зв`язок раніше отриманої травми 29.02.2020 в позаслужбовий час, розслідування якої вже проведено згідно Порядку №1346 та видано акт за формою НТ від 18.05.2020 №4/20 на руки ОСОБА_1 .

У зв`язку з наведеним відповідач просив відмовити у задоволенні заявлених вимог у повному обсязі.

Ухвалою від 05.07.2021 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки позовної заяви у спосіб подання заяви про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою від 26.07.2021 вирішено визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду. Вирішено продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 проходив військову службу у Національній гвардії України.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.06.2020 №122 позивача відряджено до угруповування НГУ в ОТУ "Схід" з 11.06.2020.

Відповідно до відомостей довідки віськово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_2 від 16.07.2020 №504, 08.07.2020 позивачеві проведено операцію з висічення несправжнього суглобу, металоостеосинтезу по Веберу з приводу несправжнього суглобумедільної кісточки правого гомілково ступневого суглобу та тимчасовим порушенням функції кінцівки. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби (довідка командира частини про обставини травми не надавалась).

24.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до командування військової частини НОМЕР_1 з рапортом про проведення службового розслідування по факту перелому ноги 04.07.2020 під час виконання СБЗ в зоні проведення ООС н.п. Курахове (а.с.13).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України від 17.07.2020 №549 "Про призначення службового розслідування" з метою встановлення причин та обставин факту отримання травми в зоні проведення ООС 04.07.2020 помічником гранатометника 1 відділення 1 взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) батальйону оперативного призначення солдатом за контрактом ОСОБА_1 вирішено провести службове розслідування в період з 24.07.2020 по 23.08.2020. Згідно п.3 вказаного наказу вказано службове розслідування провести у суворій відповідності до вимог наказу Міністра внутрішніх справ України від 13.03.2018 №188 та ст.85 Дисциплінарного статуту ЗСУ.

В подальшому, у порядку передбаченому вимогами Дисциплінарного статуту ЗСУ, наказу Міністра Внутрішніх справ України від 21.04.2020 №347 проведено службове розслідування за фактом отримання травми солдатом ОСОБА_1 , про що складено висновок службового розслідування від 13.08.2020.

За результатами службового розслідування вказано, що комісія військової частини дійшла висновку, що факт отримання травми 04.07.2020 солдатом ОСОБА_1 не підтвердився, а є причиною раніше отриманої травми 29.02.2020. Згідно вказаного висновку, запропоновано відомості, що стали підставою для проведення даного службового розслідування вважати такими, що не підтвердились.

В матеріалах справи міститься висновок службового розслідування від 03.04.2020, затверджений командиром В/ч НОМЕР_1 , згідно якого 29.02.2020, перебуваючи на вихідних днях у с. Чечельник, Вінницької області, солдат за контрактом ОСОБА_1 під час гри у волейбол отримав травму, а саме перелом внутрішньої кістки правової ноги. Про вказану травму складено акт про нещасний випадок №4/20.

В подальшому позивач направив скарги до Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України, Головного управління Національної гвардії України.

Листом ЗТУ НГ України від 23.11.2020 №50/20-К-2129 повідомлено позивача щодо не підтвердження фактів, викладених позивачем у заяві від 16.11.2020, зокрема вказано, що за результатами проведеної перевірки встановлено наявність причинно-наслідкового зв`язку між травмою, отриманою в зоні проведення ООС "несправжній суглоб медіальної кісточки правого гомілково-ступеневого суглобу" та травмою, отриманою у побуті, під час гри у волейбол 29.02.2020 "закритий перелом веливогомілкової кістки нижньої третини правої ноги без зміщення".

Листом В/ч НОМЕР_1 від 05.11.2020 №50/08/33-2981 повідомлено позивача про відсутність підстав для коригування висновків службового розслідування.

Листом ГУ Національної гвардії України від 24.12.2020 №27/1/5-К-130 повідомлено позивача, що висновки викладені в службових розслідуваннях комісіями В/ч НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання та західного територіального управління Національної гвардії України є обґрунтованими та правомірними, відтак відмовлено у проведенні розслідування за фактом отримання травми 04.07.2020 під час виконання службово-бойових завдань у районі проведення операції Об`єднаних сил відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346.

Листом МВС України від 16.01.2021 №33/2-К-102 відмовлено у перегляді постанови ВЛК ДУ "ТМО МВС України по Вінницькій області від 18.11.2020 №Д-233 і визнання травми правого гомілково-стопного суглобу такою, що отримана при виконанні обов`язків військової служби.

Вказуючи, що службове розслідування за фактом отримання травми проводилось не за тією процедурою, відтак відповідачем порушено принцип належного врядування, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених вимог в контексті даної спірної ситуації, суд виходить з наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні врегульовані Законом України «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року № 2694-ХІІ (далі - Закон № 2694-ХІІ).

Згідно статті 1 Закону № 2694-ХІІ охорони праці - як системи правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

На підставі статті 14 Закону № 2694-ХІІ, працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до статті 22 Закону № 2694-ХІІ роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

У розумінні положень статті 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть.

З метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України розроблено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 27.12.2002 №1346 (далі - Порядок №1346).

Розслідування нещасних випадків (в тому числі поранень), що сталися з особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовцями Національної гвардії України, курсантами (слухачами) навчальних закладів системи МВС України, проводиться з урахуванням цього Порядку (п.1.3 Порядку №1346).

Згідно з пунктом 1.4 Порядку розслідування та облік аварій в органах і підрозділах внутрішніх справ, а також професійних захворювань, що сталися з військовослужбовцями Національної гвардії України, курсантами (слухачами) навчальних закладів, особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ України (далі - працівники), відбувається згідно з діючими нормативно-правовими актами.

Згідно пункту 2.1 Порядку № 1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Відповідно до пункту 2.2 Порядку № 1346 за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

На підставі пункту 2.4. Порядку № 1346 якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ (додаток 2).

Розділом 3 Порядку №1346 врегульовано питання щодо повідомлення про нещасні випадки (у тому числі поранення), їх розслідування та ведення обліку.

Згідно з п. 3.5 Керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС.

Відповідно до пункту 3.8. Порядку № 1346 положення комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії:

- обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо;

- визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці;

- з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;

- визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків) або в період проходження служби при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю потерпілого в охороні громадського порядку, громадської безпеки або в боротьбі зі злочинністю;

- скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію. У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію.

Таким чином, варто зазначити, що нормами Порядку №1346 врегульовано певну процедуру та власне порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, зокрема розслідування нещасних випадків (в тому числі поранень), що сталися з військовослужбовцями Національної гвардії України.

З аналізу норм Порядку №1346 випливає, що розслідуванню підлягають нещасні випадки (у тому числі поранення), що призвели до втрати працівником працездатності, зокрема, на один робочий день чи більше. При цьому, якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ*.

Отже, визначальною умовою для складання керівником акту Н-1 є пов`язаність такого випадку з виконанням працівником службових обов`язків.

В контексті даної спірної ситуації варто зазначити, що до 21.04.2020 проведення службових розслідувань у Національній гвардії України, визначалось Порядком проведення службових розслідувань у Національній гвардії України, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України 13.03.2018 № 188, а з 21.04.2020 визначається Порядком проведення службових розслідувань у Національній гвардії України, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 квітня 2020 року № 347 (далі - Порядок №347).

В свою чергу Порядок №347, на відміну від Порядку №1346, визначає підстави, порядок проведення службових розслідувань стосовно військовослужбовців Національної гвардії України, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, права та обов`язки посадових осіб під час проведення службових розслідувань (п.1 Порядку №347).

Згідно з п.4 Порядку №347 дія цього Порядку не поширюється на порядок проведення розслідувань нещасних випадків, професійних захворювань, аварій, що проводяться згідно з Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року № 1346, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 31 січня 2003 року за № 83/7404 (зі змінами).

Розділом ІІ вказаного Порядку №347, п.1 вказано, що службове розслідування проводиться в разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, вимог законодавства, наказів начальників (керівників) чи інших розпорядчих документів; неправомірного застосування військовослужбовцем заходів фізичного впливу, спеціальних засобів, вогнепальної зброї, озброєння та бойової техніки; порушення правил несення вартової або внутрішньої служб; розголошення змісту або втрати службових документів; установлення фактів дискримінації за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак, а також сексуальних домагань; установлення фактів завдання шкоди державі.

Судом встановлено, що відповідачем у порядку передбаченому вимогами Дисциплінарного статуту ЗСУ, наказу Міністра Внутрішніх справ України від 21.04.2020 №347 проведено службове розслідування за фактом отримання травми солдатом ОСОБА_1 , про що складено висновок службового розслідування від 13.08.2020.

Разом з тим, в контексті даної спірної ситуації, суд зауважує, що саме Порядок №1346 розроблено законодавцем з метою врегулювання питань, пов`язаних із розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України, дія якого розповсюджується і на з`єднання та військові частини Національної гвардії України.

В свою чергу, відповідач обираючи належний спосіб дій для врегулювання питання "фактом отримання травми солдатом за контрактом ОСОБА_1 ", керувався нормами Порядку №347, дія якого не поширюється на порядок проведення розслідувань нещасних випадків, професійних захворювань, аварій, що проводяться згідно з Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року № 1346, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 31 січня 2003 року за № 83/7404 (зі змінами).

Разом з тим, суд вважає за необхідне підкреслити, що матеріали службового розслідування "за фактом отримання травми ОСОБА_1 ", які надані відповідачем разом з відзивом на позовну заяву не містять відомостей щодо проведення спеціального розслідування у даним фактом у відповідності до норм Порядку №1346.

Варто вказати, що доводи відповідача, наведені у відзиві, не спростовують наявність підстав для проведення розслідування, так як згідно пункту 3.19 Порядку № 1346, нещасний випадок (у тому числі травма), про яку безпосереднього керівника потерпілого повідомлено, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси.

Таким чином, Порядком № 1346, чітко врегульований випадок, за якого нещасний випадок, про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили має бути розслідуваний протягом місяця після одержання заяви потерпілого. При цьому, час, коли стався нещасний випадок не має значення.

Таким чином, в ході встановлених обставин справи суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність В/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не проведення розслідування за фактом 03.07.20020 отримання ОСОБА_1 травми відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків (в тому числі отримання травм) професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346.

Резюмуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову та необхідність часткового задоволення позовних вимог, шляхом визнання протиправною бездіяльності В/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не проведення розслідування за фактом 04.07.2020 отримання ОСОБА_1 травми відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків (в тому числі отримання травм) професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346 та зобов`язання відповідача провести розслідування за фактом 04.07.2020 отримання ОСОБА_1 травми відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків (в тому числі отримання травм) професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346.

В свою чергу, визначаюсь щодо дати отримання травми позивачем, суд враховує, що останній вказує дату 03.07.2020, проте згідно з матеріалами справи, зокрема рапорту (а.с.13) позивача вбачається, отримання травми та госпіталізація останнього 04.07.2020.

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про зобов`язання видати ОСОБА_1 документ, що свідчить про причини та обставини отриманої 03.07.2020 травми, як передчасної, оскільки за результатами розслідування комісія самостійно має дійти висновку чи мав місце нещасний випадок під час проходження служби та з чим він пов`язаний.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 09.12.1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення даного позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи не встановлено, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не проведення розслідування за фактом 04.07.2020 отримання ОСОБА_1 травми відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків (в тому числі отримання травм) професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346.

Зобов`язати відповідача провести розслідування за фактом 04.07.2020 отримання ОСОБА_1 травми відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків (в тому числі отримання травм) професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (вул. некрасова, 72, м.Вінниця, 21007, )
Повний текст рішення складено та підписано суддею 06.08.2021

Суддя Томчук Андрій Валерійович