Справа № 334/2821/21
Суддя: Коломаренко К. А.
Дата ухвалення: 2021-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 14.07.2021
Справа № 334/2821/21
Провадження № 2-а/334/71/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Коломаренко К.А.,

при секретарі Фарзаєвій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 01.04.2021 о 21:20 відносно неї на автомобільній дорозі Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя (475 км) в Запорізькому районі Запорізької області рядовим поліцейської роти 1 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Мруком Г.А. була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 №737350. В постанові про накладення адміністративного стягнення зазначено, що на автомобільній дорозі Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя (475 км) позивач керувала транспортним засобом Fiat Doblo, державний номер НОМЕР_1 , з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, чим порушила ч. 6 ст. 121 КУпАП та притягнуто позивача до адміністративної відповідальності з накладення стягнення у вигляді штрафу 850 грн. Зазначає, що одразу після повідомлення працівником патрульної поліції причини зупинки, вона вийшла з автомобіля, зазначила, що не згодна з порушенням, зробила фотозйомку номерного знаку, який був освітлений, та здійснила відео зйомку транспортного засобу та номерного знаку. Позивач вказує, що вимоги ПДР не порушувала, просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 №737350 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП, провадження у справі закрити, стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

Ухвалою суду від 28.04.2021 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом; прийнято до розгляду адміністративну позовну заяву та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, призначено слухання справи на 06 травня 2021 року, витребувано у відповідача докази, надано строк для подання заяв по суті спору.

Ухвалою суду від 06.05.2021 зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, відкладено судове засідання, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов в термін до 14 червня 2021 року.

Вказану вище ухвалу суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем отримано 21.05.2021.

17.05.2021 та 24.05.2021 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому посилаючись на безпідставність позовних вимог, просить в задоволенні позову відмовити, розгляд справи просить проводити без участі відповідача. До відзиву від 24.05.2021 відповідачем додано відеозапис обставин складення оскаржуваної постанови.

В судовому засіданні 14.06.2021 позивачем заявлено клопотання про відкладення судового засідання для надання можливості ознайомлення з відзивом відповідача та доданими до нього доказами.

В судове засідання 14.07.2021 позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 №737350 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч.6 КУпАП за те, що вона керувала транспортним засобом з неосвітленим заднім номерним знаком в темну пору доби.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч.2 цієї ж статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

До відзиву в обґрунтування правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, відповідач надав відеозапис обставин складення оскаржуваної постанови, але на відеозаписі зафіксовано лише спілкування з позивачем, яка сидить на водійському сидіння автомобіля, вивчення документів, які посвідчують її особу, транспортний засіб, на якому рухалась позивач, його номерний знак, в тому числі і не освітлений, на відеозаписі, наданому відповідачем, не відображено.

При цьому з доводів позовної заяви та доданих до неї документів та доказів, зокрема фотознімків номерного знаку НОМЕР_1 вбачається, що позивач зазначеного у оскаржуваній постанові правопорушення не вчиняла, оскільки на фотознімку зафіксовано наявність освітлення номерного знаку, а отже позивач вимоги Правил дорожнього руху не порушувала, тому підстави для накладення адміністративного стягнення були відсутні.

Доводи позивача, про не порушення правил дорожнього руху, відповідачем не спростовані, будь-які підтвердження порушення нею правил дорожнього руху (фото фіксація, покази свідків) суду не подані.

В матеріалах справи відсутні дані, які б спростовували доводи позову про недотримання при винесення оскаржуваної постанови приписів ст.ст. 7, 245 КУпАП, чим порушено законні права позивача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, суд вважає недоведеним.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки наявні у матеріалах справи докази вказують на відсутність підстав про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення вимог ПДР України, що свідчить про відсутність відповідного складу правопорушення в діях позивача, суд вважає необхідним скасувати оскаржувану постанову, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

За таких обставин позов слід визнати обґрунтованим, тому він підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо вимоги про стягнення судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи..

Згідно вимог ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 454,00 грн., які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступає відповідачем у справі.

Керуючись ст. 2, 6-11, 72-77, 90, 94, 139, 242-246, 250, 255, 257, 286 КАС України, ст. ст. 251-252, 280 КУпАП, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити повністю.

Скасувати постанову скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 №737350 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (69057, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вулиця Олександра Матросова, будинок 29, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в рахунок відшкодування судових витрат в сумі 454 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Коломаренко К. А.