Справа № 580/5695/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Бабич А.М.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2021 року Справа № 580/5695/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області

про визнання протиправним та скасування рішення

і зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач) про:

- визнання протиправним і скасування рішення щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивачу з 01.04.2020 за вислугою років згідно з ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (в первинній редакції) відповідно до рішень Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 у справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) та від 26.03.2020 у справі № 6-р2020 у розмірі 90% від розміру фактично отриманих виплат та умов оплати праці на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 24.07.2020 № 21-1505зп, що складає 66948,70 грн. (шістдесят шість тисяч дев`ятсот сорок вісім гривень сімдесят копійок), без застосування обмеження максимальним розміром з урахуванням раніше проведених виплат;

- зобов`язання відповідача здійснити з 01.04.2020 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивачу згідно з ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (в первинній редакції) відповідно до рішень Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 у справі № 3-209/2018(2413/18, 2807/19) та від 26.03.2020 у справі № 6-р2020 у розмірі 90% від розміру фактично отриманих виплат та умов оплати праці на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 24.07.2020 № 21-1505зп, що складає 66948,70 грн., без застосування обмеження максимальним розміром пенсії з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною відмову ГУ ПФУ в Черкаській області у здійсненні перерахунку позивачу пенсії з 01.04.2020 за вислугою років згідно з ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (в первинній редакції) відповідно до рішень Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 у справі № 3-209/2018(2413/18, 2807/19) та від 26.03.2020 у справі № 6-р2020 у розмірі 90% від розміру фактично отриманих виплат та умов оплати праці на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 24.07.2020 № 21-1505зп;

- зобов`язано ГУ ПФУ в Черкаській області здійснити перерахунок з 01.04.2020 пенсії ОСОБА_1 , відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (в редакції станом на час призначення пенсії), рішень Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 у справі №3-209/2018(2413/18, 2807/19) та від 26.03.2020 у справі № 6-р2020 на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 24.07.2020 № 21-1505зп у розмірі 90% від суми заробітної плати та виплатити різницю з урахуванням раніше проведених виплат за минулий час не більш, як за 12 місяців.

У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках, що діяла на момент призначення пенсії, а тому пенсія позивача підлягає перерахунку виходячи із відсоткового значення станом на час призначення позивачу пенсії, а саме у розмірі 80% грошового забезпечення із збільшенням на 2 відсотки за кожен повний рік роботи понад 10 років, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Разом з тим, суд зазначив, що оскільки позивач має право на перерахунок з 01.04.2020 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (в редакції станом на час призначення пенсії) на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 24.07.2020 № 21-1505зп про заробітну плату, що становить 66948,70 грн. (шістдесят шість тисяч дев`ятсот сорок вісім гривень сімдесят копійок), в розмірі 90% від суми заробітної плати та виплату різницю з урахуванням раніше проведених виплат за минулий час не більш, як за 12 місяців, дії відповідача щодо відмови в такому перерахунку не відповідають вимогам закону. З метою належного та повного захисту порушеного права відповідно до ст.ст. 2, 9 КАС України наявні підстави для визнання таких дій протиправними та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату його пенсії виключно у вказаних частинах.

Крім того, суд зазначив, що положення норм чинного законодавства, якими обмежувався максимальний розмір пенсії, не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню. Тобто, на момент проведення перерахунку пенсії позивачам, наведеними положеннями встановлюються тимчасові обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнавались, є чинними та обов`язковими до виконання органами Пенсійного фонду України.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач та відповідач подали апеляційні скарги.

Позивач у своїй скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції у частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити постанову, якою позов задовольнити повністю.

Фактично апелянт позивач не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо застосування до його пенсії обмежень максимального розміру виплат та в обґрунтування заявлених апеляційних вимог посилається на те, що пенсія йому була призначена 14.04.2010 і законодавством на той час не було передбачено можливості обмеження її максимального розміру.

При цьому, апелянт посилається на ст. 92 Конституції України та зазначає, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Разом з тим, апелянт вказує, що обмеження максимального розміру пенсії застосовується до осіб, яким пенсій були призначені з 01.01.2016, а також зазначає, що йому пенсія призначена у 2010 році і наразі вирішується питання щодо її перерахунку, а не призначення.

З цих та інших підстав апелянт позивач вважає, що встановленні чинним законодавством обмеження максимального розміру пенсії не підлягають застосуванню при здійсненні перерахунку та виплати його пенсії.

Відповідач у своїй скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог апелянт відповідач посилається на те, що позовні вимоги щодо виплати позивачу пенсії без обмеження її граничного розміру та в розмірі 90% у межах виниклих правовідносин є передчасними.

Також відповідач у своїй скарзі зазначає, що ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ втратила чинність і порядок перерахунку пенсій працівникам органів прокуратури регулюється частиною 20 статті 86 нового Закону України «Про прокуратуру».

Крім того, апелянт зазначає, що законодавством визначено відсотковий коефіцієнт для перерахунку пенсій працівників органів прокуратури 60%, а не 90%.

З цих та інших підстав апелянти вважають, що оскаржуване ними рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021 було відкрито апеляційне провадження, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження з 29.06.2021.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому він просить залишити скаргу без задоволення, наполягаючи на необґрунтованості доводів апелянта та відсутності правових підстав для здійснення перерахунку і виплати його пенсії без обмеження її максимального розміру.

У строк, установлений судом, відзив на апеляцію відповідача не надходив.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2021 витребувано додаткові докази у справі.

30.07.2021 від відповідача надійшли додаткові докази в цій справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню частково, а апеляційна скарга позивача - залишенню без задоволення з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, з 14.04.2010 позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Черкаській області.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01.04.2020, у справі № 580/667/20, яке набрало законної сили 07.08.2020, було:

- визнано протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку з 01.01.2020 пенсії за вислугою років згідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» (в первинній редакції) відповідно до рішення Конституційного суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 у справі № 3-209/2018 (2413/18,2807/19);

- зобов`язано відповідача здійснити з 01.01.2020 перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугою років без обмеження її граничного розміру з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати, яка визначена у довідці Генеральної прокуратури України №18-317зп від 28.12.2019 та складає 52371,44 грн, з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2020 у справі № 580/667/20 апеляційне провадження зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі №560/2120/20.

З 01.04.2020 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача (рішення № 62 про перерахунок пенсії), загальний процент розрахунку пенсії від заробітку - 60%. Максимальний розмір пенсії з 01.04.2020 до 30.06.2020 становив 16380,00 грн., з 01.07.2020 становить 17120,00 грн.

24.07.2020 Офісом Генерального Прокурора позивачу видано довідку № 21-1505зп про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами, чинними на 26.03.2020, за відповідною (прирівняною) посадою прокурора відділу: посадовий оклад - 40989,00 грн., надбавка за вислугу років (40%) - 16395,60 грн., матеріальні допомоги (1/12): для оздоровлення - 4782,05 грн., для вирішення соціально-побутових питань - 4782,05грн., усього - 66948,70 грн.

20.10.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив перерахувати його пенсію у розмірі 90% від розміру фактично отриманих виплат та умов оплати праці та без обмеження її максимальним розміром.

Листами від 05.11.2020 № 6035-6395/В-02/8-2300/20 та від 06.11.2020 № 6040-6406/В-03/8-2300/20 відповідач повідомив, що після перерахунку розмір пенсії позивача з 01.04.2020 становить 40169,22 грн. (66948,70грн. (заробітна плата відповідно до довідки від 24.07.2020 №21-1505зп) х 60%). Розмір пенсії з урахуванням максимального розміру пенсії з 01.04.2020 до 30.06.2020 становив 16380,00 грн. (1638,00 грн. (прожитковий мінімум для непрацездатних осіб з 01.12.2019) х 10), з 01.07.2020 - 17120,00 грн. (1712,00 грн. (прожитковий мінімум для непрацездатних осіб з 01.07.2020) х 10). Відсоток розрахунку пенсії від заробітної плати визначено відповідно до Закону України № 1697-VII «Про прокуратуру», що діє на дату перерахунку розміру пенсії і становить 60%. Згідно з ч. 15 ст. 86 вказаного закону максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, тощо) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Додатково повідомив, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01.04.2020 у справі №580/667/20 зобов`язано відповідача здійснити позивачу з 01.01.2020 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років без обмеження її граничного розміру з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, яка визначена у довідці Генеральної прокуратури України від 28.12.2019 №18-317зп та складає 52371,44грн., без обмежень її граничного розміру з урахуванням раніше проведених виплат. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2020 у справі №580/667/20 апеляційне провадження зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі №560/2120/20.

Позивач, вважаючи протиправним таке рішення відповідача, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (далі -Закон № 1789-ХІІ), «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VІ (далі - Закон № 3668-VІ), «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІІ (далі - Закон № 1697-VІІ), «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ (далі - Закон № 213-VІІІ).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих було визначено статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ.

Згідно з частинами першою та другою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Частиною дванадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною сімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько - слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, на момент призначення позивачу пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у частинах дванадцятої та сімнадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ.

У подальшому, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VІ до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

Разом з тим, положення статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо підстав та порядку перерахунку пенсій прокурорам змін у зв`язку з прийняттям вказаного Закону від 08.07.2011 № 3668-VІ не зазнали. Відбулась лише зміна порядкового номеру частин статті, що регламентували вказаний порядок та підстави.

Так, згідно з частинами тринадцятою та вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, в редакції Закону від 08.07.2011 № 3668-VІ, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько -слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсій. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий період може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Надалі, Законом № 76-VІІІ до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ внесено зміни, зокрема, частину 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

14.10.2014 прийнято новий Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ, який набрав чинності 15.07.2015.

Відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону № 1697-VІІ попередній Закон України «Про прокуратуру» зі змінами частково втратив чинність, окрім зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1 Закону.

У грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13.12.2019 № 7-р(II)/2019, яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

При цьому, положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення № 7-р(II)/2019:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Законом № 213-VІІІ внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, а саме: в частину 15 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ - максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Також, пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VІІІ передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, зокрема, «Про прокуратуру».

Відповідно до ст.2 Закону № 3668-VІ (в редакції, чинній на час здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.04.2020) максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Частиною 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VІ передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Щодо наявності правових підстав для перерахунку пенсії позивача.

Системний аналіз наведених правових норм дозволяє стверджувати, що починаючи з 01.01.2015 в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру», і законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.

Разом з тим, Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Верховний Суд в постанові від 24.04.2019 (справа № 826/8546/18) звернув увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом №1697-VІІ покладено саме на уряд.

Суди у зазначеній справі визнали протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено частиною 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» та зобов`язали Кабінет Міністрів України протягом 30-ти днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та ухвалити рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Проте, рішення суду фактично Кабінетом Міністрів України не виконано.

Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури зумовило неможливість проведення органами Пенсійного фонду України перерахунку зазначених пенсій, у тому числі, пенсії позивача.

Реалізація його права була забезпечена саме рішенням Конституційного Суду від 13.12.2019 № 7-р(II)/2019.

Крім того, слід звернути увагу, що постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 є чинною, а тому відсутні підстави для її незастосування. Таке рішення уряду є рішенням про «підвищення заробітної плати прокурорським працівникам».

Разом з тим, частина двадцята статті 86 Закону № 1697 (у первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури) на підставі рішення Конституційного Суду України №7-р(II)/2019 набрала чинності 13.12.2019 та підлягає застосуванню, починаючи з цієї дати.

Аналогічні правові висновки викладені в рішенні Верховного Суду від 14.09.2020, ухваленому у зразковій справі № 560/2120/20 та, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, є обов`язковими для врахування колегією суддів при розгляді цієї справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач має право на перерахунок його пенсії.

Доводи апелянта про те, що перерахунок пенсій працівниками прокуратури проводиться в разі підвищення заробітної плати особам, які працюють на відповідних посадах, але після прийняття рішення КСУ від 13.12.2019, на яке посилається позивач та суд першої інстанції, відповідних підвищень не здійснювалося, колегія суддів відхиляє, з огляду на вищезазначене.

При цьому, приймаючи до уваги висновки Верховного Суду, викладені в рішенні у зразковій справі № 560/2120/20, судова колегія зазначає, що на момент прийняття Конституційним Судом України рішення № 7-р(II)/2019 вже існувала суттєва різниця в оплаті праці діючих працівників прокуратури та в розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів. І така нерівність має усуватись Пенсійним Фондом України шляхом беззастережного (відносно дати ухвалення рішення про збільшення заробітку діючих працівників прокуратури) задоволення заяв пенсіонерів про перерахунок пенсії, поданих після 13.12.2019.

Крім того, постанова КМУ від 30.08.2017 № 657 є чинною, а тому відсутні підстави для її незастосування. Таке рішення уряду є рішенням про «підвищення заробітної плати прокурорським працівникам».

Тож, доводи апеляційної скарги відповідача є необґрунтованими і безпідставними.

З огляду на це, відповідно до ст. 316 КАС України, рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії позивача та скасування оспорюваного рішення відповідача підлягає залишенню без задоволення.

Щодо наявності правових підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Перевіряючи рішення суду першої інстанції у частині задоволення відповідних позовних вимог, судова колегія зазначає, що в період з 01.01.2015 до 13.12.2019 в Україні не було жодного Закону чи іншого нормативно-правового акта, що визначав би умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної на підставі Закону України «Про прокуратуру».

Водночас особи, яким пенсія цього виду була вже призначена, продовжували її отримувати в призначеному розмірі (сума виплати не була зменшена), а також мали право змінити вид пенсійного забезпечення (наприклад, звернутися про призначення їм пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV).

Усталена практика Верховного Суду свідчить про безпідставність вимог заявників до органів ПФУ про перерахунок їм після 01.01.2015 пенсії на умовах та в порядку, що був визначений частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (у редакції до 01.01.2015) та редакції частини 20 статті 86 Закону № 1697-VII, яка фактично набрала чинності лише 13.12.2019.

Крім того, позивач у своєму позові просив зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розміру його пенсії на підставі саме ч. 20 ст. 86 Закону № 1697-VII, а не ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, яка була застосована судом першої інстанції.

При цьому, судовим рішенням у справі № 580/667/20, яке набрало законної сили, також установлено наявність у позивача права на перерахунок його пенсії саме в порядку ч. 20 ст. 86 Закону № 1697-VII.

Таким чином, колегія суддів вважає занеобхідне скасувати рішення суду першої інстанції у цій частині та зобов`язати відповідача здійснити з 13.12.2019 перерахунок пенсії позивача, відповідно до частини 20 статті 86 Закону № 1697-VII у редакції, чинній з 01.04.2020.

Аналогічні правовий підхід застосовано в рішенні Верховного Суду від 14.09.2020, ухваленому у зразковій справі № 560/2120/20.

Щодо наявності правових підстав для визначення відсоткового коефіцієнту пенсії позивача.

Так, з аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що положення частини другої статті 86 Закону № 1697-VII щодо розміру пенсії застосовуються при призначенні пенсій прокурорським працівникам у разі реалізації ними первинного права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, при перерахунку пенсії позивача має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Водночас, позивачу пенсія призначена в розмірі 90% від суми заробітної плати була призначена в 2010 році, тобто до набрання чинності вказаним вище Законом. З огляду на викладене, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках, що діяла на момент призначення пенсії.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що пенсія позивача підлягає перерахунку, виходячи із відсоткового значення станом на час призначення позивачу пенсії, а саме у розмірі 80% грошового забезпечення із збільшенням на 2 відсотки за кожен повний рік роботи понад 10 років, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Тож, доводи апеляційної скарги відповідача щодо необхідності визначення розміру пенсії позивача за коефіцієнтом 60% є безпідставними.

Щодо наявності правових підстав для виплати позивачу пенсії без обмеження максимальним розміром.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції у частині вирішення відповідних позовних вимог, судова колегія зазначає, що згідно з абзацом першим пункту 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положення» Закону № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

При цьому абзацом другим пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону № 3668-VI визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Наведені в пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI норми є спеціальними, оскільки дія їх розповсюджується на окрему групу суб`єктів, яка обумовлена певними особливостями (зокрема, осіб, пенсія яким призначена до набрання чинності цим Законом, в яких розмір пенсії перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом тощо).

Разом з тим, положення цього пункту спрямовані на врегулювання питань, які виникають у зв`язку із застосуванням Закону № 3668-VI щодо осіб, права яких внаслідок такого застосування могли підлягати звуженню. У зв`язку з цим положення пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI, а саме - усі його чотири абзаци, застосовуються у системному зв`язку між собою.

Таким чином, пункт 2 розділу ІІ Закону № 3668-VI в контексті перехідних положень не регулює питання обмеження максимальним розміром пенсії осіб, у яких на 01 жовтня 2011 року вона не досягала максимального розміру (десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги позивача, судова колегія зазначає, що на момент набрання чинності Законом № 3668-VI його пенсія не перевищувала законодавчо встановленого максимального розміру, а тому на нього не поширюються норми пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI.

Аналогічні правові висновки та правовий підхід застосовано в постанові Верховного Суду від 24.06.2020 у справі № 580/234/19.

При цьому, у вказаному рішенні Верховний Суд також зазначив, що тлумачення пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI в контексті розмежування пенсіонерів на дві категорії: 1) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 01 жовтня 2011 року і розмір якої перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений Законом № 3668-VI, 2) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 01 жовтня 2011 року, але розмір якої не перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, може призвести до порушення принципів рівності й справедливості, спотворення розуміння сутності обов`язку держави щодо гарантування права застрахованих осіб на пенсію.

Виокремлення осіб другої вказаної групи, без застосування до них положень пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI, може призвести до здійснення їм подальших перерахунків (підвищень, індексацій, тощо) пенсій з можливим перевищенням встановленого статтею 2 даного Закону обмеження максимального розміру пенсії, що ставить у нерівне становище з пенсіонерами першої виділеної вище групи.

Такий підхід відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» від 06 вересня 2012 року №5207-VI вважається непрямою дискримінацією - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, судова колегія відхиляє доводи апеляційної скарги позивача щодо протиправності обмеження його пенсії максимальним розміром.

Аналізуючи всі доводи апелянтів, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення в частині вирішення позовних вимог про зобов`язання вчинити дії, неповно встановив обставини цієї справи та порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цій частині та, відповідно до ст. 317 КАС України, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині вирішення таких позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - задоволенню частково, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року в частині вирішення позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.04.2020 перерахунок та виплату позивачу раніше призначеної пенсії за вислугу років, відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (в первинній редакції) відповідно до рішень Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 у справі № 3-209/2018(2413/18, 2807/19) та від 26.03.2020 у справі № 6-р2020 - скасуванню, а в іншій частині - залишенню без змін.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України, з огляду на кінцевий результат розгляду цієї справи та обсяг задоволених позовних вимог, судові витрати в цій справі перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року в частині вирішення позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.04.2020 перерахунок та виплату позивачу раніше призначеної пенсії за вислугу років, відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (в первинній редакції) відповідно до рішень Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 у справі № 3-209/2018(2413/18, 2807/19) та від 26.03.2020 у справі № 6-р2020 - скасувати та ухвалити постанову, якою адміністративний позов у цій частині позовних вимог - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести з 01.04.2020 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІІ у редакції, чинній станом на 01.04.2020.

В іншій частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.04.2020 перерахунок та виплату позивачу раніше призначеної пенсії за вислугу років, відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (в первинній редакції) відповідно до рішень Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 у справі № 3-209/2018(2413/18, 2807/19) та від 26.03.2020 у справі № 6-р2020 - відмовити.

В іншій частині Черкаського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 06 серпня 2021 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.В. Карпушова