Справа № 640/6569/21
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2021-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2021 року м. Київ № 640/6569/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Міністерства внутрішніх справ України (надалі - відповідач), адреса: 01601, місто Київ, вулиця Академіка Богомольця, будинок 10, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України під час видачі за нормами, чинними на 01 травня 2016 року, довідки № 22/6-3359 від 04 серпня 2017 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії, яка полягає у не включенні: окладу за спеціальним званням в розмірі 3 000 грн; надбавки за почесне звання «Заслужений юрист України» в розмірі 1 400 грн (10% від посадового окладу 14 000 грн); показника щомісячної премії та не у застосуванні при обчисленні надбавки за вислугу років (стаж служби) та надбавки за інтенсивність праці (за специфічні умови служби) спеціальних нормативно-правових актів, а саме вимог, передбачених додатком № 11 та абзацом 3 підпункту 1 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» і пунктами 3 і 4 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, які затверджено наказом МВС України від 06 квітня 2016 року № 260 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за № 669/28799, в редакції на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року, Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2016 року № 304 «Про умови оплати праці посадових осіб, керівників та керівних працівників окремих державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу»» (в редакції постанови від 27 липня 2016 року № 493), постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» і Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, які затверджено наказом МВС України від 06 квітня 2016 року № 260 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за № 669/28799, виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві довідку за нормами, чинними станом на 01 травня 2016 року, про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2016 року з таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад - 14 000,00 грн; оклад за військовим (спеціальним) званням - 3 000,00 грн; надбавка за вислугу років (стаж служби в поліції) у розмірі 50 % посадового окладу - 8 500,00 грн ((14 000 грн + 3 000 грн) * 50 % = 8 500 грн); надбавка за інтенсивність праці (специфічні умови проходження служби в поліції) у розмірі 100 % посадового окладу - 25 500,00 грн ((14 000 грн. + 3 000 грн. + 8 500 грн.) * 100 % = 25 500 грн); надбавка за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 20 % посадового окладу - 2 800,00 грн; надбавка за почесне звання «Заслужений юрист України» у розмірі 10 % посадового окладу - 1 400,00 грн; щомісячна премія у середніх розмірах, що фактично виплачені заступникам Міністра внутрішніх справ України, у тому числі заступнику Міністра внутрішніх справ України - керівнику апарата, за травень 2016 року, тобто у місяці, у якому виникло право на перерахунок пенсії, незалежно від дати фактичної сплати премій за травень 2016 року.

Підставами позову вказано порушення суб`єктом владних повноважень прав позивача внаслідок відмови у виготовленні та направленні до територіального органу Пенсійного фонду України оновленої довідки про розмір грошового забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з метою перерахунку раніше призначеної пенсії, відповідачем було складено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві довідку про розмір грошового забезпечення, водночас у даній довідці останнім було невірно вказано суму окладу за військовим (спеціальним) званням - генерал-полковник міліції (генерал поліції першого рангу), а саме 150 грн, замість 3000 грн, не враховано надбавку за звання «Заслужений юрист України», присвоєне позивачу в 1999 році, тобто до часу виходу на пенсію, не вказано показник щомісячної премії та під час обчислення надбавки за вислугу років не враховано оклад за спеціальним званням, а під час обчислення надбавки за інтенсивність праці оклад за спеціальним званням та надбавку за вислугу років.

Позивач не погоджуючись з вищевказаними діями уповноваженого органу щодо неправильного зазначення складових у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку належної позивачу пенсії, звернувся до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Станом на момент винесення судом даного рішення на адресу суду не надходило від відповідача відзиву на позовну заяву з невідомих суду причин.

Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При цьому, судом враховано, що відповідач із заявою про продовження строку для надання відзиву до суду не звертався, про неможливість його подання з об`єктивних причин - клопотання не подавав. Враховуючи необхідність розгляду справи протягом розумного строку, а також враховуючи те, що з дати отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі сплинуло достатньо часу, а відповідач жодних заяв та клопотань в цій справі не подавав, будучи обізнаним про її розгляд, суд дійшов висновку про можливість винесення судового рішення у справі на підставі наявних доказів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та проти чого не заперечували сторони, ОСОБА_1 є колишнім працівником органів внутрішніх справ, та якому з 16 листопада 2001 року призначено пенсію, яку обчислено з грошового забезпечення заступника Міністра внутрішніх справ України та яку він отримує з 01 січня 2007 року Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві

До 01 травня 2016 року розмір пенсії ОСОБА_1 було обчислено з грошового забезпечення визначеного згідно постанов Кабінету Міністрів України «Про впорядкування умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» від 13 грудня 1999 року № 2288 (далі - постанова № 2288) та «Про оплату праці керівних працівників державних органів» від 30 червня 2005 року № 510 (далі - постанова № 510) з урахування підвищень та надбавок, визначених відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 та наказу Міністерства внутрішніх прав України від 30 грудня 2007 року № 499.

Згідно з наявних в матеріалах справи документів, судом встановлено, що розмір грошового забезпечення, з якого було обчислено пенсію складав 14 641,80 грн, що складався з таким сум грошового забезпечення: посадовий оклад - 4980,00 грн; оклад за військовим (спеціальним) званням - 150,00 грн; процентна надбавка за вислугу років 40 % - 2 052,00 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 20 % - 996,00 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань 90% - 6 463,80 грн.

21 вересня 2017 року позивачу було перераховано пенсію, починаючи з 01 червня 2016 року, на підставі довідки від 04 серпня 2017 року № 22/6-3359, виданої департаментом персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України, відповідно до якої розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01 травня 2016 року за посадою заступника Міністра внутрішніх справ України становить: посадовий оклад - 14 000,00 грн; оклад за військовим (спеціальним) званням Генерал - полковник - 150,00 грн; надбавка за вислугу років (50 %) - 7 000,00 грн; надбавка за інтенсивність праці (100 %) - 14 000,00 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (20 %) - 2 800,00 грн; премія (0,0 %) - 0,00 грн. Усього: 37 950,00 грн.

Не погоджуючись з зазначеними у вказаній вище довідці уповноваженим органом розмірів та видів грошового забезпечення для перерахунку пенсії, позивач 25 вересня 2020 року звернувся до Міністерства внутрішніх справ України з заявою про видачу нової (уточненої) довідки, у якій просив зазначити: оклад за військове (спеціальне) звання в розмірі - 3 000,00 грн, а не 150,00 грн; надбавку за звання «Заслужений юрист України» - 1 400,00 грн; розмір щомісячної премії; надбавку за вислугу років з урахуванням окладу за спеціальним званням - 8 500,00 грн ((14 000,00 грн + 3 000,00 грн) х 50 % = 8 500,00 грн); надбавку за інтенсивність праці з урахуванням окладу за спеціальним званням - 25 500,00 грн ((14 000,00 грн + 3 000,00 грн + 8 500,00 грн) х 100 % = 25 500,00 грн); розмір премії.

Однак, відповідачем листом від 26 жовтня 2020 року № П-19179/22 було відмовлено позивачу у виготовлені нової (уточненої) довідки.

Вважаючи дії відповідача щодо зазначенням неправильних сум та складових грошового забезпечення у довідці для перерахунку пенсії позивача та відмови останньому у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії протиправними, позивач звернувся до адміністративного суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частини 4 статті 63 Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин/виникнення підстав для перерахунку пенсії) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Частиною 2 статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

В свою чергу, суд звертає увагу, що 07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII, крім окремих положень, визначених у пункті 1 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Надалі, 29 грудня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23 грудня 2015 року № 900-VIII.

Вказаним Законом було доповнено статтю 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» новою частиною третьою, згідно з якою перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Законом Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» було доповнено також пункт 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» абзацом другим, відповідно до якого за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Статтею 102 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Також, суд звертає увагу, що Кабінетом Міністрів України постановою «Про грошове забезпечення поліцейських» від 11 листопада 2015 року № 988 (надалі - Постанова Кабінету Міністрів України № 988) було встановлено розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади та оклади за спеціальні звання колишніх працівників міліції. Ця постанова набрала чинності 02 грудня 2015 року.

Таким чином, з урахуванням викладених вище обставин та у зв`язку із змінами в грошовому забезпеченні поліцейських, передбаченими постановою Кабінету Міністрів України № 988 та враховуючи зазначені вище положення частини 2 статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у колишніх працівників міліції виникло право на перерахунок пенсії.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 988 виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується МВС.

В свою чергу, на виконання вимог статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» та постанови № 988 Міністерством внутрішніх справ України було видано наказ № 260, яким затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (надалі - Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським).

Пунктом 2 наказу № 260 визначено, що цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування (27 травня 2016 року) та застосовується з дня набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію», тобто з 07 листопада 2015 року.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (надалі - Порядок № 45).

Згідно з положеннями пунктів 1-3 Порядку № 45 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України державні органи повідомляють у п`ятиденний строк ПФУ про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям. ПФУ повідомляє у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки). Головні управління ПФУ складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подають їх головним управлінням ПФУ. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком. У разі ліквідації таких органів, установ, організацій чи підприємств довідки видаються правонаступниками.

Відповідно до абзаців 1 - 6 пункту 5 Порядку № 45 для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів:

- посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням;

- надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання «заслужений» чи «народний», службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі;

- щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок;

- інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію;

- щомісячні надбавки за особливі умови служби (крім надбавки за службу у віддаленій місцевості) особам, звільненим з військової служби, які проходили службу та обслуговували ядерну зброю на об`єктах «С», у складальних бригадах ремонтно-технічних баз, у складі екіпажів атомних підводних човнів, на території військових полігонів, де проводилися випробування ядерної зброї або навчання із застосуванням такої зброї, та у військових частинах, що обслуговували космодром «Байконур», якщо такі надбавки виплачувалися їм на день звільнення зі служби у відсотках посадового окладу, що встановлювалися до 1 січня 2008 р. для обчислення розміру пенсії, але не більше розміру надбавок за особливі умови служби відповідно до законодавства.

Абзацом 7 пункту 5 Порядку № 45 установлено, що додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.

При цьому, відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 988 керівникам органів, закладів та установ Національної поліції надано право в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення установлювати: посадові оклади поліцейським та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання в розмірах, визначених затвердженими цією постановою схемами, згідно з додатками 2 - 10 та надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби.

В свою чергу, суд вважає за необхідне звернути увагу, що у рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00) ЄСПЛ дійшов висновку про те, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство (пункт 23).

В свою чергу, 01 травня 2016 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці посадових осіб, керівників та керівних працівників окремих державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу» від 20 квітня 2016 року № 304 (надалі - постанова Кабінету Міністрів України № 304), якою затверджені розміри посадових окладів посадових осіб, керівників, керівних працівників окремих державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу».

Пунктом 2 вказаної Постанови № 304 було установлено, що керівним працівникам виплачується:

- надбавка за вислугу років у розмірі 3 відсотків посадового окладу за кожен календарний рік залежно від стажу роботи, до якого зараховуються період роботи на посаді, раніше набутий стаж державної служби та періоди роботи, передбачені статтею 46 Закону України «Про державну службу», але не більше 50 відсотків посадового окладу;

- надбавка за інтенсивність праці в розмірі до 100 відсотків посадового окладу;

- премія відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи у межах коштів, передбачених у кошторисі на преміювання працівників відповідного органу;

- матеріальна допомога на оздоровлення під час надання щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Відповідно до пункту 4 Постанови № 304 рішення про виплату та конкретний розмір надбавки за вислугу років, надбавки за інтенсивність праці, премії, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань приймається в порядку, установленому керівником відповідного органу, в межах затвердженого фонду оплати праці.

Таким чином, суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України № 304 було збільшено оклад за посадою заступника Міністра внутрішніх справ, збільшено надбавку за вислугу років до 50 % та введено новий додатковий вид грошового забезпечення - надбавку за інтенсивність праці в розмірі до 100% посадового окладу.

З матеріалів справи вбачається, що станом на час виникнення в позивача права на перерахунок пенсії відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 304 та № 988, тобто станом на 01 травня 2016 року, за посадою відповідною тій, на якій під час служби перебував позивач, не було передбачено виплату надбавки за виконання особливо важливих завдань та премія не встановлювалась.

В даному конкретному випадку, суд звертає увагу, що у постановах Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 821/256/17 та від 25 листопада 2019 року у справі № 809/325/18 Верховний Суд висловив правову позицію, у відповідності до якої в довідку для перерахунку пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 включаються надбавки та премії, які фактично виплачувалися поліцейським за відповідними посадами у місяці, з якого відбувається перерахунок пенсії.

Таким чином, керуючись викладеними вище обставинами, суд приходить до висновку, що правові підстави для включення до довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 премії відсутні, оскільки за посадою відповідною тій, на якій під час служби перебував позивач, не було передбачено виплату такої надбавки як премія.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у зразковій справі № 802/2196/17-а, яка була підтримана Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо позовних вимог позивача в частині зазначення у довідці окладу за військовим званням у розмірі 3 000,00 грн, замість помилково вказаного - 150,00 грн та включення до довідки надбавки за почесне звання «Заслужений юрист України», суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 12 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції, зокрема, в нашому випадку «Генерал-полковник міліції» - «Генерал поліції першого рангу».

Згідно з Додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 особам, яким призначено спеціальне звання «Генерал поліції першого рангу» визначено оклад у розмірі 3 000,00 грн.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини та приписи чинного законодавства та з огляду на зазначені обставини суд приходить до висновку, що Міністерством внутрішніх справ України було безпідставно не внесено до довідки для перерахунку пенсії позивача оклад за спеціальним званням «Генерал поліції першого рангу» в розмірі 3 000,00 грн, замість помилково зазначеного - 150,00 грн.

В свою чергу, що включення до довідки про розмір грошового забезпечення надбавки за почесне звання «Заслужений юрист України», суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, в свою чергу, суд вважає за необхідне звернути увагу, що 23 серпня 1998 року Указом Президента України № 738 позивачу було присвоєно почесне звання «Заслужений юрист України».

Як вже було зазначено судом вище, відповідно до пункту 5 Порядку № 45 додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.

Відтак, для правильного вирішенні спору суду слід встановити чи були спірні надбавки скасованими чи такими, що не виплачувались станом на 01 червня 2016 року.

Так, відповідно до підпункту 7 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України № 988 передбачено виплачувати поліцейським надбавку за почесне звання «заслужений» - у розмірі 10 відсотків посадового окладу.

Надбавка за почесне звання «заслужений» установлюється поліцейським у разі, якщо виконання ними службових обов`язків згідно з посадами збігається за профілем з почесним званням.

Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 квітня 2016 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за № 669/28799 встановлено, що поліцейським Національної поліції виплачується надбавка за почесне звання «заслужений» у розмірі 10 відсотків посадового окладу.

З огляду на зазначені обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав та законного обґрунтування для застосування до позивача положень постанови Кабінету Міністрів України № 988, враховуючи положення пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яким встановлені види грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії.

У зв`язку з чим суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про наявність правових підстав для включення у довідку для перерахунку пенсії надбавки за почесне звання «заслужений» у розмірі 10 % посадового окладу, у розмірі 1 400,00 грн.

Щодо позовних вимог в частині порушення порядку обчислення надбавок за вислугу років (стаж служби) і інтенсивність праці (специфічні умови служби), суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Суд вважає за необхідне звернути увагу, що постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та наказом МВС України від 31 грудня 2007 року № 499 було передбачено, що надбавка за вислугу років обраховувалася з посадового окладу з додаванням окладу за спеціальним званням, а надбавка за виконання особливо важливих завдань - з додаванням окладу за спеціальним званням і надбавки за вислугу років.

Так, в свою чергу, судом було встановлено, що згідно з довідкою МВС України від 19 лютого 2008 року, розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача відповідно до Постанови № 1294 за нормами, чинними на 01 січня 2008 року, за посадою заступник Міністра внутрішніх справ України становить: посадовий оклад - 4 980,00 грн; оклад за військове (спеціальне) звання генерал-полковник міліції - 150 грн; надбавка за вислугу років (40 %) - 2 052,00 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань (90 %) - 6 463,80 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (20 %) - 996,00 грн. Усього - 14 641,80 грн.

В свою чергу, з аналізу викладеного вище вбачається, що надбавки за вислугу років у розмірі 40 % була обрахована не з чистого посадового окладу, а у відповідності до приписів вимог діючого на той час законодавства, з посадового окладу з додаванням окладу за військове (спеціальне) звання у розмірі 2 052,00 грн ((4980 грн. + 150 грн.) х 40%).

Також, суд звертає увагу, що надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 90 % була обрахована не з чистого посадового окладу, а у відповідності до приписів вимог діючого на той час законодавства, з посадового окладу з урахуванням окладу за військове (спеціальне) звання та надбавки за вислугу років у розмірі 6 463,80 грн ((4 980,00 грн + 150 грн + 2 052,00 грн) х 90 %).

Надалі, з 07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію» № 580-VIII та Кабінетом Міністрів України 11 листопада 2015 року на заміну Постанови № 1294 та Наказу МВС № 499 стосовно працівників поліції було прийнято Постанову № 988, яка набрала чинності з 02 грудня 2015 року.

З аналізу вказаної постанови вбачається, даною постановою Кабінету Міністрів України замість надбавки за вислугу років встановлено надбавку за стаж служби в поліції, а замість надбавки за виконання особливо важливих завдань - надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції.

Додатком 11 до Постанови № 988 максимальний розмір надбавки за стаж служби в поліції, порівняно з додатком № 29 до Постанови № 1294, збільшено з 40% (за вислугу 25 років і більше) до 50% (за стаж служби в поліції понад 25 років).

Таким чином, з урахуванням викладеного вище вбачається, що лише відбулась зміна назв надбавок, але як їх суть, так і порядок обчислення залишилися незмінними.

Зокрема, суд звертає увагу, що додатком № 11 до Постанови № 988 встановлено, що розмір надбавки за стаж служби в поліції обчислюється у відсотках посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням, а абзацом 3 підпункту 1 пункту 4 Постанови № 988 - що надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції установлюється в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби.

Як вже зазначалось вище, Міністерством внутрішніх справ України наказом від 06 квітня 2016 року № 260 було затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських.

Згідно з приписами Розділу ІІ вказаного Порядку вбачається, що надбавка за стаж служби в поліції поліцейським виплачується у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням у розмірах згідно з додатком 11 до постанови № 988 (п. З розділу II), а надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції поліцейським виплачується в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби (п. 4 розділу II).

Таким чином, з урахуванням викладених вище приписів чинного законодавства, суд приходить до висновку, що уповноваженому органу під час видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій надбавку за стаж служби та надбавку за специфічні умови проходження служби обов`язково необхідно обчислювати з урахуванням не чистого посадового окладу, а з додаванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби.

Як вбачається з аналізу оскаржуваної довідки від 04 серпня 2017 року, відповідач було включено до неї надбавку за вислугу років у розмірі 50% та надбавку за інтенсивність праці у розмірі 100%, тобто наявність чи відсутність у позивача права на врахування вказаних додаткових видів грошового забезпечення, судом не вирішується, оскільки останні були враховані уповноваженим органом при видачі довідки.

Водночас, як встановлено судом вище, Міністерством внутрішніх справ України не було виконано вимоги Постанови № 988 та Порядку № 260 та обчислило надбавку за вислугу років без урахування окладу за спеціальним званням, а надбавку за інтенсивність праці без урахування окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років, що на переконання суду свідчить про протиправність дій відповідача щодо неправильного обрахунку вказаних видів грошового забезпечення при виготовленні довідки для проведення перерахунку пенсії позивача.

З урахуванням викладених вище приписів чинного законодавства та висновків суду в сукупності, суд приходить до висновку, що як до прийняття Постанови № 304, так і після цього для військовослужбовців, у тому числі колишніх працівників органів внутрішніх справ, діяв і діє єдиний порядок обчислення надбавок за вислугу років (стаж служби) та інтенсивність праці (специфічні умови проходження служби), згідно з яким ці надбавки повинні обраховуватись не з чистого посадового окладу, а відповідно до вимог передбачених Постанови № 988 та Порядку № 260, тобто з додержанням певних критеріїв обрахунку таких видів грошового забезпечення.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд зауважує, що Міністерству внутрішніх справ України при обрахунку складових грошового забезпечення для врахування в довідку позивача, необхідно:

- надбавку за вислугу років (стаж служби) (50 %) обраховувати не на чистий посадовий оклад (14 000,00 грн), а на посадовий оклад з урахуванням окладу за спеціальним званням (3 000,00 грн). Тобто, в даному випадку, розмір надбавки за вислугу років (стаж служби) повинен становити 8 500,00 грн ((14 000,00 грн + 3 000,00 грн) х 50 %);

- надбавку за інтенсивність праці (за специфічні умови проходження служби) (100 %) обраховувати не на чистий посадовий оклад (14 000 грн.), а на посадовий оклад з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років. Тобто, в даному випадку, розмір надбавки за інтенсивність праці (за специфічні умови проходження служби) повинен становити 25 500,00 грн ((14 000,00 грн + 3 000,00 грн + 8 500,00 грн) х 100 %).

За наведених обставин та установлених фактів, суд вважає що відповідачем не було дотримано принципу «належного урядування», оскільки відповідачем було неправомірно обраховано розмір грошового забезпечення позивача у значно меншому розмірі ніж те передбачено чинним законодавством та не обґрунтовано не включено певні види грошового забезпечення до довідки для перерахунку належної позивачу пенсії, суд приходить до висновку, що уповноваженим органом було порушено права позивача щодо отримання належного пенсійного забезпечення.

Враховуючи вищенаведене, слід зазначити, що принцип «належного урядування» має надзвичайно важливе значення для забезпечення правовладдя в Україні. Неухильне дотримання основних складових принципу «належного урядування» забезпечує прийняття суб`єктами владних повноважень легітимних, справедливих та досконалих рішень. Крім того, принцип «належного урядування» підкреслює те, що між людиною та державою повинні бути вибудовані саме публічно-сервісні відносини, у яких інституції та процеси служать всім членам суспільства.

Відповідно до правової позиції, висловленої ЄСПЛ в Рішенні по Справі «Рисовський проти України» (Заява № 29979/04): Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП], заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онерїлдіз проти Туреччини» [ВП], заява N 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови», заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі», заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії», заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії», заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онерїлдіз проти Туреччини», п. 128, та «Беєлер проти Італії», п. 119).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі», п. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis, рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії», п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», п. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії», заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії», заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року). У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування» може не лише покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (див., наприклад, рішення у справі «Москаль проти Польщі», п. 69), а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові (див. зазначені вище рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», п. 53, та «Тошкуце та інші проти Румунії», п. 38).

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування не виконано та не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваних дій з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії квитанції, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 771,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

2. визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України під час видачі за нормами, чинними на 01 травня 2016 року, довідки № 22/6-3359 від 04 серпня 2017 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії, яка полягає у не включенні: окладу за спеціальним званням в розмірі 3 000 грн; надбавки за почесне звання «Заслужений юрист України» в розмірі 1 400 грн (10% від посадового окладу 14 000 грн) та не у застосуванні при обчисленні надбавки за вислугу років (стаж служби) та надбавки за інтенсивність праці (за специфічні умови служби) спеціальних нормативно-правових актів, а саме вимог, передбачених додатком № 11 та абзацом 3 підпункту 1 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» і пунктами 3 і 4 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, які затверджено наказом МВС України від 06 квітня 2016 року № 260 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за № 669/28799, в редакції на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії.

3. Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України (адреса: 01601, місто Київ, вулиця Богомольця, будинок 10, ) на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року, Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2016 року № 304 «Про умови оплати праці посадових осіб, керівників та керівних працівників окремих державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу»» (в редакції постанови від 27 липня 2016 року № 493), постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» і Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, які затверджено наказом МВС України від 06 квітня 2016 року № 260 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за № 669/28799, виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві довідку за нормами, чинними станом на 01 травня 2016 року, про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01 червня 2016 року з таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад - 14 000,00 грн; оклад за військовим (спеціальним) званням - 3 000,00 грн; надбавка за вислугу років (стаж служби в поліції) у розмірі 50 % посадового окладу - 8 500,00 грн ((14 000,00 грн + 3 000,00 грн) * 50 %); надбавка за інтенсивність праці (специфічні умови проходження служби в поліції) у розмірі 100 % посадового окладу - 25 500,00 грн ((14 000,00 грн. + 3 000,00 грн. + 8 500,00 грн.) * 100 %); надбавка за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 20 % посадового окладу - 2 800,00 грн; надбавка за почесне звання «Заслужений юрист України» у розмірі 10 % посадового окладу - 1 400,00 грн.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 771,80 грн (сімсот сімдесят одна гривня 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України (адреса: 01601, місто Київ, вулиця Богомольця, будинок 10, ).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Н.В. Клочкова