Справа № 640/15366/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Маруліна Л.О.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року Справа № 640/15366/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Грибан І.О., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Сакевич Ж.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 червня 2021 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Служби безпеки України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач-1), Служби безпеки України (далі - відповідач-2), в якому просив:

1) визнати протиправними дії Служби безпеки України щодо надання ГУ ПФУ в м. Києві недостовірних даних про суми грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2018, а саме: посадового окладу 7750.00 грн, замість 8190,00 грн, окладу за військове звання 1410,00 грн, замість 1490 грн, суми процентної надбавки за вислугу років 4580,00 грн, замість 4840,00 грн для здійснення перерахунку пенсії позивачу на виконання Постанови № 103 та ненадання зазначених даних Відповідачу 1 станом на 01.01.2019 та 01.01.2020;

2) зобов`язати Службу безпеки України, відповідно до статті 43 Закону України № 2262-ХІІ, пункту 3 «Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45, як органу, з якого позивач був звільнений, надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві довідку за формою додатку 2 порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» станом на 01.01.2018 із врахуванням доплати за роботу з таємними виробами, носіями, надбавки за інформаційно-аналітичне забезпечення, надбавки за особливо-важливе завдання, премії та посадового окладу та окладу за військове звання позивача, процентної надбавки за вислугу років, розрахувавши їх (посадовий оклад та оклад за військове звання), виходячи з методик, викладених у додатках 1, 4, 14 постанови № 704 в редакції станом на 30.08.2017, - станом на 01.01.2018 та на 29.01.2020, та пунктах 1, 4 постанови № 704 в редакції станом на 30.08.2017 та в пункті 1 постанови 704 в редакції станом на 01.01,2018 та - на 29.01.2020 та надати/надавати Відповідачу 1 дані щодо посадового окладу та окладу позивача станом на 01 січня 2019, 2020 та 01 січня наступних років;

3) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії позивачу з 01.01.2018 у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення, а з 01.01.2019 - у розмірі 75 % грошового забезпечення, а з 01.01.2020 у розмірі 100 % грошового забезпечення, виходячи з основного розміру пенсії 70 % грошового забезпечення, без врахування доплати за роботу з таємними виробами, носіями, надбавки за інформаційно-аналітичне забезпечення, надбавки за особливо-важливе завдання, премії, замість 100 відсоткової виплати підвищеної пенсії одномоментно з 01.01.2018, виходячи з основного розміру пенсії 82 відсотки грошового забезпечення, та з врахуванням доплати за роботу з таємними виробами, носіями, надбавки за інформаційно-аналітичне забезпечення, надбавки за особливо-важливе завдання, премії;

4) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення при перерахунку з 01.10.2011 по 31.04.2014 суми встановленої позивачу станом на 01.01.2008 пенсії з 82 % грошового забезпечення до 80 % грошового забезпечення, з 01.05.2014 % - до 70 % грошового забезпечення;

5) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити заяву позивача ОСОБА_1 :

- щодо здійснення позивачу перерахунків пенсії з 01.10.2011 і в подальшому, виходячи з встановлених йому станом на 01.01.2008 82 % грошового забезпечення;

- щодо здійснення з 01.01.2018 та станом на 01 січня 2019, 01 січня 2020 та 01 січня наступних років виплати 100 %, перерахованої позивачу пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», зі змінами, внесеними Кабінетом Міністрів України на виконання Рішення Окружного Адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 № 826/3858/18 у Постанову № 103 щодо визнання протиправними і нечинними пунктів 1, 2 та змін до пункту 5 і додатку 2 порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону 2262-ХІІ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи з встановленого позивачу основного розміру пенсії 82 відсотки грошового забезпечення, з врахуванням наданих Відповідачем 2 на виконання пункту 2 позову даних щодо: доплати за роботу з таємними виробами, носіями, надбавки за інформаційно-аналітичне забезпечення, надбавки за особливо-важливе завдання, премії, та сум грошового забезпечення позивача: посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу років, виходячи з методики їх розрахунків, викладених у додатках 1, 4, 14 Постанови № 704 станом на 30.08.2017 року, станом на 01.01.2018 та на 29.01.2020 роки, - та пунктах 1, 4 Постанови № 704 станом на 30.08.2017 року та в пункті 1 Постанови № 704 в редакції станом на 01.01.2018 та на 29.01.2020.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 листопада 2020 року, позов було задоволено частково:

1) визнано протиправною відмову Служби безпеки України у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, відповідно до статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру пенсії ОСОБА_1 ;

2) зобов`язано Службу безпеки України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, відповідно до статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 року перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 ;

3) визнано протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 82% до 70% сум грошового забезпечення;

4) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 82% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

5) визнано протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо виплати ОСОБА_1 перерахунку пенсії за період з 05.03.2019 до 04.09.2019, з урахуванням 75 % суми підвищення пенсії;

6) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 05.03.2019 до 04.09.2019, з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії.

01.03.2021 Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчі листи у справі №640/15366/20.

08.04.2021 ОСОБА_1 подано заяву про роз`яснення вказаного рішення суду, а саме: пункту 7 резолютивної частини рішення: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 05.03.2019 до 04.09.2019 з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії», щодо обов`язку ГУ ПФУ в м. Києві провести з 01.04.2019 перерахунок основного розміру пенсії позивача, з урахуванням довідки Служби безпеки України про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 із обов`язковим урахуванням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 червня 2021 року в задоволенні зазначеної заяви позивача було відмовлено.

Ухвалюючи таке рішення, суд виходив з того, що рішення суду в цій справі є зрозумілим і не підлягає роз`ясненню, а наведені Позивачем обґрунтування лежать в площині виконання судового рішення.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити його заяву у визначений в ній спосіб.

В обґрунтування вимог своєї скарги Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції постановляючи вказану ухвалу порушив приписи ст. 254 КАС України, оскільки пункт 7 резолютивної частини рішення суду, ухваленого в цій справі, є незрозумілим і потребує усунення такого недоліку як невизначеність, що створює перешкоди або навіть унеможливлює його виконання.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення його заяви позивача про роз`яснення судового рішення в цій справі.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2021 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду о 13:30 год. 03.08.2021.

У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвалу суду - скасуванню з наступних підстав.

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У частині другій статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) закріплено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічна норма закріплена у частині першій статті 370 КАС України.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Отже, правовою підставою для роз`яснення судового рішення є його незрозумілість, що зумовлена нечіткістю змісту та невизначеністю рішення, тобто наявністю в ньому положень, які викликають суперечки при його виконанні.

У резолюції Парламентської асамблеї Ради Європи № 1787 «Виконання рішень Європейського суду з прав людини» відзначається існування основних системних недоліків, які викликають велику кількість повторюваних висновків щодо порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що серйозно підривають верховенство права. Щодо України ці проблеми пов`язані, зокрема, із хронічним невиконанням рішень національних судів. Серед таких чинників - непоодинокі випадки ухвалення незрозумілих судових рішень.

При цьому, слід зазначити, що виконання судового рішення фактично за своєю юридичною природою є завершальною стадією судового процесу.

У рішенні від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012 Конституційний Суд України зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Тобто, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що судове рішення в цій справі в частині щодо зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 05.03.2019 до 04.09.2019, з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, дійсно є незрозумілим для виконання і потребує роз`яснення. Тому, звернення Позивача з відповідною заявою відповідає приписам ст. 254 КАС України.

Разом з тим, наведеною законодавчою нормою здійснення роз`яснення судового рішення віднесено до компетенції саме того суду, який його ухвалив.

Втім, судом першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення в цій справі, не було надано юридичної оцінки всім доводам Позивача, наведеним в його заяві про роз`яснення, та не усунуто незрозумілості відповідного рішення, що ускладнює його виконання.

З огляду на це, судова колегія вважає передчасними висновки суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні заяви Позивача про роз`яснення судового рішення в цій справі.

Таким чином, враховуючи, що виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, а оскаржувана Позивачем ухвала суду першої інстанції перешкоджає виконанню судового рішення, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її скасування та направлення цієї справи для продовження розгляду заяви Позивача про роз`яснення судового рішення до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 червня 2021 року - скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 червня 2021 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 10 серпня 2021 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: І.О. Грибан

О.В. Карпушова