Справа № 640/7643/21
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 року м. Київ № 640/7643/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., за участю секретаря судового засідання Рябого І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомПриватного акціонерного товариства "КВАДРАТ-УКРАЇНА"
до про Головного управління ДПС у м. Києві визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

за участю:

від позивача - Шеремет Л.В.;

від відповідача - Константинова Н.А.

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "КВАДРАТ-УКРАЇНА" (далі - ПрАТ "КВАДРАТ-УКРАЇНА") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві від 19.06.2020 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб на 6222983,16 грн, у тому числі: 4148655,44 грн - за податковими зобов`язаннями та 2074327,72 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач порушив установлену законом процедуру проведення камеральної перевірки, діяв поза межами правового поля, а тому відображені в акті перевірки від 20.05.2020 № 166/26-15-04-07-19/32707785 відомості не можуть бути взяті до уваги, відповідно, спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним. Також позивач звертає увагу, що податковим законодавством вимагається подання нової довідки (витягу) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки лише у двох випадках: 1 - при поданні першої декларації; 2 - у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки. Так, рішенням Київської міської ради від 03.07.2014 № 23/23 затверджена технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у місті Києві. Вказане рішення введено в дію з 01.07.2015 рішенням Київської міської ради від 10.12.2014 № 565/565. На виконання вимог пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України ПрАТ "КВАДРАТ-УКРАЇНА" було замовлено та отримано довідку про нормативно-грошову оцінку № Ю-15666/2015 від 15.10.2015, на підставі якої надалі здійснювався розрахунок плати за землю. Звертає увагу, що станом на квітень 2017 року у позивача не виникало підстав для отримання нової довідки про нормативно-грошову оцінку, тому платник податків таку довідку не замовляв, не отримував та цілком правомірно і у відповідності з вимогами Податкового кодексу України здійснював розрахунок на підставі раніше отриманої довідки від 15.10.2015. Також, позивач звертає увагу, що не отримував витяг з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :62:095:0009 від 21.04.2017, який став підставою для донарахування податкових зобов`язань податкових зобов`язань.

Ухвалою суду від 29.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/7643/21 та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовче судове засідання на 29.04.2021.

15.04.2021 до суду від представника відповідача А.Рибак надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого остання просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. На переконання представника відповідача з аналізу положень статей 75, 76 Податкового кодексу України вбачається, що контролюючий орган вправі проводити камеральні перевірки податкових декларацій та уточнюючих розрахунків, а тому відсутня необхідність для призначення документальної перевірки, у зв`язку з тим, що камеральна перевірка проводилась на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях платника податків. За наведених обставин вважає, що висновки позивача щодо неможливості проведення камеральної перевірки та визначення грошових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб та штрафних санкцій, є хибними. Представник відповідача звернула увагу, що позивач у позовній заяві посилається на практику Верховного Суду, яка стосується проведення контролюючим органом камеральних перевірок до 01.01.2017, тобто, до внесення змін до Податкового кодексу України, якими розширено предмет камеральної перевірки. Пояснила, що згідно витягу АС Державного земельного кадастру про отримання витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінки ПрАТ "КВАДРАТ-УКРАЇНА" отримано витяг від 21.04.2017, згідно якого розмір нормативно-грошової оцінки земельної ділянки по перетину вул. Милославської та пр-ту Володимира Маяковського, у Деснянському районі м. Києва, площею 7,2644 га по кадастровому номеру 62:095:0009 складає 190313454,03 грн, відповідно, річна сума орендної плати у 2019 році становить 5709403,62 грн. Камеральною перевіркою встановлено, що сума податкового зобов`язання по орендній платі за землю з юридичних осіб за 2019 рік, зазначена ПрАТ "КВАДРАТ-УКРАЇНА" у звітній податковій декларації з плати за землю є нижча, внаслідок неврахування даних витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінки від 21.04.2017. За наведених обставин вважає, що правові підстави для скасування спірного податкового повідомлення-рішення - відсутні.

20.04.2021 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, за змістом якого останній просить суд задовольнити позовні вимоги. Звернув увагу, що відповідачем на власний розсуд трактуються положення Податкового кодексу України з метою розширити поняття предмету камеральної перевірки. Вважає недоречними доводи відповідача про неможливість врахування практики Верховного Суду, позаяк внесені з 01.01.2017 зміни до Податкового кодексу України стосуються можливості перевірки своєчасності подання податкових декларацій. Зазначає, що доводи контролюючого органу про отримання позивачем витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є безпідставними та спростовуються змістом листа Головного управління Держгеокадастру у м. Києві від 23.09.2020 № 19-26-0.10-3907/2-20.

Також 20.04.2021 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копій податкових декларації з плати за землю за 2018 та 2019 роки.

У судовому засіданні 29.04.2021 оголошено перерву до 03.06.2021.

20.05.2021 до суду від представника відповідача А.Рибак надійшли заперечення, за змістом яких остання просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснила, що при проведенні перевірки використовувалась податкова декларація з плати за землю за 2019 рік та інформація з АС ДЗК про отримання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що у свою чергу є інформацією, яка зберігається (опрацьовується) у відповідних інформаційних базах. Звернула увагу, що з 01.01.2017 витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки формуються автоматично за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі актуальних відомостей про земельні ділянки.

Ухвалою суду від 03.06.2021 закрито підготовче провадження у справі № 640/7643/21, призначено розгляд справи по суті у судове засідання на 29.07.2021.

18.06.2021 до суду від представника відповідача А.Кошарської надійшло клопотання про долучення додаткових матеріалів, а саме: службову записку від 10.06.2021 № 10706/26-15-04-14-12 та витяг з ДЗК.

Представник позивача у судовому засіданні 29.07.2021 позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 29.07.2021 заперечувала проти позовних вимог та просила суд відмовити у задоволенні позову.

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 29.07.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

20.05.2020 посадовою особою Головного управління ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку звітної податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2019 рік платника орендної плати ПрАТ "КВАДРАТ-УКРАЇНА", за результатами якої складено акт № 166/26-15-04-07-19/32707785.

Актом перевірки зафіксовано, що сума податкового зобов`язання по орендній платі з юридичних осіб, визначена за результатами подання звітної податкової декларації з плати за землю за 2019 рік № 20546132 від 30.04.2020 ПрАТ "КВАДРАТ-УКРАЇНА" є нижча, ніж визначена за результатами камеральної перевірки на загальну суму 4148655,44 грн.

На підставі встановлених обставин 19.06.2020 Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб на 6222983,16 грн, у тому числі: 4148655,44 грн - за податковими зобов`язаннями та 2074327,72 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погодившись з рішенням контролюючого органу, позивач розпочав його процедуру адміністративного оскарження, проте рішенням Державної податкової служби України від 05.03.2021 № 5175/6/99-00-06-03-01-06 скаргу ПрАТ "КВАДРАТ-УКРАЇНА" залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 19.06.2020 № - без змін.

Вважаючи, що у відповідача не було правових підстав для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

За визначенням підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до пункту 76.1 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2.5 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.06.2013 N 165, проводиться камеральна перевірка, за наслідками якої складається (формується) у разі встановлення помилок (порушень) у податковій звітності або неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності - Акт про результати камеральної перевірки. Зразки форм актів про результати камеральної перевірки наведено у додатку 2 до Методичних рекомендацій.

З аналізу наведених норм вбачається, що камеральна перевірка є способом здійснення податкового контролю, який проводиться в приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Особливості камеральної перевірки полягають у тому, що її проведення не потребує наказу керівника податкового органу або іншого спеціального дозволу чи направлення, згоди платника податків та його присутності.

У свою чергу, метою камеральної перевірки є виявлення в поданій звітності арифметичних та/або методологічних помилок, інших відомостей, які призвели до заниження або завищення податкових зобов`язань чи інших порушень. Камеральній перевірці підлягає уся податкова звітність суцільним порядком. Камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету.

За визначенням підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Таким чином, своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податків і зборів є предметом виключно документальної перевірки.

У акті перевірки від 20.05.2020 № 166/26-15-04-07-19/32707785 відповідачем констатовано заниження позивачем податкового зобов`язання по орендній платі з юридичних осіб за 2019 рік, тобто здійснено перевірку повноти нарахування і сплати податку за землю з юридичних осіб, що відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України є предметом саме документальної, а не камеральної перевірки.

Також суд враховує, що відповідачем було використано інформацію з автоматизованої системи "ДЗК", у той час, як при камеральній перевірці досліджується виключно інформація, наведена в податковій звітності на предмет дотримання методології її оформлення.

З огляду на встановлені обставини та законодавче регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні повноваження під час проведення камеральної перевірки досліджувати повноту нарахування і сплати позивачем податків, позаяк камеральною перевіркою охоплюються лише показники податкової звітності, у зв`язку з чим перевірка будь-яких інших відомостей перебуває поза межами даної перевірки.

Даний висновок суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23.05.2019 у справі № 804/8228/14, від 23.07.2020 у справі № 805/1584/17-а.

Зважаючи на викладене у сукупності та враховуючи незаконність проведення контролюючим органом перевірки, результати якої оформлені актом від 20.05.2020 № 166/26-15-04-07-19/32707785, суд дійшов висновку, що вказані обставини унеможливлюють виникнення правових наслідків такої перевірки, у тому числі, визначення за її наслідками грошових зобов`язань оскаржуваним у цій справі податковим повідомленням-рішенням.

Вказана правова позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 16.01.2018 у справі № 826/442/13-а та від 17.12.2020 у справі № 810/1625/16.

Враховуючи викладене, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 19.06.2020 № , прийнято на підставі незаконної перевірки, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню, що є правовою підставою для задоволення позовних вимог у цій частині.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "… адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001 рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «КВАДРАТ-УКРАЇНА» (04070, м. Київ, Набережне шосе, 28, ідентифікаційний код 32707785) задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 19.06.2020 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ідентифікаційний код 44116011) на користь Приватного акціонерного товариства «КВАДРАТ-УКРАЇНА» (04070, м. Київ, Набережне шосе, 28, ідентифікаційний код 32707785) 22700,00 грн сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.П. Катющенко

Повний текст рішення складено та підписано 9 серпня 2021 року.