Справа № 440/3448/19
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Сич С.С.

09 серпня 2021 р. Справа № 440/3448/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

13.09.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким, з урахуванням уточнень, просить:

- визнати протиправною відмову Миргородського відділення обслуговування громадян управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, далі ГУ ПФУ в Полтавській області, пенсійний орган) у перерахунку його пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області перерахувати та виплатити йому пенсію виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у відповідності до рішення Конституційного Суду України №1-р (ІІ) 2019, без будь-яких обмежень.

Обґрунтовує позовні вимоги позивач тим, що він отримує пенсію по інвалідності відповідно до ст. 54 Закону № 796-XII та йому стало відомо, що Верховна Рада України прийняла Закон України від 03.10.2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі Закон № 2148-VIII), ст. 2 якого внесені зміни у Закон № 796-XII. 22.07.2019 року він звернувся до пенсійного органу з заявою щодо здійснення перерахунку основної державної пенсії на підставі ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року, згідно відсотку працездатності 80 %, починаючи з 01.10.2017 року. Однак, листом від 25.07.2019 року № 22/Т-36 відповідач його повідомив, що його пенсія по інвалідності, як ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліда ІІ групи, розрахована та виплачується згідно норм чинного законодавства України. Крім того, позивач посилається на рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19).

У відзиві на адміністративний позов відповідач ГУ ПФУ в Полтавській області, не погоджуючись з вимогами ОСОБА_1 , зазначив, що позивач 22.07.2019 року звернувся із заявою про проведення перерахунку його основної державної пенсії згідно до ст. 59 Закону № 796-XII, як інвалід ліквідатор ЧАЕС ІІ групи, виходячи із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. На його заяву 25.07.2019 року надано відповідь в порядку передбаченому Законом України «Про звернення громадян» № 22/Т-36, у якій повідомлено, що починаючи з 01.07.2019 року було проведено перерахунок його пенсії, яка виплачується в розмірі з врахуванням положень змін до чинного законодавства відповідно до постанови КМУ № 851 від 15.11.2017 року «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі- постанова КМУ № 851). Дана відповідь свідчить про те, що управлінням не допускалось протиправної бездіяльності щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу.

Також, відповідач зазначив, що постановою КМУ № 851 затверджено зміни, що вносяться до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 23.11.2011 року № 1210 (далі Порядок № 1210). При цьому, Порядок № 1210 доповнено п. 9-1 такого змісту: «за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою…». Пенсійним органом у відповідності до вищевказаних змін у законодавстві, починаючи з 01.10.2017 року перераховано та виплачено пенсію позивача. Позивачу нараховується і виплачується пенсія в розмірах, встановлених постановою КМУ № 1210.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.10.2019 року (рішення ухвалено за правилами спрощеного позовного провадження) у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Висновок суду вмотивований тим, що з 01.07.2019 року ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII, при цьому враховано відсоток втрати працездатності 80%, що підтверджується рішенням Миргородського об`єднаного управління ПФУ про перерахунок пенсії від 01.07.2019 року, копія якого наявна у матеріалах справи.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги позивач обґрунтовує аналогічними доводами, що наведені ним у позові.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 317 КАС України скасуванню, з наступних підстав.

Судом установлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році серія НОМЕР_1 (а.с. 20) та згідно з довідкою Сер. МСЕ № 0358654 ОСОБА_1 з 30.03.2007 року встановлено ІІ групу інвалідності, захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби по ЛНА на ЧАЕС (а.с. 22).

Позивач з 30.03.2007 року отримував пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, призначену відповідно до ст. 54 Закону № 796-ХІІ як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та з 01.07.2019 року ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ, враховано відсоток втрати працездатності 80%, що підтверджується рішенням пенсійного органу про перерахунок пенсії від 01.07.2019 року (а.с. 46).

22.07.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою, якою просив здійснити перерахунок основної державної пенсії на підставі ч. 3 ст. 59 прямої дії Закону № 796-ХІІ, обчислюючи розмір грошового забезпечення для нарахування пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, згідно відсотку втрати працездатності 80%, починаючи з 01.10.2017 року (а.с. 16).

За результатами розгляду заяви позивача від 22.07.2019 року, ГУ ПФУ в Полтавській області рішення не приймалось.

При цьому, відповідач листом № 22/Т-36 від 25.07.2019 року повідомив ОСОБА_1 , що його заява про перерахунок пенсії від 22.07.2019 року не може бути опрацьована згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки вона не відповідає вимогам встановленим Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, у зв`язку з чим, оригінал заяви від 22.07.2019 року повернуто на його адресу. Також, позивача повідомлено, що починаючи з 01.07.2019 року проведено перерахунок його пенсії по інвалідності згідно норм встановлених ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р (ІІ) 2019 від 25.04.2019 року та постанови КМУ № 543 від 26.06.2019 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» (а.с. 14-15).

Позивач вважаючи свої права порушеними такою відмовою, звернувся до суду з цим позовом.

Не погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 44 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV), заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV врегульовані Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до п. 4.1 розділу IV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку, № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Згідно положень п. 4.3 Порядку № 22-1, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

Здійснюючи свою діяльність на основі законодавства, пенсійні органи керуються тими нормами, які визначає законодавець. Дискреційні повноваження відповідача, як встановлене право вибору варіанта рішення, в даному випадку про проведення перерахунку пенсії або про відмову у такому перерахунку, визначені Порядком № 22-1, зокрема, п. 4.3 цього Порядку.

Таким чином, дії суб`єкта владних повноважень щодо прийняття відповідного рішення за наслідками розгляду звернення є формою активної поведінки, що направлена на реалізацію владних управлінських функції даного суб`єкту.

Під час розгляду справи встановлено, що заява позивача від 22.07.2019 року про перерахунок пенсії на підставі ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ пенсійним органом не була розглянута з прийняттям відповідного рішення.

Отже, суб`єкт владних повноважень у спірних відносинах не реалізував свої дискреційні повноваження, передбачені Порядком № 22-1.

Відповідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 року по справі № 688/4324/16-а.

Враховуючи, що порушення прав позивача виявилось саме внаслідок неприйняття відповідачем рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії, обов`язковість якого визначена законодавством, колегія суддів вважає, що наявна протиправна бездіяльність відповідача щодо нерозгляду заяви позивача від 22.07.2019 року про перерахунок пенсії.

Крім того, колегія суддів вважає доводи пенсійного органу щодо не дотримання позивачем встановленого порядку звернення про перерахунок пенсії, у зв`язку із поданням до органу пенсійного фонду заяви невстановленого зразка про перерахунок пенсії, проявом надмірного формалізму, оскільки зміст звернення позивача дає змогу оцінити намір заявника домогтися саме перерахунку його пенсії на підставі ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ, обчислюючи розмір грошового забезпечення для нарахування пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, згідно відсотку втрати працездатності 80%, починаючи з 01.10.2017 року.

Оскільки прийняття відповідного рішення є способом реалізації владних повноважень пенсійного органу в розумінні вищенаведених положень, а таке рішення відповідач не приймав, у суду відсутні підстави для надання правової оцінки підстав, що були покладені в основу відмови у проведенні перерахунку пенсії позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки прийняття рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії позивача віднесено до виключної компетенції відповідача, враховуючи відсутність прийнятого відповідно до вимог законодавства рішення за наслідком розгляду його заяви, в даному випадку ефективним способом захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 22.07.2019 року про перерахунок пенсії, відповідно до вимог Закону № 1058-IV і Порядку № 22-1 та прийняти відповідне рішення за результатами такого розгляду.

Обраний судом спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам справедливості та забезпечить ефективне поновлення позивача в правах.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 18.06.2020 року у справі № 265/4170/17, від 26.02.2020 року по справі № 541/543/17-а.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.04.2021 року, що прийнята за наслідками розгляду апеляційних скарг на постанову Верховного Суду від 20.05.2020 року по зразковій справі № 520/12609/19, - Закон № 796-XII < > не містять положень про те, що пенсія по інвалідності розраховується саме у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, водночас передбачають проведення розрахунку пенсії у порядку, передбаченому КМУ, за формулою, в якій однією зі складових є п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленою законом на 1 січня відповідного року.

Оскільки наведені вище обставини залишені судом першої інстанції поза увагою, та цим обставинам не надана належна правова оцінка, колегія суддів, частково задовольняючи вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасовує судове рішення та приймає нове про часткове задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_1 .

Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права (п.п. 1 та 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.04.2021 року, що прийнята за наслідками розгляду апеляційних скарг на постанову Верховного Суду від 20.05.2020 року по зразковій справі № 520/12609/19, - Закон № 796-XII < > не містять положень про те, що пенсія по інвалідності розраховується саме у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, водночас передбачають проведення розрахунку пенсії у порядку, передбаченому КМУ, за формулою, в якій однією зі складових є п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленою законом на 1 січня відповідного року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року скасувати, з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_1 .

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо нерозгляду у передбачений законодавством спосіб заяви ОСОБА_1 від 22 липня 2019 року про перерахунок пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 липня 2019 року про перерахунок пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчислюючи розмір грошового забезпечення для нарахування пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, згідно відсотку втрати працездатності 80%, починаючи з 01.10.2017 року й видати за наслідками її розгляду рішення по суті порушеного у заяві питання у відповідності з вимогами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова А.О. Бегунц