Справа № 522/1477/21
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2021-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 522/1477/21

адміністративне провадження № К/9901/26601/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шевцової Н.В.,

суддів: Мацедонської В.Е., Кашпур О.В.

перевірив касаційну Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі №522/1477/21 за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,

УСТАНОВИВ:

Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернулось з адміністративним позовом, в якому просило продовжити строк затримання на шість місяців до 10.08.2021 громадянина Гани ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

01 лютого 2021 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси позов задоволено частково.

Продовжено строк затримання громадянина Гани ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення примусового видворення за межі території України на один місяць до 10.03.2021.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

03 березня 2021 року постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2021 року у справі № 522/1477/21 та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

На зазначену постанову апеляційного суду позивачем подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 20 липня 2021 року.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас, пунктом 2 частини п`ятої цієї ж статті обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У свою чергу, за змістом пункту 11 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема справи у спорах щодо перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Предметом розгляду даної справи є продовження строку тримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства з метою забезпечення примусового видворення.

Суди попередніх інстанцій установили, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2020 року у справі № 522/2253/20 задоволено адміністративний позов Головного управління ДМС України в Одеській області до громадянина Гани ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України. Затримано громадянина ОСОБА_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на строк шість місяців до 10.08.2020 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території Україні. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2020 року у справі № 522/2255/20 задоволено адміністративний позов ГУ ДМС України в Одеській області до громадянина Гани ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення за межі території України.

Для підготовки відповідних матеріалів на виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 10.02.2020 про примусове видворення за межі території України, громадянина Гани ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було поміщено у Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, що підтверджується відповідним рішенням від 10.02.2020 та актом приймання-передавання іноземця або особи без громадянства від 10.02.2020.

ГУ ДМС України в Одеській області у період з лютого 2020 по вересень 2020 року зверталося з відповідними запитами до Почесного консульства Республіки Гана в Україні та до Посольства Республіки Гана в Москві щодо надання допомоги у ідентифікації та документуванні особи, яка назвалась громадянином Республіки Гана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Станом на 28.09.2020 Посольством Республіки Гана в Москві документовано громадянина Республіки Гана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтвом на повернення до Республіки Гана № CON/TC/20/5 строком дії до 18.11.2020. Враховуючи закінчення строку дії свідоцтва відповідачу Посольством Республіки Гана в Москві повторно видано свідоцтво від 16.11.2020 № CON/TC/20/5 строком дії до 16.03.2021. ГУ ДМС України в Одеській області, 11.01.2021 звернулося до Державної міграційної служби України з запитом № 5100.5.7.1/334-21 щодо придбанні авіаквитка для відповідача за рахунок державних коштів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що посилання міграційної служби на відсутність коштів для існування та забезпечення самостійного виїзду за межі території України громадянина Республіки Гана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як на підставу продовження строку затримання останнього, є безпідставним, так як це не є підставою для продовження строку затримання іноземця, адже не відносяться до умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення іноземця, передбачених приписами частини 13 статті 289 КАС України, які є вичерпними

Суд першої інстанції зазначив, що відповідач знаходиться на території України з порушенням вимог міграційного законодавства, а також не має грошових коштів для існування та забезпечення самостійного виїзду за межі території України.

Отже, виходячи з предмету спору та статусу позивача, який є іноземцем і перебуває на території України, спір, що виник між сторонами віднесено до справ незначної складності, рішення у яких не підлягають касаційному оскарженню.

Оскаржуючи судове рішення, прийняте у справі незначної складності, відповідач не зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржувана постанову суду апеляційної інстанції підлягає перегляду в касаційному порядку, що є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Інші, наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Суд ураховує позицію, висловлену Європейським Судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) в ухвалі від 09 жовтня 2018 року, щодо неприйнятності заяви у справі "Азюковська проти України" (заява №26293/18), в якій заявником оскаржувалася відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, ЄСПЛ указав, що застосування критерію малозначності у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Зважаючи на те, що оскаржуване судове рішення ухвалене у справі, яка процесуальним законом віднесена до категорії справ незначної складності, а з наведених у касаційній скарзі мотивів й доданих до неї матеріалів не вбачається наявності передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткових обставин, у відкритті касаційного провадження у даній справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі №522/1477/21 за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Шевцова

Судді В.Е. Мацедонська

О.В. Кашпур