Справа № 640/24802/20
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2021-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2021 року м. Київ № 640/24802/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Державної податкової служби України у місті Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві та просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.04.2017 №, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.04.2017 №, , прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.09.2020 №, прийняте Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві;

- стягнути на користь позивача судові витрати.

Мотивуючи позовні вимоги позивач вказує на порушення відповідачем пункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, не врахування контролюючим органом пункту 8 підрозділу 1 Перехідних положень Податкового кодексу України, що свідчить про не доведення ним обґрунтованості висновків акту перевірки, які покладені в основу прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній стверджує про правомірність прийнятих ним рішень та порушення позивачем строку звернення до суду.

Справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд звертає увагу на наступне.

Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві на підставі наказу «Щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» від 05.12.2016 №985 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 , за наслідком якої складено акт від 23.12.2016 №358/26-54-13-06-17/ НОМЕР_1 (далі - акт).

У висновках акту перевірки зафіксовано наступні порушення:

- підпункту 164.2.17 пункту 164 та пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України, внаслідок донараховано податок на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся на загальну суму 65042,88 грн.;

- підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України , неподання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік;

- пункту 16.1 підрозділу 10 розділу XX за даними перевірки військового збору у сумі 1897,45 грн., в тому числі по періодах: 2015 - 4923,89 грн.

На підставі наведених висновків контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 11.01.2017 №, №.

Рішенням Головного управління ДФС у м. Києві від 06.04.2017 №2508/3/2615-10-0216 скасовано податкові повідомлення-рішення від 11.01.2017 №, №, а скаргу ОСОБА_1 від 08.07.2017 б/н (вх. №З/180/ФОП від 13.02.2017) частково задоволено.

В подальшому, ГУ ДФС у м. Києві прийняті наступні рішення:

- податкове повідомлення-рішення від 14.04.2017 №, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування за податковими зобов`язаннями у розмірі 64921,098 грн. та за штрафними фінансовими санкціями (штрафами) у розмірі 16400,27 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №1);

- податкове повідомлення-рішення від 14.04.2017 №6, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір за податковими зобов`язаннями у розмірі 4914,76 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 1228,69 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №2).

Надалі, Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, за наслідком якої складено акт від 31.07.2020 №791/26-15-33-11-25 (далі - акт від 31.07.2020), у висновках якого зафіксовано порушення позивачем пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, відповідальність за що передбачена положеннями статті 126 Податкового кодексу України (далі - акт від 31.07.2020).

На підставі висновків акту відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.09.2020 №044039331, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 2537,15 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №3).

Тут і надалі разом спірні та/або оскаржувані рішення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно із пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Згідно із положеннями пунктів 78.4-78.8 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Строки проведення документальної позапланової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Пунктами 79.1, 79.2 статті 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова (п. 79.3 ст. 79 ПК України).

В свою чергу, пунктом 83.1 статті 83 ПК України визначено, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Згідно із пунктом 85.4 статті 85 ПК України при проведенні перевірок посадові особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Аналіз наведених положень дає суду підстави дійти до наступних висновків.

По-перше, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому особисто чи його уповноваженому представнику копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

По-друге, присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова, проте брати участь у проведенні такої перевірки є правом платника податків, а відтак з наказом про перевірку та письмовим повідомленням про дату початку та місце проведення такої перевірки платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до початку її проведення.

По-третє, невиконання вимог щодо повідомлення платника податків про перевірку до початку її проведення призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а саме, підстав для прийняття за її результатами актів індивідуальної дії, зокрема і податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що перевірка позивача проведена на підставі наказу від 05.12.2016 №985 та повідомлення №10450/З/26-54-13-06-26 від 05.12.2016 у період з 12.12.2016 по 16.12.2016.

Разом з цим, як свідчать матеріали справи, наведені вище документи позивачем отримано 17.12.2016. Тобто, про факт проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 повідомлений вже після її завершення. Враховуючи наведене суд констатує, що контролюючим органом при здійсненні документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, за наслідком якої прийнято спірні рішення №1,2, не дотримано вимог щодо повідомлення платника податків про перевірку до початку її проведення, що свідчить про незаконність проведення такої перевірки та відсутність правих наслідків такої, а саме підстав для прийняття за її результатами актів індивідуальної дії, зокрема і податкового повідомлення-рішення.

Аналогічний правовий підхід застосовано в постановах Верховного Суду від 02.09.2020 у справі №820/3426/16, від 22.09.2020 у справі №520/8836/18.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Суд акцентує увагу на тому, що при вирішенні спору по суті в цій частині суд позбавлений можливості надати оцінку наявності чи відсутності порушення позивачем норм ПК України, оскільки такі порушення зафіксовані контролюючим органом із порушенням порядку проведення відповідної перевірки, яка, в свою чергу, не може визнаватися судом, як правомірно проведена ним, з огляду на те, що допущенні порушення не є формальними, а вказують на реальне порушення прав платника податків під час здійснення документальної позапланової невиїзної перевірки.

Підсумовуючи вищевикладене суд вважає, що оскаржувані рішення не відповідають критеріям, які встановлений пунктом 1 частини 2 статті 2 КАС України, а відтак підлягають скасуванню.

Що ж стосується спірного рішення №3 суд звертає увагу на наступне.

Так, оскаржуване рішення №3 прийнято відповідачем за порушення своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування нарахованого згідно податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 16.06.2017 №, тобто у зв`язку із не сплатою позивачем узгодженого податкового зобов`язання згідно оскаржуваного рішення №1.

Суд звертає увагу, що в акті від 31.07.2020 допущено описку відповідачем в частині дати податкового повідомлення-рішення.

У відповідності до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 126.1 статті 126 ПК України регламентовано, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

В межах спірних правовідносин суд не вбачає підстав для висновку про узгодженість спірного рішення №1, з огляду на його протиправність.

Таким чином, зважаючи на наведене у своїй сукупності суд приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування оскаржуваного рішення №3.

Водночас, при вирішенні спору суд не вбачає підстав для залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду, враховуючи висновки ухвали суду від 30.11.2020 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі №640/24802/20.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки адміністративний позов підлягає до задоволення, то судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 72, 73, 77, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, ) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.04.2017 №, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.04.2017 №, , прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.09.2020 №, прийняте Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) сплачений ним судовий збір у розмірі 895 (вісімсот дев`яносто п`ять) грн. 88 грн.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева