Справа № 560/231/21
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/231/21
УХВАЛА

09 серпня 2021 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Судом отримано заяву ОСОБА_1 від 02.07.2021 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення суду, в якій заявник просить встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі 560/231/21 шляхом зобов`язання відповідача Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому, у 7-денний строк з дня винесення ухвали судом подати до суду звіт про виконання судового рішення в частині, яка підлягає негайному виконанню, а саме - «поновити ОСОБА_1 на посаді завідувача сектору режимно-секретної роботи та захисту інформації Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому».

В обґрунтування клопотання зазначає, що відповідач виконувати рішення суду в частині поновлення позивача на роботі не бажає. Пояснюючи причини невиконання рішення суду, відповідач зазначає про те, що у штатному розписі відсутня посада завідувача сектору режимно-секретної роботи та захисту інформації, а також такої посади немає у номенклатурі посад. Однак такі мотиви видаються хибними і безпідставними.

Вирішуючи подану позивачем заяву, суд виходить з наступного.

Рішенням суду від 27.04.2021 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зокрема, визнано протиправним та скасовано наказ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, від 25 листопада 2020 року №104-о/с "Про звільнення ОСОБА_1 ". Поновлено ОСОБА_1 на посаді завідувача сектору режимно-секретної роботи та захисту інформації Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді підлягає негайному виконанню.

Судом 20.05.2021 видано відповідний виконавчий лист в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 31.05.2021 відкрито виконавче провадження №65608720 про примусове виконання виконавчого листа №560/231/21, виданого 20.05.2021.

Листом від 03.06.2021 територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому повідомило державного виконавця про те, що посаду завідувача сектору режимно-секретної роботи та захисту інформації Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, яку обіймала ОСОБА_1 , на підставі наказів Державного бюро розслідувань від 15.10.2020 №581 «Про затвердження структури та штатної чисельності територіальних управлінь Державного бюро розслідувань», а також від 20.10.2020 №200 ДСК «Про затвердження змін до штатного розпису територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому», скорочено.

У Державного бюро розслідувань відсутня можливість ввести до штатного розпису додаткову посаду - завідувача сектору режимно-секретної роботи та захисту інформації Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, оскільки статтею 9 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» встановлено граничну чисельність центрального апарату та територіальних управлінь ДБР - 1600 осіб. За таких обставин наразі є неможливим поновлення ОСОБА_1 в Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Хмельницькому, на посаді завідувача сектору режимно-секретної роботи та захисту інформації Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, з 28.04.2021.

Враховуючи наявність обставин, що роблять виконання рішення суду неможливим, висловлено прохання звернутися до Хмельницького окружного адміністративного суду із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача сектору режимно-секретної роботи та захисту інформації Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, з 28.04.2021.

Крім цього, листом від 11.06.2021 територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому повідомило державного виконавця про те, що відповідно до штатного розпису ТУ ДБР у м. Хмельницькому на 2021 рік посада завідувача сектору режимно-секретної роботи та захисту інформації ТУ ДБР у м. Хмельницькому - відсутня. А тому зазначена посада не включена до номенклатури посад працівників Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, перебування на яких потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці. Одночасно повідомлено, що ОСОБА_1 такий допуск до державної таємниці, а саме: за формою 2 скасовано розпорядженням Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області від 08 червня 2021 року №117д.

Суд звертає увагу на те, що згідно ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Із наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, вказаною нормою КАС України передбачено право суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Суд враховує, що відповідно до абзацу 3 статті 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Так, судове рішення може бути виконано в добровільному, або в примусовому порядку. Примусове виконання рішень суду в Україні покладається на органи державної виконавчої служби та у передбачених законом випадках - на приватних виконавців.

Порядок примусового виконання судових рішень регламентовано Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до абз.1 ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, встановлено статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (ч.1 ст.63 Закону).

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч.2 ст.63 Закону).

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (ч.3 ст.63 Закону).

Отже, нормами Закону України «Про виконавче провадження» визначено певний алгоритм дій виконавця в ході примусового виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

У постанові Верховного Суду від 11.06.2020 у справі №640/13988/19 викладено правову позицію, відповідно до якої адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження. При цьому встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

Вирішуючи питання стосовно необхідності встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд враховує, що виконавче провадження з його примусового виконання відкрите та триває.

Таким чином, наразі неможливо стверджувати, що примусове виконання цього рішення суду не дасть очікуваних результатів, а, отже, про наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням цього судового рішення.

У постанові Верховного Суду від 28 квітня 2021 року по справі №806/2594/16 вказано, що необхідність такого застосування має бути належним чином обґрунтована стороною у справі з огляду на доцільність вжиття такого процесуального механізму або потребує наявності певних сумнівів у суду щодо виконання суб`єктом владних повноважень його рішення, чи інших значущих підстав. Саме по собі застосування судового контролю виконання судових рішень за відсутності очевидної необхідності не є виправданим.

Отже, на час звернення заявника із заявою не завершена процедура виконання судового рішення органами державної виконавчої служби, що свідчить про передчасність звернення позивача до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, оскільки відсутні об`єктивно підтверджені належними і допустимими доказами підстави вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним.

В межах вказаного виконавчого провадження державний виконавець здійснюватиме контроль за виконанням рішення суду. Тому встановлення додаткового контролю за виконанням рішення немає потреби.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами, а також те, що відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про встановлення судового контролю.

Керуючись статтями 248, 254, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя Д.А. Божук