Справа № 149/1539/21
Суддя: Вергелес В. О.
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/1539/21
Провадження №2-а/149/23/21
Номер рядка звіту 140
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.08.2021 року м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вергелеса В.О.,

за участю секретаря Лисої В.В.,

позивача ОСОБА_1 , представника адвоката Костюка С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Костюка Сергія Миколайовича, до інспектора роти № 3 БУПП у Вінницькій області Швеця Леоніда Олександровича, Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

До Хмільницького міськрайонного суду надійшла позовна заява про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 792062. Позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ДП18 №792062 від 07.06.2021 року винесену інспектором поліції УПП у Вінницькій області Швецьом Леонідом Олександровичем у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач обгрунтовує свої вимоги тим, що як вбачається з постанов серії ДП18 №792062 від 07.06.2021, позивач 07.06.2021 року керував транспортним засобом в якого на момент руху був відсутній задній бризговик та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії на право керування чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР України.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, позивач "07.06.2021 керував транспортним засобом в якого на момент руху був відсутній задній бризговик ......".

Як видно зі змісту постанови, що оскаржується, - в ній не зазначено конкретно які стандарти, норми та правила порушено водієм, а враховуючи, що ПДРУ відсилають до інших нормативних актів, якими передбачено конкретні вимоги стандартів, норм та правил, - то є обов`язковим посилання в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності на конкретні норми, стандарти та правила, які на думку посадової особи становили порушення.

Разом з тим, позивач повідомив поліцейського, що у зв`язку з поганим покриттям в дорозі він загубив бризговик та у зв`язку з наведеним, керуючись п. 31.5 ПДР має право рухатися якомога правіше до місця ремонту.

Приписами п.п. 31.4 п. 31 ПДР України передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності визначених цим пунктом технічних несправностей і невідповідності визначених цим пунктом вимогам.

У наведеному пункті Правил дорожнього руху викладений перелік технічних несправностей транспортних засобів, за наявності яких забороняється експлуатація таких транспортних засобів, до яких, зокрема, п.п. 31.4.7 (е) ПДР України віднесено відсутність передбачених конструкцією бамперу або заднього захисного пристрою, грязезахисних фартухів і бризковиків.

Отже, відсутність бризковиків віднесено до технічних несправностей транспортного засобу, за наявності яких експлуатація його забороняється.

При цьому, конструкція цієї норми права дає підстави для висновку, що словосполучення «відсутній передбачений конструкцією» відноситься як до бампера або заднього захисного пристрою, так і до грязезахисних фартухів і бризковиків.

Таким чином, якщо конструкцією транспортного засобу бризковики не передбачені, то це не буде порушенням вимог п. 31.4.7 "е" Правил дорожнього руху України.

Настання відповідальності за порушення наведеного пп. "е" п. 31.4.7. Правил дорожнього руху можливе за наявності двох обставин: по-перше, конструкцією транспортного засобу має бути передбачений бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики; по-друге, зазначений елемент конструкції транспортного засобу має бути відсутній.

Проте, з оскарженої постанови не встановлено, чим передбачено наявність цих бризковиків і як саме поліцейський встановив, що конструкція цього транспортного засобу передбачає бризковики (посилання на ДСТУ тощо).

Протиправність постанови інспектора УПП у Вінницькій області Швеця.О., якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст.126 КУпАП, а також невідповідність її фактичним обставинам підтверджується самою ж постановою, адже попри притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без посвідчення водія, в ній містяться відомості про встановлення особи, щодо якої розглядається справа, згідно посвідчення водія НОМЕР_1 .

Вказані обставини підтверджують факт належного пред`явлення позивачем посвідчення водія, відомості про яке (його серія та номер) внесені до постанови ДП18 №792062 від 07.06.2021.

Також інспектор Швець Л.О. проігнорував порядок встановлений ст.ст.278,279 КУпАП. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями ОСОБА_2 грубо порушив вимоги ст.ст.278,279 КУпАП.

Ухвалою суду від 22.06.2021 року відкрито провадження у справі, витребувано з УПП у Вінницькій області для огляду в судовому засіданні справу про адміністратитвне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, роз"яснено відповідачам право на подання відзиву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України.

Відповідачем Департаментом патрульної поліції 02.07.2021 року суду надано відзив на позов та диск з відеофіксацією правопорушення. Просять суд відмовити у у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі. Мотивують це тим, що під час патрулювання 07.06.2021 року а/д М 21 262 км., інспектором роти № 3 УПП у Вінницькій області ДПП Швецем Л.О. було зупинено автомобіль "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_2 під керування водія ОСОБА_1 . Причиною зупинки стало те, що у автомобілі був відсутній задній бризговик. Водій ОСОБА_1 на вимогу інспектора відмовився пред`явити посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п. 31.4.7.е та п. 2.1 а) ПДР України. Встановивши всі обставини правопорушення, інспектором було прийнято рішення притягти водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Також підстав у відповідача для умисного спотворення обставин події не було, а викладене у позовній заяві, являється суб`єктивною думкою позивача та не спростовує факту вчинення правопорушення.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Костюк С.М. позов підтримали з підстав наведених у позовній заяві та просили його задовільнити.

Представник позивача Костюк С.М. заперечував про доручення до матеріалів справи відеодиска наданого відповідачем так як його подано з порушенням вимог статті 79 КАС України, відповідно до частини 9 якої, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засідання пояснив, що він 7 червня 2021 року рухався автомобілем "Volkswagen Passat" д.н.з. НОМЕР_2 . Його безпричинно зупинили працівники поліції. На його запитання про причину зупинки, вони повідомили, що не читається номер автомобіля. Коли він заперечив це, то один із працівників поліції назвавіншу причину зупинки - відсутній колпак на одному з коліс. Потім назвав іншу причину зупинки - відсутність одного із заднього бризговиків. Така поведінка працівників його обурила і він через це спочатку відмовлявся від надання для огляду посвідчення водія. Потім через певний час, коли працівники повернулися до службового автомобля, він підійшов до них і пред"явив їм посвідчення водія. Незважаючи на це, вони склали постанову про адміністративне правопорушення та притягнули його до адміністративної відповідальності. Доказом того, що це було саме так, свідчить, те, що до постанови внесено номер посвідчення водія НОМЕР_3 , яке він пред"явив працівникам поліції ще до винесення постанови.

В судове засідання представник Департаменту патрульної поліції Д.О. Ковальчук та відповідач інспектор роти № 3 БУПП у Вінницькій області Швець Л.О. не з"явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник Департаменту патрульної поліції подав заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 07.06.2021 року інспектор взводу № 1 роти № 3 роти БУПП у Вінницькій області ДПП Швець Л.О. безпосередньо на місці зупинки розглянув справу про адміністративне правопорушення та виніс постанову серії ДП 18 № 792062 від 07.06.2021 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 визнав винним у порушенні п.п 2.4 ПДР та у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та застовував до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

Підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало те, що 7.06.2021 року на а/д М 21 262 км., у водій ОСОБА_1 , керуючого транспортним засобом "Volkswagen Passat" д.н.з. НОМЕР_2 , у якого був відсутній задній бризговик, під час перевірки не пред`явити посвідчення водія відповідної категорії на право керування, чим порушим п.п. 2.4 ПДР України.

З пункту 8 постанови вбачається, що до постанови додається камера АВ00027.

Також з пункту 4 постанови вбачається, що до неї року інспектором Швець Л.О. внесено відомості про посвідчення водія ОСОБА_1 - НОМЕР_3 .

Відповідачем Департаментом патрульної поліції суду 02.07.2021 року надано відзив на позов та доказ - диск з відеофіксацією правопорушення. Проте до вказаного відзиву не додано доказів дотримання відповідачем вимог частини 9 ст. 79 КАС України, а саме не додано документів, які підтверджують надсилання копії доказу позивачу.

Відповідно до частини 9 статті 79 КАС України, суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Разом з тим, з метою перевірки тверджень представника позивача про те, що відеозапис є фрагментарним, не є безперервним і не може свідчити про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, суд ухвалив рішення відтворити в судовому засіданні відезапис з камери АВ00027, який відображений на диску, наданому відповідчаем суду.

Таким чином, в судовому засіданні відтворено відеозапис з камери АВ 00027, який складається із 5-х відеофайлів. Вказаний відеозапис не є безперерервним, що підтверджується відображеним на них часом початку та закінчення відеозйомки: відеофайл - 16.44.28 - 16.47.53; відеофайл - 16.49.53 - 16.54.53; відеофайл 537002367 - 16.54.55 - 16.55.23; відеофайл - 17.27.55 - 17.30.58. Відеофайл IMG_7136 з часом 15 секунд.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Підпунктом а) пункту 2.1. ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до вимог п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом, особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифікати "Зелена карта"), - тягне за собою покладання штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підтвердження обставин викладених у постанові ДП18 № 792062 та вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідачем Департаментом патрульної поліції надано суду відеозапис з камери АВ 00027 який складається із 5-х відеофайлів.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосовувати технічні прилади і технічнні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вищевказаного Закону передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбачено, що відеореєстратор може бути встановлений у середині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Разом з тим, відеозапис з камери АВ00027 наданий відповідачем, не є безперерервним, що підтверджується відображеним на них часом початку та закінчення відеозйомки: відеофайл - 16.44.28 - 16.47.53; відеофайл - 16.49.53 - 16.54.53; відеофайл 537002367 - 16.54.55 - 16.55.23; відеофайл - 17.27.55 - 17.30.58; відеофайл IMG_7136 з часом 15 секунд. Тому вказаним відеозаписом не можуть бути спростовані пояснення ОСОБА_1 про те, що він іще до винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення пред"явив працівникам поліції посвідчення водія, і його не можна вважати належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Зазначене кореспондує із позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.

Також пояснення ОСОБА_1 підтверджуються і тим, що до пункту 4 постанови ДП18 № 792062 у справі про адміністративне правопорушення інспектором Швецем Л.О. внесено відомості про посвідчення водія ОСОБА_1 - НОМЕР_3 , що в сукупності з наведеним судом вище, може свідчити про те, що водій ОСОБА_1 до винесення рішення у справі про адміністративне правопорушення, на вимогу працівників поліції пред"явив посвідчення водія.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, а відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Обвинувачення щодо особи не може грунтуватися на припущеннях.

Частиною 9 статті 79 КАС України, визначено, що копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Тому суд позбавлений права посилатися на наданий Департаментом патрульної поліції доказ - відеозапис події, яка відбулася 07.06.2021 року, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт порушення ПДР має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Суд зазначає, що відповідачами не виконано обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення визначеного ч. 2 ст. 77 КАС України, а також не надано належних та допустимих доказів порушення позивачем пп. а) п. 2.4 ПДР України.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідачами у справі не доведено належними і допустимими доказами факт порушенням ОСОБА_1 пп. а) п. 2.4 ПДР України, а відповідно вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Крім того, суд, визнаючи протиправною та скасовуючи постанову ДП18 № 792062 виходить також і з того, що підставою для винесення спірної постанови та притягнення водія до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідно до її змісту слугувало те, що водій порушив п. 2.4 ПДР України. Проте вказаний пункт містить три підпункти. Втім який з них конкретно порушив позивач, у цій постанові не зазначено. Хоча зі змісту постанови вбачається, що водія притягнуто до відповідальності на підставі п.п. а) п. 2.4 ПДР, тобто за невиконання водієм обов"язку на вимогу поліцейського пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР, зокрема посвідчення водія.

Тобто, відповідач інспектор Швець Л.О., виносячи постанову у справі про адміністративне правопорушення, не вказав який конкретно підпункт ПДР порушив позивач, що відповідно до постанови Верховного суду у справі № 537/2088/17 від 15 травня 2019 року є суттєвим порушенням і є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

За частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено судом, відповідачами - інспектором роти № 3 БУПП у Вінницькій області Швецьом Л.О., Департаментом патрульної поліції рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності прийнято не на підставі та не у спосіб, що визначені законами України, зокрема КУпАП, нормативно-правовими актами, необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що тягне за собою визнання його неправомірним та скасування.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 121,128,251,280,268 КУпАП, ст. ст. 1,2,72-77, 241-246,258-263,268,269, 286,293,297 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовільнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти № 3 БУПП у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Швеця Леоніда Олександровича від 07.06.2021 року серії ДП18 № 792062 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору при звернені до суду у розмірі 454 гривні.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду апеляційним судом апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 : паспорт НОМЕР_4 , виданий Бердичівським МРВ УДМС України у Житомирській області 05.06.1996 року, РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання - АДРЕСА_1 ;

відповідач: Департамент патрульної поліції - місце знаходження - 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ;

відповідач: інспектор роти № 3 БУПП у Вінницькій області Швець Леонід Олександрович - місцезнаходження - 21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24.

Суддя Вергелес В.О.