Справа № 487/3984/20
Суддя: Нікітін Д. Г.
Дата ухвалення: 2021-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/3984/20
Провадження № 2-а/487/11/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2021 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді -Нікітіна Д.Г.,
при секретарі - Горта О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2780389 від 04 липня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАМ №2780389 від 04 липня 2020 року.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що відносно нього старшим інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області Горпиничем О.В. було накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень за порушення вимог п. 8.7.3 е) ПДР України, а саме проїзд перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофору.

З інкримінованим правопорушенням позивач не згодний, оскільки, вказаного правопорушення не вчиняв, так як, по вул. Садовій 11 відсутній світлофор, крім того в порушення норм діючого законодавства справа розглянута за місцем вчинення, без роз`яснення прав відповідно до ст. 268 КУпАП, що призвело до порушення прав ОСОБА_1 ..

Не погоджуючись із позовними вимогами, відповідачем було подано до суду відзив, де зазначено, що позивачем було порушено ПДР України, який рухаючись по вул. Садова на перетині з пр. Центральним, здійснив проїзд перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофору, чим порушив вимоги п. 8.7.3 е) ПДР України. Таким чином, відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. У заяві, представник позивача просив проводити розгляд справи без своїх присутності.

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Дослідивши відеоматеріали та матеріали справи, судом встановлено наступне.

Під час патрулювання 04.07.2020 року інспектором управління патрульної поліції в Миколаївської області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Горпиничем Олександром Володимировичем, разом з напарником було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій керуючи автомобілем Toyota Highlander з державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Садова на перетині з пр. Центральним, здійснив проїзд перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофору, чим порушив вимоги п. 8.7.3 е) ПДР України.

Було прийнято рішення зупинити вище вказаний транспортний засіб на підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію". Інспектор Горпинич О.В. підійшов до водія, ким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 8.7.3 е) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення (далі - Постанова) щодо позивача.

Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Інспектор Горпинич О.В., виніс постанову та наклав стягнення на позивача в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень, відповідно до санкції статті.

Встановивши наведені обставини, суд враховує наступне.

Згідно частини 1статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів влади.

Згідно з частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про Національну поліцію»,поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10жовтня 2001року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно з пунктом 1.1.ПДРУкраїни, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до пункту 1.9.ПДРУкраїни, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Стаття 280 КУпАП, закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, обов`язок доказування у справі, зокрема того, що позивач дійсно порушив вимоги п. 8.7.3 е) ПДР України покладено на відповідача.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач надав суду відзив, відеозапис моменту проїзду, вул. Садова на перетині з пр. Центральним, перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофору транспортним засобом, яким 04.07.2020 року керував позивач.

У статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши докази сторони відповідача, суд приходить до висновку, що позивач дійсно у вказаний в постанові про накладення адміністративного стягнення день та час в м. Миколаєві здійснив проїзд перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофору.

Щодо пояснень позивача про відсутність у спірний постанові запису про технічний засіб, яким було зафіксовано правопорушення, суд зазначає наступне.

Дійсно, частиною 2 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Водночас, процедуру оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція).

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Таким чином можна дійти висновку, що такі відомості зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Вказане узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року у справі 536/583/17.

Висновок про те, що відеоматеріали з місця події є доказами в адміністративній справі, які безпосередньо свідчать про наявність та обставини правопорушення, неодноразово був висловлений Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 536/583/17, від 29 травня 2018 року у справі № 727/6565/17, від 11 липня 2019 року у справі № 686/15730/16-а.

За таких обставин, суд, виконавши всі вимоги законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить до висновку, що позивач не довів протиправності винесеної відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАМ №2780389 від 04 липня 2020 року.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без задоволення.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення позову, судові витрати слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 11, 159, 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2780389 від 04 липня 2020 року - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Кодексу про адміністративне судочинство України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні подаються учасниками справи через Заводський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 297 КАС України безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Д.Г. Нікітін