Справа № 420/10081/21
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

27 липня 2021 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Танцюри К.О.,

за участю секретаря Шарапи Д.С.,

розглянувши у судовому засіданні справу за адміністративним позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні віповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Юридична фірма АТТІ, про скасування містобудівних умов та обмежень,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні віповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Юридична фірма АТТІ, про скасування містобудівних умов та обмежень №182/1, які затверджені наказом № 01-06/299 від 01.10.2020р. для проектування реконструкції нежитлових будівель і споруд під адміністративно-офісний центр з апартаментами та підземним паркінгом за адресою: м.Одеса, Малиновський район, вул. Косвена, 64/66.

Ухвалою суду від 01.07.2021р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

19.07.2021р. до суду від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні віповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Юридична фірма АТТІ надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

В обґрунтування наявності підстав для задоволення клопотання про залишення позовної заяви без розгляду представник третьої особи у судовому засіданні зазначив, що правова доктрина RES judicata може бути порушена лише при дотриманні принципу inter аlia, проте у зазначеному позові Управління ДАБК не ставить навіть питання про поновлення пропущених процесуальних строків, не зазначає коли саме довідалось про вказані містобудівні умови та обмеження та чи могло довідатись у встановлений процесуальним законодавством строк. Як наслідок, на думку представника третьої особи, такі позови підривають довіру до органів місцевого самоврядування та до держави і цілому, що є несумісним з українською доктриною «Правова держава».

Представник позивача заперечував проти залишення позовної заяви без розгляду, зазначивши, що про прийняття оскаржуваних містобудівних умов та обмежень позивачу стало відомо лише з листа Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради від 08.06.2021р., яким Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради було направлено зазначені містобудівні умови та обмеження. За таких обставин, як вказав представник позивача, позивачем дотримано строки звернення до суду із цим позовом та відсутні підстави для залишення позову без розгляду.

Згідно із ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, початок перебігу шестимісячного строку у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Порівняльний аналіз термінів дізнався та повинен був дізнатись, що містяться у ч. 2 ст. 122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому сама по собі необізнаність позивача з фактом порушення його прав не є підставою для автоматичного і безумовного поновлення строку звернення до суду.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності).

Як вбачається з доданих до позовної заяви документів, наказом Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради від 01.10.2020р. №01-06/299 затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва №182/1 щодо об`єкту «Реконструкція нежитлових будівель і споруд під адміністративно-офісний центр з апартаментами та підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_1 » (а.с.12-18).

Листом Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради від 08.06.2021р., на адресу Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради направлено містобудівні умови та обмеження № 01-06/299 на реконструкцію нежитлових будівель і споруд під адміністративно-офісний центр з апартаментами та підземним паркінгом за адресою: м.Одеса, Малиновський район, вул. Косвена, 64/66 та схему генерального плану (а.с.11).

При цьому доказів того, що позивачу було відомо про прийняття оскаржених містобудівних умов та обмежень № 182/1 до моменту отримання вказаного листа Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради від 08.06.2021р. до суду не надано.

Таким чином, позивач звернувшись 15.06.2021р. із вказаними позовними вимогами не порушив строків звернення до суду із цим позовом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

У справі Європейського суду з прав людини Стаббігс та інші проти Великобританії визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У Рішенні Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії від 25.01.2000 Європейський суд з прав людини зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28.10.1998, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 240, 248 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Юридична фірма АТТІ про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 02.08.2021р.

Суддя К.О. Танцюра