Справа № 200/12148/20-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року справа №200/12148/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Ісакової Олександри Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у справі № 200/12148/20-а (головуючий І інстанції Ушенко С.В., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватний нотаріус Нікольського районного нотаріального округу Будика Наталя Миколаївна про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання скасувати рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватний нотаріус Нікольського районного нотаріального округу Будика Наталя Миколаївна про визнання протиправним та скасування рішення від 01.12.2020 року про відмову у виплаті недоотриманої пенсії, зобов`язання скасувати рішення від 01.12.2020 року про відмову у виплаті недоотриманої пенсії.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29.06.2021 року провадження в адміністративній справі закрито згідно п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України (а.с. 102-104).

Представник позивача не погодився з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій посилався на неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування доводів зазначив, що позов поданий без порушення правил юрисдикції, оскільки спір виник щодо невірного застосування суб`єктом владних повноважень норм чинного законодавства - ст. 52 Закону № 1058. Крім того, ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 07.12.2020 року у справі № 222/1631/20 відмовлено у відкритті провадження в порядку цивільного судочинства за аналогічним позовом ОСОБА_1 до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області. Посилався на висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 29.10.2020 року у справі № 127/3233/19 (а.с. 112-116).

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень»; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»; 14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства; 15) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи: 1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; 2) що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства; 3) про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом; 4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) громадського об`єднання, саморегулівної організації віднесені до його (її) внутрішньої діяльності або виключної компетенції, крім справ у спорах, визначених пунктами 9, 10 частини першої цієї статті.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

18 серпня 2020 року приватним нотаріусом Нікольського районного нотаріального округу Донецької області Будикою Н.М. за спадковою справою № 9/2019, що зареєстрована у реєстрі за № 485, позивачу видане свідоцтво про право власності, яким посвідчено, що ОСОБА_1 , як дружині, пережившій ОСОБА_2 , належить 1/2 (одна друга) частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, що складається, зокрема, з недоотриманої пенсії у сумі 251449,54 грн. (а.с. 11).

18.08.2020 року позивач звернулась до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про виплату недоотриманої пенсії померлого чоловіка ОСОБА_2 .

22.10.2020 року відповідно до талону разового доручення № 73/11 позивачем отримано недоотриману пенсію у сумі 105319,60 грн. (а.с. 12).

Рішенням від 01.12.2020 року відповідач повторно розглянув заяву позивача про виплату недоотриманої пенсії померлого чоловіка ОСОБА_2 та відмовив у виплаті недоотриманої пенсії, запропонував позивачу у добровільному порядку повернути недоотриману пенсію померлого ОСОБА_2 у сумі 105319,60 грн., яку вважає переплатою, посилаючись на те, що до заяви було додане свідоцтво про право власності, а не свідоцтво про право на спадщину (а.с. 13).

Таким чином, спір у справі виник щодо недоотриманої пенсії за життя чоловіком позивача та отримання її позивачем, як спадкоємцем.

Отже, між сторонами виник спір про цивільне право, предметом якого фактично є майнова вимога позивача як спадкоємця щодо недоотриманих грошових коштів.

Згідно статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ч.ч., 1, 3 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

У відповідності до положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України щодо оформлення спадщини, зокрема п.п. 4.21 п. 4 гл. 10 розділу II, при оформленні спадщини як за законом, так і за заповітом нотаріус у випадках, коли із документа, що посвідчує право власності, вбачається, що майно може бути спільною сумісною власністю подружжя, повинен з`ясувати, чи є у спадкодавця той з подружжя, який його пережив і який має право на 1/2 частку в спільному майні подружжя. За наявності другого з подружжя нотаріус видає йому свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя.

Згідно п. 4 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» видача свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (колишнього подружжя) на підставі спільної заяви або в разі смерті одного з подружжя є нотаріальною дією.

Згідно ст. 71 Закону України «Про нотаріат» нотаріусом видається свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя (колишнього подружжя) у разі смерті одного з подружжя (колишнього з подружжя).

У разі смерті одного з подружжя (колишнього з подружжя) свідоцтво про право власності на частку в їхньому спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя (колишнього з подружжя) з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.

На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя (колишнього з подружжя), що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності.

Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з них видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини, слід розуміти, що в рамках спадкової справи.

Таким чином, між сторонами існує спір про право, даний спір є приватно-правовим і не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, що виключає його розгляд за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 638/11604/19, № 642/6946/18, від 04.03.2020 року у справі №219/11809/15-а.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

За змістом ч. 1 ст. 23 Цивільного процесуального кодексу України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Посилання апелянта на висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 29.10.2020 року у справі № 127/3233/19 є хибними, оскільки не стосуються спірних правовідносин.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність спору приватноправового характеру, який обумовлений порушенням приватного права спадкоємця на отримання коштів, які увійшли до спадщини, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

Судом першої інстанції роз`яснено позивачу порядок звернення з цим позовом в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції ухвала прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 238, 239, 241, 242, 250, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Ісакової Олександри Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у справі № 200/12148/20-а за позовом ОСОБА_1 до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватний нотаріус Нікольського районного нотаріального округу Будика Наталя Миколаївна про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання скасувати рішення - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 9 серпня 2021 року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач І.В. Геращенко

Судді А.А. Блохін

І.Д. Компанієць