Справа № 160/5217/21
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2021 року Справа № 160/5217/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Межиріцької сільської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
07 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Межиріцької сільської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою суду від 14.04.2021 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання ухвали суду шляхом подання до суду уточненої позовної заяви (відповідно до кількості учасників справи), в якій необхідно визначити належного відповідача (відповідачів) у справі та привести прохальну частину позову у відповідність до вимог п.4 ст.5 ст.160 КАС України; додатків до позовної заяви, завірених належним чином у відповідності до положень ч.5 ст.94 КАС України для суду та відповідача (відповідачів); листа голови Межиріцької об`єднаної територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області від 22.02.2021 року (відповідно до кількості учасників справи); додаткових доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
На виконання вимог зазначеної ухвали 26.04.2021 року на адресу суду надійшов супровідний лист разом з уточненою позовною заявою (відповідно до кількості учасників справи), в якій позивач просить:
Ухвалою суду від 26.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/5217/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Розгляд справи по суті вирішено розпочати з 27.05.2021 року. Цією ж ухвалою відповідачу надано право подати відзив на позов разом із доказами, які підтверджують обставини на яких ґрунтуються його заперечення протягом 15 днів з дати отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.
Ухвалою суду від 25.06.2021 року витребувано з Межиріцької сільської ради наступні докази: 1) отримання Межиріцькою сільською радою клопотання ОСОБА_1 від 17.02.2021 року про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, направленого засобами поштового зв`язку 27.02.2021 року; 2) інформацію про те, чи приймалося відповідне рішення Межиріцькою сільською радою щодо поданих документів про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою по клопотанню позивача від 17.02.2021 року, яке було направлено останнім на адресу Межиріцької сільської ради 18.02.2021 року засобами електронного зв`язку та 27.02.2021 року засобами поштового зв`язку, у разі прийняття, надати відповідне рішення; 3) направлення (видачі) ОСОБА_1 рішення про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, або відмову у його наданні.
Ухвалою суду від 23.07.2021 року клопотання Межиріцької сільської ради про продовження строку, встановленого для подання відзиву у справі за позовом ОСОБА_1 до Межиріцької сільської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Продовжено відповідачу процесуальний строк для надання відзиву на позовну заяву у справі №160/5217/21 до 30.07.2021 року.
27 липня 2021 року на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому Межиріцька сільська рада проти задоволення позову заперечує, зазначаючи, що 18.02.2021 року за вх. № 426 на електронну пошту Межиріцької сільської ради з електронної скриньки Оleksandr Migulov надійшов лист з назвою «Клопотання ОСОБА_1 ». Крім клопотання позивача із зазначеної електронної пошти надійшло ще 8 клопотань. 22.02.2021 року за вих.№ 21 на адресу позивача ( АДРЕСА_1 ) виконавчим комітетом Межиріцької сільської ради було направлено лист, в якому повідомлено про сумнів, що персональні дані ОСОБА_1 можуть використовуватися третіми особами в особистих цілях, а також запропоновано прибути особисто для подання клопотання або надіслати поштою через уповноважену особу, повноваження якої будуть оформлені відповідним чином. 02.03.2021 року за вх. № 486 на адресу Межиріцької сільської ради надійшов супровідний лист, в якому додатком зазначено оригінал клопотання, проте на клопотання та всі супровідні документи було накладено електронний підпис (фотофрагмент). Відповідач вказує, що оскільки позивачем жодним чином не доведено дійсність подання ним клопотання до Межиріцької сільської ради, його звернення на розгляд постійної комісії винесені не були.
Частиною 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч. 5 ст. 262 КАС України).
Згідно зі статтею 258 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 01.09.2017 (а.с.5, 145), ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.
22.02.2021 року за вих.№ 21 на поштову адресу позивача ( АДРЕСА_1 ) виконавчим комітетом Межиріцької сільської ради було направлено лист (а.с.147-148), у якому зазначалося, що, оскільки клопотання позивача надійшло на електронну пошту Межиріцької сільської ради разом з багатьма іншими клопотаннями з однієї електронної адреси та із зазначенням одного контактного телефону на всі звернення, виник сумнів що персональні дані використовуються третіми особами в особистих цілях, та запропоновано прибути особисто для подання клопотання або надіслати поштою через уповноважену особу, повноваження якої будуть оформлені відповідним чином.
27 лютого 2021 року позивач направив відповідачу поштою супровідний лист (вх.№486 від 02.03.2021) (а.с.19-21), до якого додавалися оригінал клопотання та додані до нього належним засвідчені копії документів.
До супровідного листа вх.№486 від 02.03.2021 було додано клопотання від 17.02.2021 (вх.№426 від 18.02.2021).
Доказів розгляду вказаного клопотання матеріали справи не містять.
У відзиві відповідач вказує, що оскільки позивачем жодним чином не доведено дійсність подання ним клопотання до Межиріцької сільської ради, його звернення на розгляд постійної комісії винесені не були.
Вважаючи не прийняття відповідачем рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва, протиправною бездіяльністю, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України (далі ЗК України), а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Згідно з частиною другою статті 4 ЗК України, завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.
Частиною 1 статті 36 ЗК України закріплено, що громадянам або їх об`єднанням із земель державної або комунальної власності можуть надаватися в оренду земельні ділянки для городництва.
За правилом частин 1-2 статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Відповідно до пунктів «а», «в» частини першої статті 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.
У відповідності до частини першої статті 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування врегульований статтею 123 ЗК України.
Так, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Згідно з частиною другою статті 123 ЗК України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч.3 ст.123 ЗК України).

Тобто, ЗК України передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень ЗК України.

Частиною 16 статті 123 ЗК України передбачено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

На час виникнення спірних правовідносин частиною першою статті 124 ЗК України було передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо продажу земельних ділянок та набуття права користування ними через електронні аукціони» № 1444-IX від 18.05.2021 було внесено зміни до частини першої статті 124 ЗК України: передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва (ч.2 ст.134 ЗК України).

Частиною третьою статті 134 ЗК України встановлено, що земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу. Земельні торги не проводяться при безоплатній передачі земельних ділянок особам, статус учасника бойових дій яким надано відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Судом встановлено, що вперше клопотання від 17.02.2021 (вх.№426 від 18.02.2021) про надання дозволу на розроблення документації відведення земельної ділянки в оренду для городництва, площею 21,8452 га за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 21,8452 га, кадастровий номер :01:001:1367, яка розташована за межами населеного пункту, на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, було направлено засобами електронного зв`язку, що не заперечується сторонами.

Однак, суд зазначає, що таке клопотання не є зверненням, яке подається та розглядається в порядку Закону України «Про звернення громадян», у зв`язку із чим підстави його розгляду по суті у відповідача були відсутні.

Поряд із цим, 02 березня 2021 року до відповідача поштою надійшло клопотання за вх.№486 від 02.03.2021 із додатками, яке направлено супровідним листом, підписаним особисто позивачем, а не його представником (адвокатом).

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується відповідачем, фактично надані позивачем разом із клопотанням документи не розглядались по суті.

ЗК України чітко визначено, що обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням підстав такої відмови.

Однак, відповідач не надав суду доказів того, що ним було розглянуто відповідно до статті 123 ЗК України клопотання позивача та прийнято відповідне рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, тобто, Межиріцька сільська рада Павлоградського району Дніпропетровської області не прийняла рішення, передбаченого нормами ЗК України, що свідчить про протиправну бездіяльність.

З огляду на викладене, суд зазначає, що клопотання позивача щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва, фактично відповідачем не розглянуто, наявність або відсутність підстав для прийняття відповідачем рішення про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою не досліджувалась, а тому, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва, орієнтовною площею 21,8452 га за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 21,8452 га кадастровий номер :01:001:1367, розташованої на території Межиріцької сільської ради (Межиріцька сільська об`єднана територіальна громада) ОСОБА_1 , а також зобов`язання відповідача прийняти таке рішення - відсутні.

Водночас, як передбачено положеннями частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить із того, що в ході розгляду справи судом встановлено допущену відповідачем бездіяльність щодо нерозгляду клопотання позивача щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва, у зв`язку із чим, з метою захисту порушеного права позивача, суд виходить за межі позову, визнаючи таку бездіяльність протиправною та зобов`язує відповідача розглянути у встановленому законом порядку клопотання позивача.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 КАС України).

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд робить висновок, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання цього позову як учасник бойових дій, однак, у позовній заяві представник позивача просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Відповідно до вимог статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Судом встановлено, що 17.02.2021 між адвокатським об`єднанням «Бірюк, Мігульов і партнери» (Об`єднання) та позивачем (Клієнт) укладено договір про надання правової допомоги № 17/02-7 (а.с.9-11), за умовами якого Об`єднання зобов`язується надати Клієнту правову допомогу щодо захисту інтересів і прав останнього у будь-яких органах державної влади та місцевого самоврядування, в тому числі на підприємствах, в установах і організаціях всіх форм власності та підпорядкування, зокрема, але не виключно, у Межиріцькій сільській раді Павлоградського району Дніпропетровської області та її виконавчих органах з питань отримання земельних ділянок у власність або користування, представлення його в судах усіх юрисдикцій та інстанцій, а органах прокуратури, правоохоронних органах, а клієнт зобов`язується оплатити вартість наданих послуг та інші витрати, фактично понесені об`єднанням для виконання цього договору (п.1.).

Додатком № 1 до договору № 17/02-7 від 17.02.2021 (а.с.12-13) до акту є перелік та орієнтована вартість послуг з надання професійної правової допомоги.

Представник позивача надав звіт від 06.04.2021 про виконання договору №17/02-7 від 17.02.2021, згідно із яким в рамках договору були надані послуги: вивчення порушеного клієнтом питання, ознайомлення з первинними документами, проведення аналізу нормативно-правової бази: тривалість 2 години (помічник адвоката); вартість 1500 грн.; проведення огляду, аналізу та узагальнення судової практики у справах, що за предметом співпадають зі справою, дорученою клієнтом: тривалість 2 години (помічник адвоката); вартість 1500 грн.; підготовка письмових доказів до позовної заяви: тривалість 1 година (помічник адвоката); вартість 750 грн.; підготовка та подання позовної заяви до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про визнання протиправною бездіяльності Межиріцької сільської ради (неприйнятті рішення про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва, орієнтовною площею 21,8452 га за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 21,8452 га, кадастровий номер :01:001:1367: тривалість 4 години (помічник адвоката), вартість 3000 грн.; 1 година адвокат, вартість 1250 грн., усього 8000 грн.

05.04.2021 між адвокатським об`єднанням «Бірюк, Мігульов і партнери» та ОСОБА_1 складено акт приймання-передачі наданих послуг на виконання договору про надання правової допомоги № 17/02-7 від 17.02.2021, згідно із яким послуги, зазначені у звіті про виконання договору від 06.04.2021, надані об`єднанням, загальна вартість послуг складає 8000 грн.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд доходить висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів понесення заявлених витрат у розмірі 8000 грн., зокрема, не надано відповідний розрахунковий документ, який підтверджує оплату наданих послуг.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для покладення на відповідача заявлених витрат у розмірі 8000 грн.

Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ;) до Межиріцької сільської ради (пров. Виконкомівський, буд. 1, с. Межиріч, Павлоградський район, Дніпропетровська область, 51473; ;) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Межиріцької сільської ради щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 від 17.02.2021 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва, орієнтовною площею 21,8452 га за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 21,8452 га кадастровий номер :01:001:1367, розташованої на території Межиріцької сільської ради (Межиріцька сільська об`єднана територіальна громада).

Зобов`язати Межиріцьку сільську раду у встановленому законом порядку розглянути направлене 27.02.2021 засобами поштового зв`язку клопотання ОСОБА_1 від 17.02.2021 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва орієнтовною площею 8452 га за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 21,8452 га кадастровий номер :01:001:1367, розташованої на території Межиріцької сільської ради (Межиріцька сільська об`єднана територіальна громада).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

У задоволенні клопотання позивача про покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева