Справа № 540/2509/21
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2021-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/2509/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Херсонкара" до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

встановив:

Приватне підприємство "Херсонкара" (далі-позивач, ПП «Херсонгара», Підприємство) звернулось до суду з позовом до Чорноморської митниці Держмитслужби (далі-відповідач, митний орган), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 14.05.2021 року №UA508040/2021/000103/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на умовах, визначених контрактом №01122020 від 01 грудня 2020 року, поставлений товар на митну територію України, а саме: поліетиленові шланги гнучкі (крапельна стрічка) з вбудованими краплевипусками в асортименті. Під час декларування вказаного товару у порядку, встановленому Митним кодексом України, позивач самостійно визначив митну вартість товарів за основним методом у сумі 23 252,00 доларів США (642 389,98 грн по курсу 27,6273 грн за 1 дол. США без урахування вартості перевезення поза митною територією України в сумі 77 739,48 грн, а разом 720 129,46 грн). На підтвердження вказаної вартості товару позивач надав митному органу пакет документів, встановлений нормами МК України.

Проте, 14.05.2021 відповідач прийняв рішення №UA508040/2021/000103/2, яким скоригував митну вартість товару за резервним методом визначення митної вартості товару, за результатами чого позивачу збільшено платежів на суму 80 564,34 грн., в т.ч. з митного збору на 15 493,15 грн. та з податку на додану вартість на 65 071,19 грн.

Позивач вважає вказане рішення протиправним, оскільки воно прийнято з порушенням вимог ст. ст. 53-55 МК України та спростовується наданими позивачем документами, необхідними для документального підтвердження митної вартості товару.

Вказане стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою від 08.06.2021 провадження у справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем поданий відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що митний орган позов не визнає. Зокрема, свою позицію обґрунтовує тим, що ПП «Херсонкара» подано до Чорноморської митниці Держмитслужби МД №UA508040/2021/003200 для здійснення митного оформлення товарів. Зважаючи, на спрацювання Автоматизованої системи з оцінки ризиків зі змістом «Необхідно перевірити достовірність декларування транспортних витрат (фрахт контейнерів), здійснено перевірку. Згідно наявної інформації, фрахт контейнера з відповідної країни до порту призначення коштує близько від 3600 до 4300 USD» була проведена перевірка документів, що підтверджують транспортні витрати.

Так, наданий Коносамент (транспортний документ) містить інформацію «Freight collect» - оплата фрахту в порту призначення, безпосередній перевізник MEDITERRANEAN SHIPPING, та експедитор Sunshine Logistics. Однак, відповідно до транспортно-експедиційного договору експедитор ТОВ «ДАЙРЕКТ ЛАЙН», зобов`язується забезпечити послуги з організації перевезення вантажів Клієнта (ПП "ХЕРСОНКАРА"). Із вказаного договору не вбачається, що саме ТОВ «ДАЙРЕКТ ЛАЙН» встановлює вартість перевезення. Відповідно до п.3.1.1 від свого та/або від імені клієнта укладає договори з перевізниками, однак зазначеного договору митниці не надано. Надані до митного оформлення документи не містять посилань на визначення ціни перевезення (фрахту) безпосереднім перевізником товару (MEDITERRANEAN SHIPPING).

Крім того, відповідач вказує на те, що відповідно до умов поставки FOB згідно з Інкотермс 2000 покупець зобов`язаний нести всі ризики втрати чи пошкодження товару з моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження. А отже, покупець страхує вантаж за власний рахунок, при цьому страхування має бути оформлено у вигляді контракту (договору). У такому випадку надається страховий поліс чи інше підтвердження страхового покриття. Разом з тим, страхових документів та документів, які б містили відомості про вартість страхування, в митницю не надано.

Також митний орган зазначає, що додатково надана копія митної декларації країни відправлення №00095832 від 25.03.2021 містить посилання на сайт мережі www.fineprint.com та програмне забезпечення «pdfFactory Pro», що використовуються для переведення будь-яких документів у формат PDF, з метою їх редагування та внесення змін (внесення інформації, накладення печаток). Зазначене може свідчити про те, що копія митної декларації країни відправлення №00095832 від 25.03.2021 року має ознаки підробленого документу.

Здійснивши порівняння митної вартості товару з рівнем митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну та інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби відповідачем встановлено, що заявлений рівень вартості поліетиленових шлангів гнучких значно нижчий від рівня митної вартості аналогічних товарів, що імпортуються в Україну.

Вказане стало підставою для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару, яку відповідач вважає правомірною та просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, зі змісту якого убачається, що Підприємство не погоджується з позицією відповідача та звертає увагу на таке.

Відповідно до підпунктів 4.1-4.3 Договору про надання транспортно-експедиторських послуг №17-03/21 від 17 березня 2021 року, ціна договору складається з сум, вказаних у рахунках Виконавця (ТОВ «ДАЙРЕКТ ЛАЙН»); вартість конкретного перевезення залежить від умов, зазначених у відповідних Заявках, що погоджуються Сторонами; сума, що підлягає сплаті Виконавцеві (ТОВ «ДАЙРЕКТ ЛАЙН»), вказується в Заявках або в додатковій угоді про тарифи або в рахунках Виконавця. За таких обставин, вартість перевезення встановлена та узгоджена сторонами письмово в заявці №01 до договору №17-03/21 від 17.03.2021 року про надання транспортно - експедиторських послуг за маршрутом порт Xingang (Китай) - Одеса - Херсон в загальній сумі 3820 дол. США, а також в рахунку на оплату №780 від 12.05.2021 року експедитора ТОВ «ДАЙРЕКТ ЛАЙН» з доставки контейнеру MEDU4678160 з товаром на суму 105967,37 грн. (в тому числі 77 739,48 грн. морське перевезення та 28 227,89 грн. розвантажувальні робота та транспортно-експедиційні послуги на митній території України). Окрім того, вартість доставки підтверджується платіжним дорученням №100 від 13.05.2021 року про оплату транспортно-експедиційних послуг та актом надання послуг №786 від 13.05.2021 року.

Крім того, позивач зауважує, що згідно умов поставки імпортованих товарів FOB - порт Ксинганг (Китай) за правилами ІНКОТЕРМС 2000, не передбачається обов`язок покупця проводити страхування товарів, жодна норма права чи міжнародних правил не зобов`язує позивача, обов`язково здійснювати страхування імпортованих товарів на шляху до митної території України за зазначеними умовами поставки FOB. За таких підстав, позивач, ПП «ХЕРСОНКАРА», не проводило страхування товарів, відправлених нерезидентом «НЕВЕІ YIMUYUAN WATER SAVING TECHNOLOGY CO., LTD» на вищезазначених умовах за межами території України. До документів, наданих позивачем для митного оформлення вищевказаних товарів згідно вантажної митної декларації декларантом була надана інформація про те, що страхування товарів не здійснювалося.

Також позивач зазначає, що копія митної декларації країни відправлення №00095832 від 25.03.2021 року отримана позивачем від постачальника-нерезидента «НЕВЕІ YIMUYUAN WANER SAVING TECHNOLOGY CO., LTD» засобами електронної пошти у форматі «PDF» та надана на вимогу митного органу. Оригіналу вказаного документу ПП «ХЕРСОНКАРА» не має, оскільки цей документ залишається у постачальника і не входить до комплекту супровідних документів до вантажу.

З огляду на викладене та з підстав, викладених у позовній заяві, позивач просить задовольнити позов.

У період з 29.06.2021 по 10.08.2021 головуючий суддя перебував у щорічній плановій відпустці.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено наступне.

01 грудня 2020 року між Приватним підприємством «ХЕРСОНКАРА», (Покупцем) та підприємством-нерезидентом HEBEI YIMUYUAN WATER SAVING TECHNOLOGY CO., LTD, Китай (Продавцем) укладено зовнішньоекономічний контракт №01122020 на постачання Товарів (крапельної стрічки та дощових шлангів) та митну територію України на умовах FOB порт Ксинганг (Китай) (згідно Міжнародним правилам ІНКОТЕРМС 2000 року).

Відповідно до умов, визначених Контрактом №01122020 від 01.12.2020 позивачем у травні 2021 року імпортовано на митну територію України товари: поліетиленові шланги гнучкі (крапельна стрічка) з вбудованими краплевипусками (жорсткими емітерами), не армовані, не сполучені з іншими матеріалами, не обладнані фітингами, у рулонах на картонній бабіні, обмотані поліетиленовой плівкой- 820рул. Поліетиленові пласкі, гнучкі, розпилювальні шланги з отворами по всій довжині, розташованих на відстані один від одного, не сполучені з іншими матеріалами, не обладнані фітингами, не армовані, у рулонах, обмотані поліетиленовою плівкою, є основою для системи верхнього поливу розбризкуванням 100 рул.

Відповідно до п.2.1 Контракту поставка товару здійснюється на умовах FOB ІНКОТЕРМС 2000.

З метою декларування вказаного товару позивач подав до Чорноморській митниці Держмитслужби, електронну вантажну митну декларацію №UA508040/2021/003200 від 14.05.2021 року, в якій позивач самостійно визначив митну вартість товару, яка склала 23252,00 доларів США. Митна вартість визначалась за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Згідно вказаної митної декларації, позивачем заявлено окремою складовою вартості імпортованих товарів витрати на транспортування вищезазначених товарів поза митною територією України з порту відправлення Ксинганг, Китай до митного кордону України в контейнері MEDLT46781601*40HQ згідно коносамента SXE21030632 в сумі 77 739,48 грн.

Як убачається з матеріалів справи, до митної декларації позивачем додані: зовнішньоекономічний контракт №01122020 від 01 грудня 2020 року із нерезидентом «HEBEI YIMUYUAN WANER SAVING TECHNOLOGY CO., LTD»; інвойс від 07 грудня 2020 року за №IN-20201207; пакувальний лист до інвойсу від 07 грудня 2020 року за №IN-20201207; платіжні доручення в іноземній валюті від 23.12.2020 року за №201223/COR/62354 на суму 6 975,60 дол. США та від 26.02.2021 року за №210226/COR/95616 на суму 16276,40 дол. США з повної оплати імпортованих товарів згідно контракту та інвойсу від 07 грудня 2020 року за №IN-20201207; коносамент №SXE21030632 від 30.03.2021 року; договір про надання транспортно-експедиторських послуг від 17.03.2021 року №17-03/21 із експедитором ТОВ «ДАЙРЕКТ ЛАЙН» із заявкою №01 від 17.03.2021 до договору, довідку про вартість перевезення із рахунком №780 від 12.05.2021 та платіжним дорученням про оплату перевезення №100 від 13.05.2021, актом наданих послуг №786 від 13.05.2021.

Митним органом здійснено перевірку митної декларації. У зв`язку із спрацюванням Автоматизованої системи з оцінки ризиків зі змістом «Необхідно перевірити достовірність декларування транспортних витрат (фрахт контейнерів), здійснено перевірку. Згідно наявної інформації, фрахт контейнера з відповідної країни до порту призначення коштує близько від 3600 до 4300 USD» здійснено перевірку документів, що підтверджують транспортні витрати, за результатами якої відповідач дійшов до висновку, що документи надані декларантом для здійснення митного оформлення та для підтвердження заявленої митної вартості містять розбіжності та не містять усіх необхідних відомостей стосовно складових митної вартості. З огляду на викладене декларанту запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, відповідно до статті 53 Митного кодексу України.

На виконання такої вимоги митного органу декларантом додатково надані: коносамент; договір транспортно-експедиційного обслуговування № 17-03/21 від 17.03.2021 між ПП «Херсонкара» та ТОВ «ДАЙРЕКТ ЛАЙН»; довідка про транспортні витрати видана ТОВ «ДАЙРЕКТ ЛАИН».

Перевіркою додатково поданих документів відповідач дійшов до висновку, що у своїй сукупності вони не спростовують сумнівів щодо достовірності заявленого рівня митної вартості, що стало підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів від 14.05.2021 року №UA508040/2021/000103/2. Оскаржуване рішення обґрунтоване наступним: «Заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості (фактурна вартість, транспортні витрати та витрати на страхування) достовірно документально не підтверджено. Декларантом подано не всі документи для підтвердження митної вартості, а документи надані для підтвердження митної вартості мають ознаки підробки...

…Серед документів для підтвердження транспортних витрат декларантом надано договір транспортно-експедиційного обслуговування № 17-03/21 від 17.03.2021. Відповідно до п 2.1 даного договору Виконавець (ТОВ «ДАЙРЕКТ ЛАЙН») зобов`язується забезпечити послуги з організації перевезення вантажів Клієнта (ПП "ХЕРСОНКАРА"). Із вказаного договору не вбачається, що саме ТОВ «ДАЙРЕКТ ЛАЙН» встановлює вартість перевезення, адже відповідно до п.3.1.1 від свого та/або від імені клієнта укладає договори з перевізниками. Надані до митного оформлення документи не містять посилань на визначення ціни перевезення (фрахту) безпосереднім перевізником товару (MEDITERRANEAN SHIPPING).

Крім цього, серед документів наданих митниці для підтвердження заявленого рівня митної вартості відсутня інформація про те, що товар не страхувався покупцем, що може свідчити про приховування достовірної інформації щодо страхування товару.

Відповідно до умов поставки FOB згідно з Інкотермс 2000 (Багатостороння угодою від 01.01.2000 № 560 "ІНКОТЕРМС. Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2000 року)" покупець зобов`язаний нести всі ризики втрати чи пошкодження товару з моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження.

А отже, покупець страхує вантаж за власний рахунок, при цьому страхування має бути оформлено у вигляді контракту (договору). У такому випадку надається страховий поліс чи інше підтвердження страхового покриття. Разом з тим, страхових документів та документів, які б містили відомості про вартість страхування, в митницю не надано.

Додатково надана копія митної декларації країни відправлення №00095832 від 25.03.2021 містить посилання на сайт мережі www.flneprint.com та програмне забезпечення «pdfFactory Pro», що використовуються для переведення будь-яких документів у формат PDF, з метою їх редагування та внесення змін (внесення інформації, накладення печаток).

Зазначене може свідчити про те, що копія митної декларації країни відправлення № 00095832 від 25.03.2021 має ознаки підробленого документу.»

Отже, митну вартість товару скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу - МД від 09.03.2021 № UA807170/2021/013125, а саме: 2,17 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 17 180,50*2,17= 37 281,685 дол. США).

Попередні методи не застосовуються з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: - за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; - на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; -на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару.

Не погоджуючись з правомірністю вказаного рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує такі обставини та приписи законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 1 статті 49 Митного кодексу України встановлює, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (частина перша статті 52 МК України).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно із ч.2 ст. 53 МК України, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до положень ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Положеннями статті 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Положеннями ст. 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Отже, основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору.

Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачеві. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.04.2021 у справі №826/12362/16.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постанові від 28.10.2020 у справі № 1.380.2019.000724 (адміністративне провадження №К/9901/25406/19).

Суд зауважує, що сумніви митного органу щодо правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів у цьому випадку обґрунтовані тим, що серед документів наданих митниці для підтвердження заявленого рівня митної вартості відсутня інформація про те, що товар не страхувався покупцем; з договору не вбачається, що саме ТОВ «Дайрект Лайн» встановлює вартість перевезення та копія митної декларації країни відправлення №00095832 від 25.03.2021 містить посилання на сайт мережі www.fineprint.com та програмне забезпечення «pdfFactory Pro».

Як встановлено судом, позивачем при митному оформленні товару та на вимогу митного органу надано пакет документів, які містили числові показники ціни товару.

Суд не погоджується з висновками митного органу про те, що надані позивачем документи мають розбіжності або ознаки підробки зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що товар поставлявся на умовах поставки FOB порт Xingang (Китай) згідно ІНКОТЕРМС 2010.

Слід зазначити, що згідно термінів Інкотермс-2010 за умовами поставки FOB (Free On Board) продавець зобов`язаний здійснити завантаження товару на борт судна, призначеного продавцем, у день чи в межах періоду, що узгоджені сторонами, в названому порту відвантаження, у спосіб, що відповідає звичаям порту; продавець зобов`язаний нести всі витрати, пов`язані з товаром, до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження. Витрати на доставку товару з порту відвантаження покладаються на покупця і повинні включатись до митної вартості.

За умовами FOB на покупця покладаються усі ризики після переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження, що не є тотожним обов`язку покупця страхувати товар. Обов`язок щодо страхування товару не встановлений і умовами Контракту.

Крім того, зі змісту наявної у матеріалах справи довідки від 11.05.2021 року №11-05/9 транспортного експедитора ТОВ «ДАЙРЕКТ ЛАЙН», про транспортні витрати з перевезення контейнеру з імпортованим товаром убачається, що страхування вантажу за межами території України не проводилось.

Також позивачем надано до митного органу заяву від 24.05.2021 вих. №34, зі змісту якого убачається, що страхування товару не проводилось.

З огляду на викладене судом встановлено, що сумніви митного органу щодо правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів через відсутність документів страхування товару та відсутність інформації про те, що товар не страхувався покупцем, є необґрунтованими та безпідставними.

Таким чином безпідставними та необґрунтованими є доводи митного органу про те, що у наданих до митного оформлення документах відсутня інформація щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Щодо доводів митного органу про те, що із договору транспортно-експедиційного обслуговування №17-03/21 від 17.03.2021 не вбачається, що саме ТОВ «ДАЙРЕКТ ЛАЙН» встановлює вартість перевезення, а надані до митного оформлення документи не містять посилань на визначення ціни перевезення (фрахту) безпосереднім перевізником товару (MEDITERRANEAN SHIPPING), суд звертає увагу на таке.

Судом встановлено, що між ТОВ «Дайрект Лайн» (Виконавець) та ПП «Херсонкара» (Клієнт) укладено договір про надання транспортно-експедиторських послуг №17-03/21 від 17 березня 2021 року. Відповідно до умов вказаного договору Виконавець зобов`язується за плату і за рахунок Клієнта виконати або організувати виконання визначених цим Договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу відповідно до узгоджених сторонами Заявок (п.2.1 Договору).

Крім того, п.п.3.1.1. Договору транспортно-експедиторських послуг визначено, що Виконавець має право для виконання визначених цим Договором послуг здійснювати самостійний добір перевізників, агентів, інших третіх осіб та укладати правочини з такими третіми особами від свого імені або від імені Клієнта.

Також з умов Договору транспортно-експедиторських послуг №17-03/21 від 17 березня 2021 року убачається, що сторони дійшли згоди щодо таких умов: ціна договору складається з сум, вказаних у рахунках Виконавця (ТОВ «ДАЙРЕКТ ЛАЙН»); вартість конкретного перевезення залежить від умов, зазначених у відповідних Заявках, що погоджуються Сторонами; сума, що підлягає сплаті Виконавцеві (ТОВ «ДАЙРЕКТ ЛАЙН»), вказується в Заявках або в додатковій угоді про тарифи або в рахунках Виконавця; в цю суму включаються витрати на перевезення вантажу та інші додаткові витрати Виконавця, передбачені Договором, а також винагорода Виконавця (ТОВ «ДАЙРЕКТ ЛАЙН») (підпункти 4.1-4.3).

Відповідно до умов п. 4.7 цього ж Договору, оплата Клієнтом наданих за цим Договором послуг здійснюється відповідно до виставлених Виконавцем рахунків.

Зі змісту коносаменту №SXE21030632 убачається графа з таким змістом: «Для доставки товару, звертайтеся до: ТОВ «Дайрект Лайн» Україна, 04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд.4Б, …». Тобто коносамент містить посилання на експедитора саме ТОВ «Дайрект Лайн».

З наявних матеріалів справи убачається, що вартість перевезення встановлена та узгоджена Сторонами письмово в заявці №01 до договору №17-03/21 від 17.03.2021 року за маршрутом порт Xingang (Китай) - Одеса - Херсон в загальній сумі 3820 дол. США, а також в рахунку на оплату №780 від 12.05.2021 року експедитора ТОВ «ДАЙРЕКТ ЛАЙН» з доставки контейнеру MEDU4678160 з товаром, на суму 105967,37 грн. (в тому числі 77739,48 грн. морське перевезення, 28227,89 грн. розвантажувальні робота та транспортно-експедиційні послуги на митній території України).

Крім того, вартість доставки підтверджується платіжним дорученням №100 від 13.05.2021 року про оплату транспортно-експедиційних послуг та актом надання послуг №786 від 13.05.2021 року.

Окремо суд зауважує, що за наявною у митного органу інформацією фрахт контейнера з відповідної країни до порту призначення коштує близько від 3600 до 4300 USD, при цьому позивачем сплачено 3820 дол. США, що цілком відповідає вказаному митним органом діапозону цін.

Таким чином договір транспортно-експедиторських послуг №17-03/21 від 17 березня 2021 року укладений саме з ТОВ «Дайрект Лайн» (Виконавець), відповідно до якого сторони дійшли згоди про можливе виконання перевезення іншими третіми особами, у даному випадку «Sunshine Logistics», при цьому ціна договору складається з сум, вказаних у рахунках Виконавця. На підтвердження вартості транспортування та реальної оплати за перевезення контейнера MEDU4678160 позивачем надано до суду та до митного органу заявку №01 до договору №17-03/21 від 17.03.2021 року про надання транспортно- експедиторських послуг за маршрутом порт Xingang (Китай) - Одеса - Херсон в загальній сумі 3820 дол. США; рахунок на оплату №780 від 12.05.2021 на загальну суму 105967,37 грн; платіжне доручення №100 від 13.05.2021 року про оплату транспортно-експедиційних послуг та акт надання послуг №786 від 13.05.2021 року.

Отже, понесені позивачем витрати на доставку імпортованого товару як за межами митної території України, так і на території України підтверджені належними та допустимими доказами, а тому посилання митного органу на те, що з договору не вбачається, що саме ТОВ «Дайрект Лайн» встановлює вартість перевезення є безпідставними та необґрунтованими.

Щодо доводів відповідача про наявність ознак підробки митної декларації країни відправлення, суд зазначає наступне.

Відповідач обґрунтовує такі доводи тим, що додатково надана копія митної декларації країни відправлення №00095832 від 25.03.2021 року містить посилання на сайт www.fineprint.com та програмне забезпечення «pdfFactory Pro», що використовується для переведення будь-яких документів у формат PDF, а тому копія митної декларації містить ознаки підробленого документа. Разом з тим, відповідач жодним чином не підтверджені такі доводи, не надано жодного доказу на підтвердження факту підроблення митної декларації країни відправлення №00095832 від 25.03.2021 року. Натомість, як убачається з матеріалів справи вказана митна декларація направлена постачальником-нерезидентом «НЕВЕІ YIMUYUAN WANER SAVING TECHNOLOGY CO., LTD» на електронну поштову скриню позивача у форматі «PDF».

Окремо суд зауважує, що з повідомлення митного органу про необхідність надання декларантом додаткових документів вбачається, що митний орган при цьому лише посилається на п.5 ст.54 МК України та ст.53 МК України та перераховує увесь перелік документів, передбачений ч.3 ст.53 КАС України.

Тобто, за встановленими у цій справі обставинами, суть виявлених митним органом недоліків знайшла своє відображення безпосередньо у рішенні про коригування митної вартості, яке у процедурі митного оформлення є кінцевим та позбавляє декларанта можливості подавати додаткові документи. В той же час у вимозі про надання додаткових документів відповідач не зазначив законодавчо визначених підстав для цього та не вказав, чому з наданих до митного оформлення документів неможливо визначитись з правильністю (неправильністю) визначення декларантом митної вартості товару, а виключно наведено пропозицію надання додаткових документів за переліком, встановленим частиною третьої статті 53 МК України.

Такий підхід відповідача суперечить нормам статті 53 КАС України, оскільки встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. Натомість, у цій справі декларант фактично був позбавлений можливості зрозуміти, які саме складові митної вартості викликали сумнів у митного органу та які належить усунути додатковими документами.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 28.10.2020 у справі № 1.380.2019.000724 (адміністративне провадження №К/9901/25406/19).

Крім того, Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, зокрема у постанові від 30 квітня 2020 року у справі № 820/231/16, що витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що витребовуючи перелік документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Посилання ж митного органу на те, що надані декларантом документи містять розбіжності спростовуються матеріалами справи.

При цьому з наданих до суду документів вбачається, що позивачем було надано відповідачеві на підтвердження заявленої митної вартості товарів за основним методом усі необхідні та передбачені частиною другою статті 53 МК України документи, які містили повні та достовірні відомості про заявлену митну вартість товарів, чітко ідентифікували придбаний товар та містили об`єктивні й достовірні дані, при цьому відсутні розбіжності у зовнішньоекономічному договорі, інвойсі, рахунках, коносаменті, платіжних дорученнях, договорі про надання транспортно-експедиторських послуг.

Як зазначає митний орган, декларантом не було надано документи, що містяться у вимозі митного органу, а саме: рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту) про транспортно - експедиційні послуги; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи); якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Суд відмічає, що відповідно до положень ст. 53 Митного кодексу України, декларант на вимогу митниці надає всі наявні у нього документи, тому у разі відсутності у декларанта каталогу, специфікацій чи прейскурантів (прайс-листів) останній об`єктивно позбавлений можливості їх надати. Правова оцінка суду щодо страхових документів та рахунків на сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту) про транспортно-експедиційні послуги наведена вище у цьому рішенні.

Стосовно не надання декларантом висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, суд зазначає, що вказані документи витребувані митним органом безпідставно та необґрунтовано. Так, відповідно до ч.3 ст.53 МК України декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності), зокрема висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З наведеного убачається, що законодавцем встановлені три умови, за яких декларант має надати висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини:

- у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- наявність письмової вимоги;

- наявність у декларанта витребуваних документів (висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини).

Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18.09.2020р. у справі №815/4686/16.

Як вже встановлено судом, митним органом не доведена наявність підстав для витребування відповідних документів, адже з наданих декларантом документів можливо встановити митну вартість товару. Крім того, декларантом надаються лише ті документи, які наявні у останнього.

Враховуючи викладене, суд вважає, що для митного оформлення позивачем були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Як встановлено судом, за результатами проведеної перевірки, митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до ст.64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу. Попередні методи не застосовувалися з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товарів.

Відповідно до ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 р., посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Судом встановлено, що митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України, на підставі інформації, наявної у митного органу. У якості джерела інформації стосовно визначення митної вартості товару було використано митну декларацію МД від 09.03.2021 № UA807170/2021/013125, а саме: 2,17 Дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 17 180,50*2,17= 37 281,685 Дол. США).

Частинами 1 - 4 статті 60 МК України передбачено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18.09.2020р. у справі №815/4686/16.

Дослідивши митну декларацію від 09.03.2021 №UA807170/2021/013125 судом встановлено, що судом встановлено, що товар у вказаній декларації суттєво різниться від товару, зареєстрованого позивачем, зокрема якісними характеристиками (вид, розмір, тощо) та умовами поставки (СРТ).

Відтак, необґрунтованим та немотивованим є використання митним органом митної декларації від 09.03.2021 № UA807170/2021/013125, адже товар в наведеній декларації не є аналогічним товару, задекларованому позивачем.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Таким чином, суд вважає, що позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару всі документи, які передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною Контракту.

Висновки відповідача про заниження позивачем митної вартості товару та надання митному органу недостовірних даних не підтверджуються наявними матеріалами справи, а виявлені невідповідності у поданих позивачем документах є необґрунтованими та не впливають на ціну товару.

Окремо суд звертає увагу, що декларант наданими до митного оформлення документами повинен підтвердити числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок такої. Даний обов`язок декларанта кореспондується із повноваженнями митного органу щодо перевірки (митного контролю) числового значення заявленої митної вартості. При цьому, митний орган має право витребувати додаткові документи у декларанта лише за умови, якщо вже надані документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, що надавались позивачем митному органу, суд доходить висновку, що такі документи у сукупності чітко ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей та містять дані, що піддаються обчисленню, і підтверджують митну вартість товарів за ціною договору.

Натомість контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню резервного методу.

Зважаючи на викладене, в даній справі митний орган не спростував дійсності поданих до митного оформлення основних документів, достовірності зазначених у них відомостей, контрактну ціну оцінюваних товарів, а також не довів об`єктивну неможливість перевірити вартість операції на підставі наданих позивачем документів.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що відповідачем не доведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товарів за ціною договору, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товарів не встановлено, тобто основні документи містили всі необхідні числові дані для визначення вартості, зазначеної в вантажній митній декларації.

Враховуючи, що декларантом під час проведення митного контролю, одночасно з поданням митної декларації, відповідачу було подано всі необхідні документи, які відповідають вимогам ч.2 ст.53 Митного кодексу України та чітко ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначені саме митної вартості товарів та підтверджують ціну товарів, вказану в контракті, суд, приходить до висновку про те, що рішення про коригування митної вартості товарів є протиправними, а отже підлягає скасуванню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов Приватного підприємства "Херсонкара" до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Чорноморською митницею Держмитслужби рішення про коригування митної вартості товарів від 14.05.2021 №UA508040/2021/000103/2.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чорноморської митниці Держмитслужби (73000, м. Херсон, вул. Гоголя, 13, ) на користь Приватного підприємства "Херсонкара" (, адреса: вул. Жуковського буд. 89, м. Херсон, 73042) понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний

кат. 108020200