Справа № 160/8679/21
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2021 року Справа № 160/8679/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії, -
31.05.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» від 13 квітня 2021 року № 4-3017/15-21-СГ;
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,0850 га, із цільовим призначенням (01.05) для індивідуального садівництва, розташованої на території Сурсько-Литовської сільської ради, Дніпровського району, Дніпропетровської області за межами населених пунктів, із земель державної власності, відповідно до графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що нею подано до ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області клопотання, в якому вона просила надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва в межах норм, визначених законом, безоплатно у власність в порядку безоплатної приватизації, орієнтовною площею 0,0850 га, яка розташована на території Сурсько-Литовської сільської ради, Дніпровського району, Дніпропетровської області. Не зважаючи на те, що до клопотання були додані усі необхідні документи, визначені законом, наказом від 13.04.2021 № 4/3017/15-21-СГ відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Вважаючи, що відповідачем протиправно та незаконно відмовлено у наданні дозволу позивачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, остання звернулась до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
29.06.2021 представником відповідача надано до суду письмовий відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 13.04.2021 № 4-3017/15-21-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документові із землеустрою» було відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,0850 га, із цільовим призначенням (01.05) - для індивідуального садівництва, з тих підстав, що згідно з наданими позивачем матеріалами, запитувана земельна ділянка знаходиться у користуванні садового товариства «Дорожник», проте відсутні належним чином завірені копії документів, які посвідчують право користування землею садового товариства / «Дорожник». Оскільки під засвідченням копії документа слід розуміти, саме засвідчення відповідності копії оригіналу відповідного документу, відсутність на копії напису про її засвідчення «Згідно з оригіналом» чи в іншому словесному виразі дає підстави вважати її такою, що не посвідчена в установленому порядку, а тому, на думку відповідача, спірний наказ прийнятий у відповідності до вимог чинного законодавства.
16.07.2021 ухвалою суду в задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про заміну відповідача відмовлено.
Згідно положень ст. 262 КАС України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 08.12.2020 ОСОБА_1 звернулась до відповідача із клопотанням щодо розгляду питання надання їй дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва, орієнтовною площею 0,085 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Сурсько-Литовської сільської ради, Дніпровського району, Дніпропетровської області із земель державної власності.
До означеного клопотання було додано: копію паспорту заявника, копію ідентифікаційного коду заявника, графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, свідоцтво про державну реєстрацію садового товариства «Дорожник», Статут садового товариства «Дорожник», нотаріальну заяву Голови правління садового товариства «Дорожник» та Розпорядження голови РДА.
13.04.2021 відповідачем видано наказ № 4/3017/15-21-СГ, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Сурсько-Литовської сільської ради, Дніпровського району, Дніпропетровської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,0850 га, із цільовим призначенням (01.05) - для індивідуального садівництва, з таких підстав: згідно з наданими матеріалами запитувана земельна ділянка знаходиться у користуванні садового товариства «Дорожник», проте відсутні належним чином завірені копії документів, які посвідчують право користування землею садового товариства «Дорожник».
Позивач не погоджується із правомірністю спірного наказу та вважає його протиправним.
Частиною 6 статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).
Згідно з ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Надання відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є одним з етапів погодження і оформлення документів, які відповідно до вимог чинного законодавства є необхідними для прийняття компетентним органом рішення про набуття громадянами земель у власність.
При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття позитивного рішення про надання її у власність, оскільки процес передачі земельної ділянки громадянам у власність є стадійним, зокрема, першою стадією якого є надання уповноваженим органом дозволу на розробку проекту землеустрою, що свідчить про відсутність у відповідача підстав для встановлення будь-яких обмежень у надані дозволу на розробку проекту землеустрою іншій особі при дотриманні нею вимог вказаних статей Земельного кодексу України.
Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Як підтверджується матеріалами справи, підставою для відмови у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність стало те, що запитувана земельна ділянка знаходиться у користуванні садового товариства «Дорожник», проте відсутні належним чином завірені копії документів, які посвідчують право користування землею садового товариства «Дорожник»
З огляду на положення ст. 123 ЗК України суд зазначає, що неправомірною є відмова відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав інших ніж передбачено законом, а саме: невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Крім того, відсутня жодна з підстав, передбачених ч. 7 ст. 118 ЗК України, за яких ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 820/3087/17. Таким чином, суд дійшов висновку, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 13.04.2021 № 4/3017/15-21-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», прийнятий з порушенням норм Земельного кодексу України, та не може вважатися обґрунтованим та законним, оскільки належних мотивів та причин такої відмови у вказаному рішенні органу відповідачем не наведено.
Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва, суд зазначає наступне.
За Рекомендацією № R (80) 2 комітету державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Отже, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.
З огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Отже, адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч. 2 ст. 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Суд зазначає, що у даній справі повноваження стосовно надання дозволу на розроблення проекту землеустрою чи надання мотивованої відмови у його наданні, регламентовано ч. 6 ст. 118 ЗК України. Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати (відмовити). За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.
Застосовуючи ці підходи до справи, що розглядається, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,0850 га, розташованої на території Сурсько-Литовської сільської ради, Дніпровського району, Дніпропетровської області, є втручанням у дискреційні повноваження органу виконавчої влади.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 02.07.2020 у справі № 825/2228/18.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду.
Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що позивачем документально підтверджено лише сплату судового збору у розмірі 1 816,00 грн.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 262 КАС України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» від 13 квітня 2021 року № 4-3017/15-21-СГ.
Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,0850 га, із цільовим призначенням (01.05) для індивідуального садівництва, розташованої на території Сурсько-Литовської сільської ради, Дніпровського району, Дніпропетровської області за межами населених пунктів, із земель державної власності, відповідно до графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення суду складений 16 липня 2021 року.

Суддя А. Ю. Рищенко