Справа № 460/1649/21
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2021-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2021 року м. Рівне №460/1649/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дорошенко Н.О. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про скасування нарахування боргу та зобов`язання вчинення певних дій, визнання протиправною та скасування постанови, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - відповідач), у якому просить: скасувати нарахування боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску в сумі 4914,36 грн; зобов`язати відповідача здійснити коригування особового рахунку позивача як фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, шляхом виключення з особового рахунку платника податків записів про заборгованість зі сплати ЄСВ у сумі 4914,36 грн та про нарахування пені на загальну суму 4197,37 грн; визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 10.02.2021 №Ф-260531-50 про сплату боргу (недоїмки).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від дати взяття на облік позивача як платника єдиного внеску, вона сплачувала ЄСВ у розмірах та порядку, встановленому нормативними документами, тому вважає, що недоїмка (борг) зі сплати ЄСВ відсутні, а сума, нарахована та відображена в ІКП, є необґрунтованою та підлягає коригуванню.

Ухвалою від 16.03.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Відповідач подав відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову повністю. На обґрунтування поданих заперечень зазначив, що позивачем не враховано всіх самостійно поданих звітів, на підставі яких зазначалися суми нарахування до сплати єдиного внеску. Так, за 2018 рік позивач декларувала суму нарахованого єдиного внеску 12989,90 грн, а сплатила 8075,54 грн. Отже, за 2018 рік виникла заборгованість в сумі 4914,36 грн, що перейшла на 2019 рік. В 2019 році позивач задекларувала 11717,03 грн та сплатила таку суму, однак залишок заборгованості в сумі 4914,36 грн сплачений не був. Таким чином, відповідач вважає, що 10.02.2021 податковим органом було правомірно сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) на суму 4914,36 грн.

Позивач подала відповідь на відзив, в якому повністю заперечила доводи контролюючого органу та зауважила, що подані нею документи підтверджують факт сплати ЄСВ за 2018 рік в повному обсязі.

З`ясувавши доводи та аргументи, наведені учасниками в заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи.

Відповідно до повідомлення про взяття на облік платника єдиного внеску №001 від 20.12.2017 (Форма № 2-ЄСВ), довідки про взяття на облік платника податків, відомості щодо якого не підлягають включенню до Єдиного державного реєстру №007 від 20.12.2017, ОСОБА_1 взята на облік відповідачем як самозайнята особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема, діяльність адвоката (КВЕД- 69.10- «Діяльність у сфері права»).

10.02.2021 ГУ ДПС у Рівненській області сформовано вимогу № Ф-260531-50 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на суму 4914,36 грн.

Вважаючи таку вимогу контролюючого органу протиправною, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Пунктом 2 статті 1 Закону № 2464-VI встановлено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до статті 3 Закону №2464-VI, збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами: законодавчого визначення умов і порядку його сплати; обов`язковості сплати; законодавчого визначення розміру єдиного внеску; прозорості та публічності діяльності органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску; захисту прав та законних інтересів застрахованих осіб; державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску; відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону № 2464-VI, платниками єдиного внеску є, зокрема:

- роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами;

- особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Статтею 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою (ч.1). Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (ч.2).

Підпунктом 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності (абз.1).

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб (абз.2).

Як вбачається із матеріалів справи, за даними контролюючого органу борг по ЄСВ у позивача в сумі 4914,36 грн виник за період 2018 року.

Водночас, обставини щодо перевірки наявності боргу у позивача по ЄСВ за період 2018 року встановлені судовим рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29.10.2020 у справі № 460/5500/20, яке набрало законної сили 04.02.2021.

Зокрема, судовим рішенням у справі № 460/5500/20 встановлено, що відповідно до копій платіжних доручень від 01.06.2018 позивачем сплачено ЄСВ за грудень 2017 року в сумі 704,00 грн. (на облік взята з 20.12.2017 року), від 19.04.2018 - сплачено 2457,18 грн. ЄСВ за 1 квартал 2018 року (по 819,06 грн. за кожен місяць 1 кварталу 2018 р.); від 09.07.2018 - сплачено 2457,18 грн. ЄСВ за 2 квартал 2018 року (по 819,06 грн. за кожен місяць 2 кварталу 2018 р.); від 12.10.2018 - сплачено 2457,18 грн. ЄСВ за 3 квартал 2018 року (по 819,06 грн. за кожен місяць 3 кварталу2018 р.); від 18.01.2019 - сплачено 2457,18 грн. ЄСВ за 4 квартал 2018 року (по 819,06 грн. за кожен місяць 4 кварталу 2018 р.).

02.05.2019 позивачем до відповідача подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2018 рік та звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за формою № Д5 (річна). На підставі зазначених документів, відповідно до квитанції № 68 АТ "Ощадбанк" від 26.04.2019 ОСОБА_1 доплачено суму ЄСВ за 2018 рік в розмірі 997,31 грн.

Відповідно до платіжних доручень від 17.04.2019 позивачем сплачено 2754,18 грн. ЄСВ за 1 квартал 2019 року (по 918,06 грн. за кожен місяць 1 кварталу 2019 р.); від 17.07.2019 - сплачено 2754,18 грн. ЄСВ за 2 квартал 2019 року (по 918,06 грн. за кожен місяць 2 кварталу 2019 р.). Відповідно до квитанцій АТ "Ощадбанк" від 18.10.2019 - сплачено 2754,18 грн. ЄСВ за 3 квартал 2019 року (по 918,06 грн. за кожен місяць 3 кварталу 2019 р.); від 17.01.2020 - сплачено 2754,18 грн. ЄСВ за 4 квартал 2019 року (по 918,06 грн. за кожен місяць 4 кварталу 2019 р.).

05.06.2020 позивачем до відповідача подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2019 рік та звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за формою № Д5 (річна). На підставі зазначених документів, відповідно до квитанції № 32 АТ "Ощадбанк" від 23.07.2020 ОСОБА_1 доплачено суму ЄСВ за 2019 рік в розмірі 498,01 грн.

Законом України від 17.03.2020 № 533-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникнення і поширення короновірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 533), було внесено зміни до Закону № 2464, зокрема розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 доповнено п. 910, яким передбачається звільнення осіб, які провадять незалежну професійну діяльність від сплати ЄСВ за себе з 1 по 31 березня 2020 року та з 1 по 30 квітня 2020 року.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 13.05.2020 внесено зміни, зокрема, до п. 910 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464, якими передбачається продовження термінів звільнення осіб, які провадять незалежну професійну діяльність від сплати ЄСВ за себе з 1 по 31 травня 2020 року.

Платіжними дорученнями від 16.04.2020 та від 10.07.2020 позивачем сплачено 2078,12 грн. ЄСВ за 1 квартал 2020 року (за січень-лютий 2020 по 1039,06 грн.) та 1039,06 грн. за 2 квартал 2020 року (за червень 2020 року).

Враховуючи викладене вище, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2017, 2018, 2019 роки, а також за 2020 рік, в повному обсязі.

У відзиві на позов відповідачем зазначено, що за 2018 рік позивач декларувала суму нарахованого єдиного внеску 12989,90 грн., а сплатила 8075,54 грн. Отже, за 2018 рік виникла заборгованість в сумі 4914,36 грн., що переходить у наступні податкові періоди.

Разом з тим, у матеріалах справи наявна податкова декларація про майновий стан і доходи позивача за 2018 рік (тип декларації - звітна), що подана до податкового органу та прийнята останнім 02.05.2020.

Судом встановлено, що така декларація подана ОСОБА_1 як фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, у встановленому Законом України №2148-VIII порядку та строки.

Відповідно до цієї декларації позивачем сплачено в повному обсязі належні суми ЄСВ (а.с.39-42).

Таким чином, судовим рішенням від 29.10.2020 у справі № 460/5500/20 встановлено відсутність боргу по ЄСВ у позивача за 2018 рік. Рішення суду набрало законної сили 04.02.2021.

Згідно із ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За наведених обставин, вимога відповідача від 10.02.2021 № Ф-260531-50 є протиправною та належить до скасування.

Щодо заявлених позовних вимог позивача про скасування нарахування боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску в сумі 4914,36 грн та зобов`язання Головне управління ДПС у Рівненській області здійснити коригування особового рахунку фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) шляхом виключення з особового рахунку платника податків недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 4914,36 грн, суд зазначає наступне.

Спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З 10.06.2016 набув чинності Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України № 422 від 07.04.2016 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за № 751/28881 (далі - Порядок № 422).

Інтегрованою карткою платника (далі ІКП) є форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами (п. 2 розділу І Порядку № 422).

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 422 передбачено, що з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Облікові та звітні показники включаються до еталонних довідників з подальшим обов`язковим внесенням відповідних змін до реєстрів операцій та показників, які формуються ДФС за погодженням Міністерства фінансів України.

Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

При погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник, у першу чергу зараховуються у рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник, у наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу у рахунок пені згідно з черговістю їх виникнення (п.п.4 п.2 розділу ІІІ Порядку №422).

Отже, оскільки нарахування, збільшення або зменшення сум податкових зобов`язань платника податків, його податкового боргу, розрахунки з бюджетом здійснюються в інтегрованій картці платника податків, суд дійшов висновку про наявність у платника податків матеріально-правового інтересу в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26.02.2019 по справі № 805/4374/15-а.

Саме такий спосіб захисту порушених прав та інтересів платника податків визнав обґрунтованим Верховний Суд у постанові від 13.02.2018 по справі № 816/2042/16.

У даній справі обставини є відмінними від розглянутої Верховним Судом, проте саме такий спосіб захисту та відновлення порушеного права, з метою відображення в інтегрованих картах фактичного стану розрахунків з бюджетом, було обрано останнім.

Отже, оскільки під час розгляду справи встановлено протиправність спірної вимоги, з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд приходить до висновку про наявність правових підстав про зобов`язання відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника податків.

Окрім того, дослідженням інтегрованої картки позивача встановлено, що контролюючий орган, обліковуючи з жовтня 2018 року заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску, нараховував на суму такої заборгованості пеню, а саме: 12.10.2018 в сумі 213,77 грн, 18.01.2019 - в сумі 449,66 грн, 19.04.2019 - в сумі 447,21 грн, 19.04.2019 - в сумі 26,14 грн, 26.04.2019 - в сумі 94,74 грн, 18.07.2019 - в сумі 206,99 грн, 18.07.2019 - в сумі 143,22 грн, 18.10.2019 - в сумі 168,55 грн, 18.10.2019 - в сумі 54,05 грн, 18.10.2019 - в сумі 211,64 грн, 17.01.2020 - в сумі 393,15 грн, 17.01.2020 - в сумі 52,27 грн, 16.04.2020 - в сумі 369,91 грн, 13.07.2020 - в сумі 21,83 грн, 13.07.2020 - в сумі 167,48 грн, 24.07.2020 - в сумі 92,63 грн, 19.10.2020 - в сумі 354,67 грн, 19.10.2020 - в сумі 340,09 грн, 18.12.2020 - в умі 48,00 грн, 18.12.2020 - в сумі 90,64 грн, 18.12.2020 - в сумі 156,9 грн, 18.12.2020 - в сумі 93,83 грн, всього нараховано пені за вказаний період в сумі 4197,37 грн (а.с.51-56).

Представник відповідача позов в частині позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити коригування особового рахунку шляхом виключення записів про нарахування пені на загальну суму 4197,37 грн жодним чином не заперечив, доводів на підтвердження правомірності нарахування пені в означеній сумі не навів.

Враховуючи, що судом встановлено протиправність нарахування відповідачем заборгованості зі сплати єдиного внеску, то нарахування пені на суму заборгованості суд також вважає протиправним. Отже, позов в цій частині позовних вимог слід задовольнити.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та досліджених по справі письмових доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 908,00 грн, сплачений відповідно до квитанції №34 від 09.03.2021.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул. Відінська, 12, ) про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправним нарахування Головним управлінням ДПС у Рівненській області боргу (недоїмки) ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2018 рік в сумі 4914,36 грн.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Рівненській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-260531-50 від 10.02.2021.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Рівненській області внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 шляхом виключення з інтегрованої картки записів про нарахування боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 4914,36 грн та пені в сумі 4197,37 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул. Відінська, 12, ) судовий збір у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень, 00 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 06 серпня 2021 року

Суддя Н.О. Дорошенко