Справа № 240/16957/21
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09 серпня 2021 року м. Житомир справа № 240/16957/21

категорія 105000000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Романченко Є.Ю., розглядаючи позовну заяву Багатопрофільногого малого приватного підприємства "Сприяння" до Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про скасування постанов,

встановив:

Багатопрофільне мале приватне підприємство "Сприяння" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі (Центрально-західне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) в якому просить визнати неправомірними дії державних виконавців: Батик А.О, Войтко Н.В., Левківської Л.І.,Зарембінської В.Ю., Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в частині неналежного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадждення № 61512924 від 12.03.2020; № 62565934 від 15.07.2020; № 64120854 від 14.01.2021, постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних ВП № 61512924 від 07.06.2021; постанови про зведене виконавче провадження № 64141524 від 14.01.2021; постанови про арешт майна боржника; постанови про арешт розрахункових рахунків та визнання незаконною оголошення заборони його відчуження; постанови про стягнення виконавчого збору від 12.03.2020.

Також багатопрофільне мале приватне підприємство "Сприяння" просить скасувати:

- постанову про відкриття виконавчого провадження № 61512924 від 12.03.2020;

- постанову про відкриття виконавчого провадження № 62565934 від 15.07.2020;

- постанову про відкриття виконавчого провадження № 64120854 від 14.01.2021;

- постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних ВП № 61512924 від 07.06.2021;

- постанову про зведене виконавче провадження № 64141524 від 14.01.2021;

- постанову про арешт майна боржника;

- постанову про арешт розрахункових рахунків та визнання незаконною оголошення заборони на його відчуження;

- вимогу державного виконавця № 76888 від 08.07.2021.

Одночасно з вказаним адміністративним позовом, позивачем подано клопотання про відстрочення сплати судових витрат та клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви до провадження, досліджуючи зміст та обґрунтованість позовної заяви та наданих документів до позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок та розміри сплати судового збору регулюються Законом України «Про судовий збір».

Згідно із частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до положень пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем встановлюється у такому розмірі: 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" з 01 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2270,00 гривні.

Суддею встановлено, що позовна заява містить вісім основних позовних вимог немайнового характеру.

Отже, за подання вказаного адміністративного позову позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 18160,00 грн (2270,00 грн*8).

Щодо заявленого позивачем клопотання про відстрочення сплати судових витрат, суд зазначає наступене.

Частиною 1 ст. 133 КАС України, передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

В силу частини 2 цієї норми, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Втім, наведені у ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" підстави не звільняють позивача від обов`язку сплати судовий збір у спірних правовідносинах.

Однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Сплата судового збору за подання адміністративного позову є її процесуальним обов`язком.

У зв`язку із цим обставини, що пов`язані з фінансовим станом юридичної особи, не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судових витрат.

При цьому суд акцентує увагу позивача на тому, що в силу приписів ст. 133 КАС України та ст. 8 Закону суду надано повноваження на власний розсуд звільнити від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір) тих осіб, рівень статків яких не дозволяє робити будь-які судові витрати. Втім, визначення майнового стану заявника є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень його майнового стану.

Однак, позивачем жодних доказів, які могли б підтвердити матеріальний стан позивача до клопотання про відстрочення сплати судових витрат додано не було.

За таких обставин підстави для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору відсутні.

Щодо клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Статтею 287 КАС України визначені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Так, частиною 1 та пунктом 1 частини 2 статті 287 КАС України встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Встановлений статтею 287 КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Визначаючи початок перебігу для позивача процесуального строку на звернення з даним позовом до суду, суд зазначає наступне.

Встановлений статтею 287 КАС України десятиденний строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Порівняльний аналіз термінів "дізнався" та "повинен був дізнатись", що містяться у статті 287 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому сама по собі необізнаність позивача з фактом порушення його прав не є підставою для автоматичного і безумовного поновлення строку звернення до суду.

Суд також зазначає, що доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Крім того, Верховний Суд у своїх рішеннях, зокрема від 08.08.2019 у справі №127/13736/16-а, адміністративне провадження №К/9901/42788/18 зазначив, що "незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами."

Зазначаючи підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, позивач вказав, що з матеріалами виконавчого провадження він ознайомився лише 16 червня 2021 року, а в період часу з 21.06.2021 по 23.07.2021 керівник Багатопрофільного малого приватного підприємства "Сприяння" перебував на лікуванні. Окрім цього, позивач вказує, що ними не пропущено шестимісячний строк звернення до суду.

Водночас, у позовній заяві позивач зазначає, що 15 березня 2021 року, йому під розписку було вручено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64120854 від 14 січня 2021 року. Також, матеріали справи містять постанову про об"єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 14 січня 2021 року, зі змісту якої вбачається, що виконавче провадження № 64120854 об"єднано з виконавчим провадженням № 62565934 у зведене виконавче провадження № 64141524.

Тобто з 15 березня 2021 року позивач дізнався про порушення його прав та мав реальну можливість ознайомитися з матеріалами зведеного виконавчого провадження (від 14 січня 2021 року), яке містить оскаржувальні постанови.

Тому саме з 15 березня 2021 року слід обрахувати десятиденний строк звернення до суду з вказаний адміністративним позовом.

Посилання позивача на шестимісячний строк звернення до суду з вказаним позовом, суд також не приймає до уваги, з огляду на приписи частини 1 та пункту 1 частини 2 статті 287 КАС України.

Доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено. Відтак, суд визнає причини пропущення строку звернення до суду з даним позовом неповажними.

Також слід зазначити, що за змістом частин 4,5 статті 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання про витребування доказів.

Всупереч викладеному, позивачем не додано належним чином засвідчених копій усіх оскаржених постанов державного виконавця, зокрема до матеріалів справи не додано:

- постанову про відкриття виконавчого провадження № 62565934 від 15.07.2020;

- постанову про відкриття виконавчого провадження № 64120854 від 14.01.2021;

- постанову про зведене виконавче провадження № 64141524 від 14.01.2021;

- постанову про арешт майна боржника;

- постанову про арешт розрахункових рахунків та визнання незаконною оголошення заборони на його відчуження;

- вимогу державного виконавця № 76888 від 08.07.2021.

Водночас матеріали справи містять копії постанов, вимоги про скасування яких позивачем не заявлені, а саме: постанова про об"єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 14 січня 2021 ВП № 62565934, постанова про стягненн виконавчого збору від 12.03.2020 ВП № 61512924, а також вимога державного виконавця від 10.06.2021 № 65155, а не № 76888 від 08.07.2021, як зазначено позивачем.

Частиною першою статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до положень частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду:

- доказу сплати судового збору в розмірі 18160,00 грн;

- належним чином засідчених копій постанови про відкриття виконавчого провадження № 62565934 від 15.07.2020; постанови про відкриття виконавчого провадження № 64120854 від 14.01.2021; постанови про зведене виконавче провадження № 64141524 від 14.01.2021; постанови про арешт майна боржника; постанови про арешт розрахункових рахунків та визнання незаконною оголошення заборони на його відчуження; вимоги державного виконавця № 76888 від 08.07.2021 або ж мотивованого клопотання про їх витребування у разі наявності підстав, що унеможливлюють подачу таких доказів самостійно;

- заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку звернення з вказаним позовом до суду та доказів поважності причин його пропуску.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів ГУК у Жит.обл/ТГ м.Житомир/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37976485; Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.) Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA4006797; Код класифікації доходів бюджету 22030101; Призначення платежу *;101; (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Житомирський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа)

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву Багатопрофільного малого приватне підприємство "Сприяння" залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Є.Ю. Романченко