Справа № 420/4193/19
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 р.м. ОдесаСправа № 420/4193/19

Головуючий в І інстанції: Токмілова Л.М.

Дата та місце ухвалення рішення: 24.02.2021 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Стас Л.В.

судді Турецької І.О.

за участю секретаря Коваль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Полінкс» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року у справі за заявою Головного управління ДПС в Одеській області про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року по справі № 420/4193/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Полінкс» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Полінкс» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області, в якому, з урахуванням уточнень, просило:

- визнати протиправними дії посадових осіб Головного управління ДФС в Одеській області по складанню акту № 396/05-12-02/42871314 від 08.07.2019 року про результати камеральної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Полінкс»;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 11.07.2019 року;

- зобов`язати Головне управління ДФС в Одеській області внести до реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування дані щодо узгодження суми бюджетного відшкодування ТОВ «Полінкс» у розмірі 33 677 629 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 05.08.2019 року;

- зобов`язати Головне управління ДФС в Одеській області внести до реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування дані щодо узгодження суми бюджетного відшкодування ТОВ «Полінкс» у розмірі 30 694 715 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 11.07.2019 р. виданого ГУ ДФС в Одеській області. Зобов`язано Головне управління ДФС в Одеській області внести в Реєстр заяв про повернення сум бюджетного відшкодування дані щодо узгодження суми бюджетного відшкодування ТОВ «Полінкс» у розмірі 33 677 629 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 05.08.2019 р. виданого ГУ ДФС в Одеській області. Зобов`язано Головне управління ДФС в Одеській області внести в Реєстр заяв про повернення сум бюджетного відшкодування дані щодо узгодження суми бюджетного відшкодування ТОВ «Полінкс» у розмірі 30 694 715 грн. Стягнуто з Головного управління ДФС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полінкс» суму судового збору за подання адміністративного позову за: платіжним дорученням від 18.07.2019 року у сумі 1 921, 0 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.); платіжним дорученням № 11 від 12.07.2019 року у сумі 19 210, 0 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень 00 коп.). В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області повернуто апелянту.

30.10.2019 року Одеським окружним адміністративним судом виданий виконавчий лист № 420/4193/19 про стягнення з Головного управління ДФС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полінкс» суму судового збору за подання адміністративного позову за: платіжним дорученням від 18.07.2019 року у сумі 1 921, 0 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.); платіжним дорученням № 11 від 12.07.2019 року у сумі 19 210, 0 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень 00 коп.).

11.02.2020 року вказаний виконавчий лист повернутий на адресу суду першої інстанції з відміткою про його виконання.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області.

Ухвалою Верховного Суду від 29 грудня 2020 року у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2020 року у справі № 420/4193/19 - відмовлено.

25.01.2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області подано заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року у даній справі, в якій заявник просить скасувати вказане судове рішення та винести нове рішення, яким відмовити у задоволенні заявленого позову у повному обсязі. У вказаній заяві заявник зазначив, що 23.12.2020 року ним отримано лист від Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України від 18.12.2020 року № 0434-231/43568 із додатками. Заявник вказує, що згідно тексту відповідних документів, детективами Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України в рамках порушеного кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000 від 21.08.2020 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 Кримінального кодексу України, на підставі ухвал слідчих судів Вищого антикорупційного суду від 26.11.2020 року № 991/9712/20 та 02.12.2020 року № 991/9915/20, проведено обшуки за адресами складських приміщень ТОВ «Полінкс», які підприємство відображає у звітності 20-ОПП, а саме за адресами: м. Одеса, вул. Головківська, буд. 57/1 та м. Одеса, вул. Просьолочна, буд. 10-А. За результатами проведених заходів встановлено, що складські приміщення знаходяться у занедбаному стані та без необхідних умов для зберігання речей та документів, слідів про зберігання будь-яких товарно-матеріальних цінностей не встановлено. Однак, заявник зазначає, що ТОВ «Полінкс» згідно поданої податкової звітності з ПДВ за періоди липень 2019 року - листопад 2020 року не відображало будь-яких нарахувань податкових зобов`язань у зв`язку з відвантаженням товарно-матеріальних цінностей, за залишками отримання яких попередньо підприємством було сформовано суми податкового кредиту, та не здійснювало реєстрацію податкових накладних. Таким чином, на думку заявника, в силу вимог п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України будь-які товарно-матеріальні цінності були відсутні у ТОВ «Полінкс» на дату проведення перевірок та складання податкових повідомлень-рішень щодо зменшення сум бюджетного відшкодування, що підтверджується протоколами обшуку Національного антикорупційного бюро України. Враховуючи відсутність у ТОВ «Полінкс» ТМЦ за адресами зберігання: м. Одеса, вул. Головківська, буд. 57/1 та м. Одеса, вул. Просьолочна, буд. 10-A, які відображаються підприємством у повідомленнях форми 20-ОПП, відсутність реєстрації податкових накладних в ЄРПН з реалізації ТМЦ за періоди з липня 2019 року по дату проведення обшуків, що також підтверджується даними, відображеними в податкових деклараціях ТОВ за аналогічні періоди, заявник вважає, що у ТОВ «Полінкс» відсутнє право декларування від`ємного значення з ПДВ та заявлення його до бюджетного відшкодування на розрахункові рахунки. З огляду на викладене, на думку заявника, документально підтверджено належними та допустимими доказами відсутність ТМЦ у ТОВ «Полінкс», як на дату проведення обшуків, так і на дату винесення оскаржених податкових повідомлень-рішень, що позбавляє ТОВ «Полінкс» права на відшкодування ПДВ. Враховуючи вищевикладене, Головне управління ДПС в Одеській області вважає встановлення Національним антикорупційним бюро України факту відсутності зберігання ТОВ «Полінкс» будь-яких ТМЦ за визначеними підприємством адресами нововиявленою обставиною, яка має вагомий вплив на всебічне та об`єктивне вирішення даної судової справи, та яка була відсутня у Головного управління ДПС в Одеській області на момент набрання чинності рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.08.2019 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року відкрито провадження за наведеною заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, задоволено заяву про заміну відповідача та замінено відповідача у справі на правонаступника - Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166).

15.02.2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області подані додаткові пояснення та обставини до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в яких зазначено, що після відкриття провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами до заявника надійшли додаткова інформація та докази, які, на його думку, свідчать про відсутність права у ТОВ «Полінкс» на отримання бюджетного відшкодування ПДВ, яке було зменшено за оскаржуваними податковими повідомленнями - рішеннями, а саме додаткова інформація від Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України про находження коштів на банківські рахунки ТОВ «Полінкс» у період з квітня 2019 року по грудень 2020 року без декларування податкових зобов`язань з ПДВ.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задоволено, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.08.2019 року по справі № 420/4193/19 скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Полінкс» про скасування податкових повідомлень-рішень від 11.07.2019 року № , від 05.08.2019 року від , зобов`язання внести в Реєстр заяв про повернення сум бюджетного відшкодування дані щодо узгодження сум бюджетного відшкодуванні у повному обсязі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року, у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовити, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року залишити без змін. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема, зазначив, що судом першої інстанції під час розгляду справи по суті цілком обґрунтовано було визначено предмет судового розгляду та встановлено межі повноважень контролюючого органу в ході проведення камеральної перевірки, однак, при розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставини, вказані висновки були повністю проігноровані, що призвело до прийняття неправомірного рішення. Так, на думку апелянта, відомості стосовно наявності товару на складських приміщеннях ТОВ «Полінкс» станом на грудень 2020 року не мають ніякого відношення до предмету камеральної перевірки декларацій з ПДВ за травень та червень 2019 року та як наслідок не можуть встановлюватись під час розгляду заяви за нововиявленими обставинами.

Представником відповідача поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить відмовити у задоволенні апеляційних вимог у повному обсязі, залишивши в силі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої цієї статті підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Таким чином, необхідними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).

Частиною четвертою статті 361 КАС визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Наведене свідчить, що обставини, які виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, не можуть визнаватися нововиявленими.

В адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це, передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду в адміністративній справі в адміністративному суді у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження й ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Колегія суддів наголошує, що нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення.

При розгляді даної справи судом встановлено, що 05.07.2019 року ГУ ДФС в Одеській області проведено камеральну перевірку ТОВ «Полінкс» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку по декларації з ПДВ за травень 2019 року (від 19.06.2019 року № ), за результатами якої складено акт № 396/15-32-12-02/42871314 від 08.07.2019 року.

Проведеною камеральною перевіркою ТОВ «Полінкс» встановлено, що в порушення пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 200.1 ст.200, абзацу б) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України та пп. 4 п. 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2016 року № 21, ТОВ «Полінкс» не має права на отримання бюджетного відшкодування заявленого на рахунок платника у банку у розмірі 33 677 629 грн. (декларація з ПДВ за травень 2019 року).

На підставі вказаного акту перевірки № 396/15-32-12-02/42871314 від 08.07.2019 року, ГУ ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення - рішення № від 11.07.2019 року, у якому вказано про відсутність у позивача права на отримання бюджетного відшкодування за період травень 2019 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у розмірі 33 677 629 грн. по декларації з ПДВ від 19.06.2019 року № за травень 2019 року.

Також, згідно матеріалів справи з 29.07.2019 року по 31.07.2019 року ГУ ДФС в Одеській області проведено камеральну перевірку ТОВ «Полінкс» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку по декларації з ПДВ за червень 2019 року (від 19.07.2019 року № ), за результатами якої складено акт від 01.08.2019 року № 450/15-32-12-02/42871314.

Проведеною камеральною перевіркою ТОВ «Полінкс» встановлено, що в порушення пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 200.1 ст. 200, абзацу б) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України та пп. 4 п. 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2016 року № 21, ТОВ «Полінкс» не має права на отримання бюджетного відшкодування заявленого на рахунок платника у банку у розмірі 30 694 715 грн. (декларація з ПДВ за червень 2019 року).

На підставі вказаного акту перевірки від 01.08.2019 року № 450/15-32-12-02/42871314, ГУ ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення - рішення № від 05.08.2019 року, у якому вказано про відсутність у позивача права на отримання бюджетного відшкодування за період травень 2019 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у розмірі 30 694 715 грн. по декларації з ПДВ від 19.07.2019 року № за червень 2019 року.

При цьому, в обох актах камеральних перевірок ревізором - інспектором зазначено, що причинами від`ємного значення є придбання сигарет в асортименті, запальничок, батарейок, тощо - залишки.

Основні постачальники за даними декларацій ТОВ «Омега Трейд Дистрибьюшн» та ТОВ «Босфор Групп Трейд Лімітед».

Також, в актах камеральних перевірок вказано, що згідно аналізу баз ЄДРПН встановлено, що послуги із зберігання та складських приміщень відсутні, відсутні послуги з перевезення продукції, документальне підтвердження залишків відповідної продукції, послуг із її зберігання, послуги із транспортування не надавались.

Окрім цього, вказано, що згідно листів ОУ ГУДФС в Одеській області від 02.07.2019 року № 763/11/15-32-21-06 та від 30.07.2019 року № 842/11/15-32-21-06-04 підтвердити залишки ТМЦ на складі не надається можливим.

На підставі наведеного, ревізором - інспектором в актах перевірок здійснено висновок про те, що не встановлено на момент проведення камеральних перевірок використання відповідної продукції в оподаткованих операціях, відповідна продукція не приймала участь у проведенні експортних операцій, що свідчить про відсутність завершення господарських операцій з придбання та реалізації в адресу нерезидентів або резидентів України та унеможливлює право на відшкодування ПДВ, тобто, відсутній факт використання у господарській діяльності.

Задовольняючи частково заявлений позов та визнаючи протиправними оскаржувані податкові повідомлення - рішення, суд першої інстанції визнав наведені висновки контролюючого органу необґрунтованими та такими, що спростовуються належними та допустимими доказами.

Так, суд першої інстанції послався на те, що підтвердженням наявності у ТОВ «Полінкс» складських приміщень свідчить довідка 20-ОПП, яка направлялась 02.04.2019 року підприємством до контролюючого органу в порядку та у спосіб визначений законом, згідно якої ТОВ «Полінкс» має у користуванні складські приміщення, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Просьолочна 10А, загальною площею 425,5 кв.м. (на підставі договору оренди № 01/04-19 від 01.04.2019 року), та загальною площею 130 кв.м. (на підставі договору оренди № 25/03-19 від 25.03.2019 року).

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що орендовані приміщення, внесенні до місць зберігання (довідка про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру серія АП № 147869, довідка про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру серія АП № 147855), у зв`язку з тим, що основна діяльність підприємства це оптова торгівля тютюновими виробами, яка підпадає під ліцензійну діяльність (ліцензія на право оптової торгівлі тютюновими виробами серія АЖ № 077888).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що вся необхідна інформація щодо наявності складських приміщень, орендованих ТОВ «Полінкс», наявна в базах даних контролюючого органу, а тому, припущення про їх відсутність не відповідають дійсності і свідчать про необґрунтовану перевірку таких даних.

Також суд першої інстанції визнав необґрунтованими висновки контролюючого органу щодо відсутності інформації із транспортування, оскільки відсутність товарно-транспортних накладних не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій. Суд першої інстанції зазначив, що правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку витрат і податкового кредиту платника податків, а документи, обумовлені правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом, зокрема, товарно-транспортна накладна і подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання і продажу товарно-матеріальних цінностей.

Крім того, суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання в актах перевірок на те, що згідно із отриманою інформацією від ОУГУДФС в Одеській області підтвердити залишки ТМЦ на складі підприємства ТОВ «Полінкс» не надається можливим, оскільки підтвердженням наявності оприбуткованого товару на складі є відповідні податкові накладні, виписані контрагентом на підставі видаткових накладних.

Суд першої інстанції зазначив, що до матеріалів справи позивачем надані договори поставок, видаткові та податкові накладні по операціях з ТОВ «Омега Трейд Дистрибьюшн» та ТОВ «Босфор Групп Трейд Лімітед», які підтверджують факт реальності цих операцій.

Окрім цього, суд першої інстанції вказав на те, що з метою підтвердження залишків ТМЦ на складі підприємства ТОВ «Полінкс», які у подальшому стали підставою для заявлення підприємством до відшкодування суми ПДВ, сплаченої при їх придбанні, позивачем було проведено інвентаризацію активів та зобов`язань підприємства станом на 01 червня 2019 року, а саме інвентаризація залишків товарно-матеріальних цінностей, що зберігаються у орендованому складському приміщенні за адресою: м. Одеса, вул. Просьолочна 10А, про що складено відповідний акт, який підписано повним складом комісії з інвентаризації активів та зобов`язань.

Також, вирішуючи справу та надаючи оцінку наведеним доводам відповідача, суд першої інстанції послався на те, що камеральна перевірка проводиться у приміщенні податкового органу виключно на підставі податкових декларацій (розрахунків), поданих платником податків та об`єктом камеральної перевірки є виключно дані, які знаходяться в розпорядженні податкового органу, будь-які інші дані не можуть бути предметом дослідження податковим органом.

Ураховуючи вищевикладене, суд першої інстанції визнав висновки про порушення позивачем податкового законодавства, зроблені відповідачем в актах перевірок, необґрунтованими та недоведеними, у зв`язку з чим, дійшов висновку, що спірні рішення контролюючого органу, прийняті відповідачем на підставі встановлених актами порушень, є протиправними та підлягають скасуванню.

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 11.07.2019 року та № від 05.08.2019 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Також, з метою ефективного захисту прав позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зобов`язання Головне управління ДФС в Одеській області внести в Реєстр заяв про повернення сум бюджетного відшкодування дані щодо узгодження суми бюджетного відшкодування Товариства з обмеженою відповідальністю «Полінкс» на загальну суму у розмірі 64372344 грн.

Разом з тим, при вирішенні справи, суд першої інстанції виходив з того, що задоволення позову в частині вимог про визнання протиправними дій посадових осіб по складанню акту про результати камеральної перевірки не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки її проведення.

В свою чергу, при розгляді справи за заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими суд першої інстанції дійшов висновку, що встановлення детективами Національного антикорупційного бюро України під час обшуку складів ТОВ «Полінкс» за адресою: м. Одеса, вул. Просьолочна, буд. 10-А та за адресою: м. Одеса, вул. Головківська, буд. 57/1, відсутності будь-яких речей та документів, знаходження складів у занедбаному стані та без належних умов для зберігання речей та документів (відсутність електроенергії, засобів пожежної безпеки) та відсутності слідів про зберігання будь-яких товарно-матеріальних цінностей є нововиявленою обставиною у даній справі та свідчить про фіктивність обставини зберігання, обліку та, як результату, реалізації, придбання, транспортування, надходження на склад, товарів, придбаних протягом 2017-2020 років, що у випадку реальності надавало б ТОВ «Полінкс» право на бюджетне відшкодування, свідчить про нереальність таких господарських операції за спірний період та позбавляє ТОВ «Полінкс» права на отримання бюджетного відшкодування, заявленого на рахунок платника у банку у розмірі 33677629 грн. та у розмірі 30694715 грн.

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що подана представником відповідача заява про перегляд за нововиявленими обставинами справи підлягає задоволенню, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.08.2019 року по справі № 420/4193/19 скасуванню з винесенням нового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Полінкс» про скасування податкових повідомлень-рішень від 11.07.2019 року № , від 05.08.2019 року від , зобов`язання внести в реєстр заяв про повернення сум бюджетного відшкодування дані щодо узгодження сум бюджетного відшкодуванні у повному обсязі.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на викладене.

Відповідно до вимог пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 ПК України встановлено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пунктів 200.7 та 200.10 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

У строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Разом з тим, підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

В силу приписів пункту 76.1 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Таким чином, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 ПК України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника.

При цьому, будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично виступає юридичним фактом для перевірки її достовірності.

Наведене свідчить про обов`язковий характер камеральної перевірки, яка проводиться у випадку подання платником звітних документів до контролюючого органу, а відтак, камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету.

Перевірка будь-яких інших відомостей, використання документів первинного обліку платника податків, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.

Аналіз достовірності сформованих платником податків показників податкової звітності під час камеральної перевірки не здійснюється, а своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податків може бути перевірена контролюючим органом в рамках проведення документальних перевірок у порядку, передбаченому статтями 77, 78 ПК України.

Оскаржувані у даній справі податкові повідомлення - рішення № від 11.07.2019 року та № від 05.08.2019 року винесені за результатами проведених камеральних перевірок податкових декларацій позивача з ПДВ за травень-червень 2019 року з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку (акти № 396/15-32-12-02/42871314 від 08.07.2019 року та від 01.08.2019 року № 450/15-32-12-02/42871314).

При цьому, у наведених актах камеральних перевірок відповідач зазначив, що згідно листів ОУ ГУДФС в Одеській області від 02.07.2019 року № 763/11/15-32-21-06 та від 30.07.2019 року № 842/11/15-32-21-06-04 підтвердити залишки ТМЦ на складі не надається можливим.

На підставі наведеного, ревізором - інспектором в актах перевірок здійснено висновок про те, що не встановлено на момент проведення камеральних перевірок використання відповідної продукції в оподаткованих операціях, відповідна продукція не приймала участь у проведенні експортних операцій, що свідчить про відсутність завершення господарських операцій з придбання та реалізації в адресу нерезидентів або резидентів України та унеможливлює право на відшкодування ПДВ, тобто, відсутній факт використання у господарській діяльності.

Таким чином, вбачається, що відповідач при проведенні камеральних перевірок фактично дослідив питання, які не входять до предмету такого виду перевірок, використовував дані, які не визначені виключним переліком даних, що можуть бути використані при проведенні камеральних перевірок, фактично провів документальну невиїзну перевірку без законних на те підстав.

При зверненні із заявленим позовом, ТОВ «Полінкс», в тому числі, посилалось на порушення відповідачем способу реалізації владних управлінських функцій та позивач наголошував, що питання документального підтвердження залишків продукції, послуг з її зберігання, послуг з транспортування відповідач мав права перевірити лише під час документальної перевірки, а під час камеральної перевірки наведені питання відповідач не має перевіряти.

Суд першої інстанції, при прийнятті рішення про часткове задоволення позову, прийняв до уваги наведені доводи позивача та наголосив, що камеральна перевірка проводиться у приміщенні податкового органу виключно на підставі податкових декларацій (розрахунків), поданих платником податків та об`єктом камеральної перевірки є виключно дані, які знаходяться в розпорядженні податкового органу, будь-які інші дані не можуть бути предметом дослідження податковим органом.

Проте, переглядаючи судове рішення у даній справі за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції не надав оцінки наведеним підставам позову та безпідставно не врахував попередні висновки, помилково перейшовши фактично до питання щодо реальності господарських операцій позивача та його контрагентів, та не врахувавши, що межі судового контролю в даній справі передбачають дослідження правомірності донарахування платнику податків податкових зобов`язань за результатами камеральних перевірок.

Колегія суддів наголошує, що суд першої інстанції дійшов висновку, що обставини, на які посилається відповідач в заяві про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, стосовно відсутності товарно-матеріальних цінностей на орендованих ТОВ «Полінкс» складських приміщеннях, що зафіксовано протоколами обшуку, які проведені у 2020 році, свідчать про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень - рішень та відповідно, за висновком суду першої інстанції, є підставою для прийняття рішення про відмову у задоволенні позову за заявою відповідача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Однак, колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції та враховуючи, що у спірному випадку податкові повідомлення - рішення прийняті саме за результатами камеральних перевірок, під час проведення яких податковий орган позбавлений повноважень на перевірку достовірності сформованих платником податків показників податкової звітності, колегія суддів вважає, що апелянтом вірно зазначено, що обставини, про які у даному випадку зазначено в заяві про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення стосовно відсутності товарно-матеріальних цінностей на орендованих ТОВ «Полінкс» складських приміщеннях не впливають на законність цих ППР.

Колегія суддів зазначає, що відповідач в актах камеральних перевірок, з посиланням на листи ОУ ГУДФС в Одеській області, вказав на неможливість підтвердити залишки ТМЦ на складі, у зв`язку із чим, зазначив, що не встановлено на момент проведення камеральних перевірок використання відповідної продукції в оподаткованих операціях, відповідна продукція не приймала участь у проведенні експортних операцій, що свідчить про відсутність завершення господарських операцій з придбання та реалізації в адресу нерезидентів або резидентів України та унеможливлює право на відшкодування ПДВ, тобто, відсутній факт використання у господарській діяльності.

В свою чергу, приймаючи рішення про часткове задоволення позову, окрім дослідження питання щодо повноважень відповідача під час проведення камеральних перевірок та поряд із висновками стосовно того, що об`єктом камеральної перевірки є виключно дані, які знаходяться в розпорядженні податкового органу, будь-які інші дані не можуть бути предметом дослідження податковим органом, суд першої інстанції вдався до аналізу обставин щодо реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що обставини, на які посилається відповідач в заяві про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, стосовно відсутності товарно-матеріальних цінностей на орендованих ТОВ «Полінкс» складських приміщеннях, що зафіксовано протоколами обшуку, які проведені у 2020 році, впливають на обґрунтованість судового рішення у даній справі.

Однак, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що за встановлених під час судового розгляду справи обставин щодо порушення порядку проведення камеральних перевірок, виходу відповідача за межі предмету такої перевірки, фактично проведення документальної перевірки без надання позивачу можливості підтвердити показники своєї податкової звітності первинно-бухгалтерською документацією, обставини, на які посилається відповідач в заяві про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, стосовно відсутності товарно-матеріальних цінностей на орендованих ТОВ «Полінкс» складських приміщеннях, що зафіксовано протоколами обшуку, які проведені у 2020 році, не могли бути визнані судом такими, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи те, що перевірка позивача проведена з порушенням процедурних вимог ПК України, така перевірка відсутня як юридичний факт, що свідчить про відсутність у контролюючого органу компетенції на прийняття податкових повідомлень-рішень за наслідками здійснення цієї перевірки.

На підставі наведеного у сукупності, оскільки приймаючи рішення про часткове задоволення позову, окрім дослідження питання щодо повноважень відповідача під час проведення камеральних перевірки та поряд із висновками стосовно того, що об`єктом камеральної перевірки є виключно дані, які знаходяться в розпорядженні податкового органу, будь-які інші дані не можуть бути предметом дослідження податковим органом, суд першої інстанції вдався до аналізу обставин щодо реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що обставини, на які посилається відповідач в заяві про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, стосовно відсутності товарно-матеріальних цінностей на орендованих ТОВ «Полінкс» складських приміщеннях, що зафіксовано протоколами обшуку, впливають на обґрунтованість судового рішення у даній справі, а тому, ці обставини є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в порядку його перегляду за нововиявленими обставинами.

Однак, враховуючи, що у спірному випадку податкові повідомлення - рішення прийняті саме за результатами камеральних перевірок, під час проведення яких податковий орган позбавлений повноважень на перевірку достовірності сформованих платником податків показників податкової звітності, відповідач при проведенні камеральних перевірок фактично дослідив питання, які не входять до предмету такого виду перевірок, використовував дані, які не визначені виключним переліком даних, що можуть бути використані при проведенні камеральних перевірок, фактично провів документальну невиїзну перевірку без законних на те підстав, на що посилався позивач при зверненні до суду та суд при частковому задоволенні позову, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для прийняття рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, оскільки, за наведених доводів позивача та висновків суду, обставини, про які у даному випадку зазначено в заяві про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення стосовно відсутності товарно-матеріальних цінностей на орендованих ТОВ «Полінкс» складських приміщеннях не впливають на законність ППР.

Разом з цим, враховуючи вищевикладене, а також з огляду на положення п. 200.7, 200.10, 200.11, 200.12 ст. 200 ПК України, згідно яких, у разі коли за результатами перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку платник податку розпочинає процедуру судового оскарження, обов`язок внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку виникає у органу ДФС на наступний робочий день після отримання відповідного рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що у даній справі при визнанні протиправними та скасуванні податкових повідомлень - рішень, суд позбавлений повноважень зобов`язати відповідача внести в реєстр заяв про повернення сум бюджетного відшкодування дані щодо узгодження суми бюджетного відшкодування ТОВ «Полінкс».

Колегія суддів приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, а вимоги позивача про визнання протиправними дій посадових осіб Головного управління ДФС в Одеській області по складанню акту про результати камеральної перевірки, зобов`язання Головне управління ДФС в Одеській області внести до реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування дані щодо узгодження суми бюджетного відшкодування ТОВ «Полінкс» задоволенню не підлягають, як такі, що не спрямовані на відновлення порушених прав та в частині заявлені на майбутнє.

Також, при перегляді справи за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції взагалі не надав оцінку додатковим поясненням відповідача, якими фактично останнім доповнено заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами іншими доводами. Так, відповідач у вказаних поясненнях зазначив, що після відкриття провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами до нього надійшла додаткова інформація та докази, які свідчать про відсутність права у ТОВ «Полінкс» на отримання бюджетного відшкодування ПДВ, яке було зменшено за оскаржуваними податковими повідомленнями - рішеннями, а саме додаткова інформація від Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України про находження коштів на банківські рахунки ТОВ «Полінкс» у період з квітня 2019 року по грудень 2020 року. Разом з цим, заявник зазначив, що за наслідком цих господарських операцій підприємством не декларувались податкові зобов`язання з ПДВ.

В свою чергу, надаючи оцінку наведеним поясненням та доводам відповідача, колегія суддів зазначає, що вимогами Глави 3 КАС України, що визначають порядок перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами не передбачено права заявника на доповнення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами іншими підставами. Крім того, за наведених вище висновків та обставин щодо проведення саме камеральних перевірок, вказані обставини не впливають на результати розгляду даної справи та не є нововиявленими обставинами, які можуть бути підставою для перегляду судового рішення у даній справі.

Згідно ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 369 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду за наслідками провадження за нововиявленими обставинами скасуванню із прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року із прийняттям судового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 248, 250, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 361, 368, 369 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Полінкс» задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року скасувати.

Заяву Головного управління ДПС в Одеській області про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Полінкс» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 11.07.2019 року та № від 05.08.2019 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 09.08.2021 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька