Справа № 344/7070/21
Суддя: Шамотайло О. В.
Дата ухвалення: 2021-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/7070/21
Провадження № 2-а/344/190/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Шамотайла О.В.,

секретаря Устинської Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, поліцейського роти УПП в м. Івано-Франківсьску Дерди Назара Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із адміністративним позовом, посилаючись на те, що постановою серії ЕАН№4126389 від 27.04.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення він визнаний винним в тому, що 27.04.2021 о 01год. 14хв. керуючи транспортним засобом ШКОДА ОКТАВИЯ, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив розворот на заборонений червоний сигнал світлофора та керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування Рішенням Івано-Франківського міського суду від 24.02.2021, чим порушив п. 2.1.а ПДР України. Відповідно до даної постанови, до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. При цьому, позивач просить скасувати дану постанову про адміністративне правопорушення, вказує на порушення поліцейським УПП порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. Зокрема, на переконання позивача поліцейський виніс оскаржувану постанову без повного, всебічного та об`єктивного вивчення обставин справи, також позивач вважає, що відсутні підстави підтверджені, належними доказами, що він вчинив адміністративне правопорушення, відсутня подія адміністративного правопорушення, постанова є необґрунтованою, просив позов задовольнити.

Представник відповідача заперечуючи проти задоволення позову подав суду відзив, до якого було долучено записи з місяця події.

Сторони будучи повідомленими про дату, час та місце судового засідання не прибули, свої позиції виклали у відповідних процесуальних документах, позивач двічі прохав про перенесення розгляду справи, що розцінюється судом, як спроби затягування розгляду справи, а тому враховуючи вимоги КАС України щодо часових меж розгляду справ, суд вважає за необхідне розглянути справу по суті за наявними доказами з постановленням рішення, враховуючи положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дослідивши матеріали справи, в тому числі і диск марки «Mу Media» з написом рукописними літерами від руки «Справа №344/7070/21 ОСОБА_1 », який був поміщений у саморобний паперовий конверт та розміщеними на вказаному диску файлами video_2021-06-16_11-00-40 формату MP4 Video File тривалістю 1хв 00 с запис з автореєстратора патрульного авто, а також розміщеними на вказаному вище диску файлами формату QuickTime Video File тривалістю 05хв 26с, формату QuickTime Video File тривалістю 06 хв 46с та формату QuickTime Video File тривалістю 08хв 48 с запис з нагрудної камери поліцейського), судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП.

Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступних висновків і відповідних їм правовідносин.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН№4126389 від 27.04.2021, винесеної інспектором лейтенантом поліції роти 1 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Дердою Н.В. позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено стягнення - штраф у розмірі 20400 грн.

В оскаржуваній постанові вказується, що 27.04.2021 о 01год. 14хв. в м. Івано-Франківську по вул. Тисменицькій,263 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ШКОДА ОКТАВИЯ, номерний знак НОМЕР_1 здійснив розворот на заборонений червоний сигнал світлофора та керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування Рішенням Івано-Франківського міського суду від 24.02.2021, чим порушив п. 2.1.а ПДР України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4ст.126 КупАП. Вказано, що до постанови додається відео дм.4962, відео з автомобільного реєстратора (а.с.3).

Відповідно до пунктів 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), що затверджені постановою КМ України від 10.10.2001 N 1306 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.4 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктом «а» пункту 2.1 ПДР України зобов`язано водія механічного транспортного засобу мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Отож забороняється водіям керувати транспортним засобом без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За рішенням суду від 09.12.2020, що набрало законної сили 24.02.2021 позивача було визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП, накладено штраф та позбавлено права керування транспортним засобом на 1 рік (а.с.27-40).

Стаття 129-1 Конституції України проголошує, що Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Наведене декларує обов`язковість судового рішення, що уособлює те, що таке рішення має буде виконано вчасно, відповідним чином і у повному обсязі.

Отож надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Судом враховується, що доказування вини позивача у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення щодо порушення ПДР України базується також і на записах відео дм4962, відео з автомобільного реєстратора.

З даного приводу слід вказати наступне.

На відео без голосової доріжки, що долучено відповідачем (файл video_2021-06-16_11-00-40 формату MP4 Video File тривалістю 1хв 00 с, що розміщений на диску марки «Mу Media» з написом рукописними літерами від руки «Справа №344/7070/21 ОСОБА_1 », який був поміщений у саморобний паперовий конверт) видно, що 27.04.2021 в проміжок часу з 01:00:03 по 01:00:08, як з`ясувалось після його зупинки об 01:00:36 автомобіль ШКОДА ОКТАВИЯ, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням позивача здійснив розворот на заборонений червоний сигнал світлофора.

На відео (файлах формату QuickTime Video File тривалістю 05хв 26с, формату QuickTime Video File тривалістю 06 хв 46с та формату QuickTime Video File тривалістю 08хв 48 с, що розташовані на диску марки «Mу Media» з написом рукописними літерами від руки «Справа №344/7070/21 ОСОБА_1 », який був поміщений у саморобний паперовий конверт ) записано спілкування позивача з співробітниками патрульної поліції після зупинки транспортного засобу під керуванням позивача і зафіксовано перебування саме позивача за кермом автомобіля, на якому було вчинено правопорушення, а саме розворот на заборонений червоний сигнал світлофора.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 19 лютого 2020 року під час розгляду справи №524/1284/17 за подібними правовідносинами вказав, що «наявний в матеріалах …. відеозапис з нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції не містить зафіксованого факту вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, тобто, відеозапис починається з того часу, коли інспектор патрульної поліції безпосередньо підходить до автомобіля позивача та починає з ним спілкування, а самого моменту вчинення позивачем порушення даний відеозапис не містить. Крім того, наданий відповідачем відеозапис події, здійснений не з камери на одягу поліцейського, а з камери, розташованої в автомобілі.» Також ВС зазначив, що : «Відповідно, суди попередніх інстанцій вірно зазначили про відсутність належних доказів вчинення позивачем правопорушення, встановленого статтею частиною другою 122 КУпАП, оскільки відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова від 19 лютого 2017 року серії АР № 814307 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.».

Так, відповідно до статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У наведеній нормі чітко вказано, що у постанові повинно міститися відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався), а не відомості про фірму виробника, серійний номер, дату та партію виготовлення такого технічного засобу.

У наведеній нормі КУпАП (ст. 283) не передбачено ні такої детальної ідентифікації, ні обов`язку вказувати про це в постанові.

Приписи ст. 283 КУпАП мають імперативний характер, вони прямо і безальтернативно визначають, що саме повинна містити постанова та які дані і відомості у ній вказуються.

Оскаржена постанова серії ЕАН№4126389 від 27.04.2021 відповідає в повній мірі передбаченим вищевказаною статтею вимогам, а долучені до неї і вказані у постанові докази свідчать про скоєння правопорушення позивачем.

Наведене також узгоджується із правовими висновками колегії суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду під час розгляду справи № 344/9330/20 провадження № А/857/924/21 та які висловлені у постанові від 25.02.2021 та покликані забезпечувати сталість та єдність судової практики.

Відеозаписом з автомобільного реєстратора патрульної поліції, який переглянуто судом зафіксовано автомобіль, яким як встановлено працівниками поліції, після зупинки транспортного засобу, керував позивач, чітко видно, що транспортний засіб ШКОДА ОКТАВИЯ, д.н.з. НОМЕР_1 на заборонений сигнал світлофора здійснив розворот, і був зупинений одразу після вчинення цього правопорушення. З наданих відповідачем записів, надалі встановлено, що позивач керував транспортним засобом будучи за рішенням суду позбавленим права керування.

Отож в даному конкрентному випадку судом констатується правомірність та законність зупинки автомобіля позивача за конкретне порушення ПДР України та подальші дії після такої зупинки на законну вимогу поліцейського.

Вказане свідчить про те, що позивач, як водій транспортного засобу, проігнорував вимоги Правил дорожнього руху України хоча інші учасники дорожнього руху, мали право розраховувати на те, що позивач, як учасник дорожнього руху, виконує ці Правила, а не вчиняє дії, які можуть ускладнювати дорожній рух та створювати загрозу безпеці для інших учасників дорожнього руху.

Будь-яких доказів, які б свідчили про не вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови суду не надано.

Мінімальна розбіжність в часі між вказаним часом скоєння правопорушення у постанові та фіксацією його на відео з автомобільного реєстратора, що долучено до постанови, є не суттєвою, не спростовує факту порушення ПДР, дані розбіжності у часі не унеможливлюють дійти висновку, що позивач не скоював інкриміноване йому правопорушення, а тому не заслуговує на увагу.

Будь-яких інших доказів, які б свідчили про не вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови суду не надано.

Суд вважає за необхідне також зазначити, що відповідачем з урахуванням принципу «раціонального сумніву» доведено правові підстави для реалізації наданих йому повноважень, аналогічно цьому в справі ЄСПЛ «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 вказано, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для сумніву, що відповідач діяв неправомірно. Навпаки, відповідно до ч.2 ст.90 КАС України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Пояснення позивача, які містяться у позові лише вказують на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача.

Адміністративне стягнення за загальним правилом - це захід примусу, що застосовуються уповноваженими органами, до осіб, винних у скоєнні адміністративного правопорушення.

Стаття 36 КУпАП передбачає, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Отож слід констатувати, що відповідач діяв в межах правового поля під час розгляду адміністративних правопорушень, що були вчинені позивачем.

Судом встановлено, що представником відповідачів поданими доказами, які були долучені до відзиву на позов, повністю доведено наявність тих обставин, що зазначені у оскаржуваній постанові від 27.04.2021, а тому являються необґрунтованими доводи позивача про відсутність його вини у вчиненні порушень, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Оскаржувана постанова винесена в межах повноважень, у визначений законодавством спосіб та з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення, а адміністративне стягнення на позивача накладено в межах санкції частини 4 статті 126 КУпАП, а доводи позивача про не вчинення порушень вимог ПДР України суд вважає необґрунтованими та спростованими матеріалами справи.

Таким чином, суд дійшов висновку про законність постанови серії ЕАН№4126389 від 27.04.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. і про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскаржувана постанова не підлягає до скасування, є складена повноважною особою, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ч.4 ст.126 КУпАП, а приймаючи спірну постанову відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови з огляду на її правомірність.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд приходить до переконання про прийняття судового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

На підставі викладеного, відповідно до ч.4 ст.126, 251, 252 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 72, 77, 241-246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя О.В. Шамотайло