Справа № 360/3545/21
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2021-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

06 серпня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3545/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисельова Є.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (далі - відповідач), в якому позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн у ВП №65297320 від 23.06.2021.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 29.06.2021 на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області надійшла постанова начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 23.06.2021у виконавчому провадженні ВП №65297320 про накладення штрафу на позивача у розмірі 5100 грн.

На виконання рішення від 26.02.2021 в частині негайного виконання в межах виплати пенсії за один місяць Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області 02.03.2021 прийняло рішення № 16 «Про відновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно з рішенням суду» в межах суми стягнення за один місяць з 09.12.2019 по 31.12.2019.

У березні 2021 року в ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії Рубіжанським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області нараховано до виплати ОСОБА_1 на додаткову відомість березня 2021 року пенсію за період з 09.12.2019 по 31.12.2019 в сумі 3757 (три тисячі сімсот п`ятдесят сім) гривень 70 коп.

У березні 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області профінансовано виплату ОСОБА_1 пенсії за період з 09.12.2019 по 31.12.2019 в сумі 3757 грн. 70 коп. та пенсію за березень 2021 року в сумі 5064 грн. 72 коп.

В зв`язку з набранням Рішенням від 26.02.2021 законної сили 30.03.2021 Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області рішенням від 05.04.2021 № 29 поновило ОСОБА_1 нарахування пенсії за період з 09.12.2019 по 30.09.2020 (з урахуванням раніше проведених виплат в сумі 3757 грн. 70 коп. - за грудень 2019 року), нарахована заборгованість з пенсії перед ОСОБА_1 за період з 01.01.2020 по 30.09.2020 склала 45590 (сорок п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто) гривень 74 копійки.

У квітні 2021 року в ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати ОСОБА_1 Рубіжанським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області нараховано на виплату в травні 2021 року пенсію за період з 01.01.2020 по 30.09.2020 в сумі 45590 грн. 74 коп. та поточну пенсію за травень в сумі 5064 грн. 72 коп. Заявку на фінансування нарахованої виплати включено до потреби у фінансуванні пенсійних виплат на травень 2021 року.

У травні 2021 року ОСОБА_1 профінансовано виплату поточної пенсії за травень 2021 року в сумі 5064 грн. 72 коп.

В період з жовтня 2020 року та по день подання позову ОСОБА_1 пенсія нараховувалась та виплачувалась в повному обсязі. Заборгованості за цей період не має.

Нарахована на виконання рішення від 26.02.2021 заборгованість з пенсії за період з 01.01.2020 по 30.09.2020 в сумі 45590 (сорок п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто) гривень 74 копійки щомісячно обліковуєтьсяна додаткову виплатну відомість «Нарахування боргів за рішенням суду».

Позивач щомісячно, починаючи з березня 2021 року включає до потреби у фінансуванні обліковану суму пенсії, яка не виплачена ОСОБА_1 за період з 01.01.2019 по 30.09.2019 в сумі 45590 грн. 74 коп. (з урахуванням виплаченої пенсії за період з 09.12.2019 по 31.12.2019), подає заявку на її фінансування Пенсійним фондом України.

03.05.2021 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області надійшла постанова відповідача від 28.04.2021 по відкриття виконавчого провадження № 65297320.

14.05.2021 Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області листом № 1241-32-5/7062 надало відповідачу інформацію про стан виконання рішення від 26.02.2021, а саме: про рішення від 02.03.2021 № 16, яким здійснено нарахування пенсії за період з 09.12.2019 по 31.12.2019, та про її виплату в березні 2021 року; про рішення від 05.04.2021 № 29, яким ОСОБА_1 нараховано до виплати пенсію за період з 01.01.2019 по 30.09.2019 в сумі 45590 грн. 74 коп.; про постанову Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637, якою встановлено, що суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

08.06.2021 до позивача надійшла вимога відповідача від 03.06.2021 вихід. № 4922 про надання інформації щодо повного та фактичного виконання Рішення від 26.02.2021. 10.06.2021 позивач надав відповідь вихід. № 1200-0802-5/16001 на вимогу відповідача від 03.06.2021 № 4922, аналогічну за змістом відповіді, викладеній у листі від 14.05.2021 № 1241- 32-5/7062.

Всупереч наведеному відповідач не встановив чи дійсно управління допустило невиконання рішення суду, не перевірив подані ним документи на підтвердження факту такого виконання, належної оцінки їм не надав, що призвело до прийняття ним незаконної постанови від 23.06.2021 у виконавчому провадженні №65297320, якою на Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області за невиконання рішення суду накладено штраф у розмірі 5100 грн. 00 коп.

Вважають, що позивачем вжито усіх можливих заходів щодо виконання рішення суду, у зв`язку з чим спірна постанова підлягає скасуванню.

05.08.2021 до відділу діловодства та обліку звернень громадян (канцелярії) суду за вхідним реєстраційним номером 26265/2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просили у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав невиконання позивачем рішення суду у справі 360/436/21 (арк. спр. 29-33).

Ухвалою суду від 12.07.2021 залишено позов без руху (арк. спр. 19-20).

Ухвалою суду від 27.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду після усунення недоліків та відкрито провадження у справі (арк. спр. 25-26).

В судове засідання сторони не прибули, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи (арк.спр. 27,28), просили розглядати справу за відсутності представників (арк. спр. 33, 61).

Згідно з частиною третьою статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів. (частина третя статті 194 КАС України).

З огляду на положення статті 194 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розглянути адміністративну справу за відсутності представників сторін у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив наступне.

Боржником у виконавчому провадженні № 65297320 є Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області. Однак, постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 № 925 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» реорганізовано деякі територіальні органи Пенсійного фонду України в Донецькій та Луганській областях шляхом приєднання до головних управлінь Пенсійного фонду України в Донецькій та Луганській областях за переліком згідно з додатком.

Відповідно до Переліку територіальних органів Пенсійного фонду України, які реорганізуються шляхом приєднання, що є додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 № 925, до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, окрім інших, приєднується Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України.

Постанова Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 № 925 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» набрала чинності 14.10.2020.

Визначальним фактором для встановлення факту публічного правонаступництва є перехід функцій Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Відповідно до інформації офіційного сайту Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на день подання цієї відповіді, Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області припинено (запис 22.06.2021, 004001166, підстава: рішення щодо реорганізації-).

Отже 22.06.2021 Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області ліквідовано у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 104 Цивільного кодексу України у разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Враховуючи постанову Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 № 925 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» фактичним та юридичнимправонаступником боржника у виконавчому провадженні № 65297320 - Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області є Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

З даних КП "ДСС" вбачається, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 у справі №360/436/21 позов ОСОБА_1 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнати протиправною бездіяльність Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за період з 09.12.2019 по 30.09.2020. Зобов`язано Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 09.12.2019 по 30.09.2020 на рахунок, відкритий у АТ "Державний ощадний банк України". В іншій частині позовних вимог відмовлено. Рішення суду звернуто до негайного виконання у межах виплати позивачу пенсії за один місяць. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім грн).

12.04.2021видано виконавчі листи (арк. спр. 36).

27.04.2021 до відповідача надійшла заява стягувача від 23.04.2021 про примусове виконання виконавчого листа №360/436/21 (арк.спр. 35).

28.04.2021 заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65297320. Копії постанови направлені боржнику для виконання, стягувачу для відома. У постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (арк. спр. 38-39).

14.05.2021 Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області листом № 1241-32-5/7062 надало відповідачу інформацію про стан виконання рішення від 26.02.2021, а саме: про рішення від 02.03.2021 № 16, яким здійснено нарахування пенсії за період з 09.12.2019 по 31.12.2019, та про її виплату в березні 2021 року; про рішення від 05.04.2021 № 29, яким ОСОБА_1 нараховано до виплати пенсію за період з 01.01.2019 по 30.09.2019 в сумі 45590 грн. 74 коп.; про постанову Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637, якою встановлено, що суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України (арк. спр. 44-46).

03.06.2021 за вихідним номером 4922 позивачу направлено вимогу відповідача про надання інформації щодо повного та фактичного виконання рішення від 26.02.2021. 10.06.2021 позивач надав відповідь вихід. № 1200-0802-5/16001 на вимогу відповідача від 03.06.2021 № 4922, аналогічну за змістом відповіді, викладеній у листі від 14.05.2021 № 1241- 32-5/7062 (арк. спр. 52-53, 54-55).

23.06.2021 заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) винесено постанову ВП №65297320 про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн (арк. спр. 8).

Копію вищевказаної постанови направлені боржнику для виконання, стягувачу для відома (арк. спр. 3).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги позивача, суд виходить з такого.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом

Частиною першою статті 255 КАС України визначено, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята);

- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Частинами першою та другою статті 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

З вищевикладеного слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 10 вересня 2019 року у справі № 0840/3476/18, від 19 вересня 2019 року у справі № 686/22631/17 та від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19.

Згідно з статтями 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Пунктом 1 частини першої статті 73 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що кошти Пенсійного фонду використовуються на:

1) виплату пенсій, передбачених цим Законом;

2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом;

3) фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду;

4) оплату послуг з виплати та доставки пенсій;

5) формування резерву коштів Пенсійного фонду.

З вищеописаних доказів судом встановлено, що за рішенням суду від у справі №360/436/21 на Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області покладений обов`язок щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 заборгованості по пенсії за віком за період з 09.12.2019 по 30.09.2020.

Позивачем виконано рішення суду в частині нарахування на виплати в травні 2021 року пенсію за період з 01.01.2020 по 30.09.2020 в сумі 45590 грн. 74 коп. та поточну пенсію за травень в сумі 5064 грн. 72 коп. Заявку на фінансування нарахованої виплати включено до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (Реєстраційний номер С1397010), як вбачається зі скріншоту з ІКІС ПФУ: Підсистема Реєстр судових рішень (арк. спр. 11).

Постановою правління Пенсійного фонду України від 26.08.2018 № 20-1 затверджено Порядок ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - Порядок № 20-1). За приписами пункту 5 Порядку №20-1 реєстр ведеться в електронному вигляді державною мовою. Ведення реєстру здійснюється за допомогою технічних і програмних засобів.

Судом встановлено, що заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 сформована та в електронному виді направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, що також підтверджується роздруківкою з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії. Отже, суми нарахованої боржнику заборгованості за судовим рішенням у справі № 360/436/21 щомісячно включаються до потреби в коштах на виплату пенсій, проте до теперішнього часу залишились не профінансовано, що підтверджено довідкою про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії боржником (арк.спр. 47).

Таким чином, судом встановлено, що рішення суду в цій частині невиконане боржником з поважних та незалежних від нього причин, що унеможливлює застосування такої міри відповідальності, як накладення державним виконавцем штрафу за невиконання судового рішення.

Твердження відповідача щодо ненадання боржником державному виконавцю доказів вжиття заходів щодо повного виконання рішення суду, не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються наданими відповідачем матеріалами виконавчого провадження.

Зважаючи на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що невиконання судового рішення в частини виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення боржника на проведення таких виплат, яке здійснюється Пенсійним фондом України (головним розпорядником бюджетних коштів), не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин. У такому випадку накладення штрафу жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таку правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 71834551).

Отже, суд погоджується з твердженнями позивача, що виконання рішення суду від 19.04.2019 у справі №360/1140/19 залежить не тільки від дій боржника, а й від здійснення відповідного фінансування (надходження до нього коштів від Пенсійного фонду України) присуджених за судовим рішенням пенсійних виплат.

Відсутність відповідного фінансового забезпечення боржника на виконання судового рішення, не може вважатися невиконанням такого рішення без поважних причин, оскільки виділення коштів на фінансування не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України.

Крім того, обставини, які повідомив позивач в своїй сукупності свідчать про реальну фінансову неможливість виконати судове рішення, оскільки невиплата в повному обсязі коштів за виконавчим документом зумовлена не недбалістю позивача чи неналежним виконанням своїх обов`язків, а відсутністю відповідного фінансового забезпечення боржника на виконання судового рішення, що не може вважатися невиконанням такого рішення без поважних причин, оскільки виділення коштів на фінансування не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, немає правових підстав.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 по справі №360/3573/20.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 23.06.2021 року ВП №65297320 про накладення штрафу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позов підлягає задоволенню повністю, на користь позивача, який у спірних правовідносинах не є суб`єктом владних повноважень, необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову в сумі 2270,00 грн.

Враховуючи те, що відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області є структурним підрозділом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), яке, в свою чергу, є юридичною особою, судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову в сумі 2270,00 грн необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на користь позивача.

Крім того, суд роз`яснює позивачу, що при зверненні до суду з даним позовом, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області мало сплатити судовий збір у розмірі 2270,00 грн. При цьому, позивачем сплачений судовий збір у розмірі 5100,00 грн, у зв`язку з чим останній може звернутися до суду із заявою відповідно до частини другої статті 7 Закону України «Про судовий збір» про повернення переплаченої суми в розмірі 2270,00 грн.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу задовольнити.

Взнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 23 червня 2021 року ВП № 65297320 про накладення на Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області штрафу у розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень 00 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (61002, Харківська область, місто Харків, Київський район, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 16, ідентифікаційний код 43315445) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Шевченка, будинок 9, ідентифікаційний код 21782461) витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є.О. Кисельова