Справа № 620/4910/21
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2021 року Чернігів Справа № 620/4910/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України до Фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

У С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Чернігівській області відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (далі - ГУ ДПС у Чернігівській області, позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 96103,38 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість по сплаті податків в сумі 96103,38 грн, яка виникла під час здійснення підприємницької діяльності. На підтвердження надано інформацію податкового органу. Оскільки вказана сума відповідачем в добровільному порядку не сплачена, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вказані обставини стали підставою звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

18.05.2021 ухвалою суду позовна заява призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, яка отримана відповідачем.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.04.2021 у справі № 620/693/20 з відповідача вже стягнуто податковий борг на суму 152670,21грн.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій вказано, що загальний борг відповідача складає 248773,59 грн. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.04.2021 у справі № 620/693/20 з відповідача вже стягнуто податковий борг на суму 152670,21грн, у тому числі і по податку на додану вартість 61028,74 грн, залишок боргу становить 96103,38 грн.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 з 29.04.2016 по 15.06.2020 був зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця, що підтверджується даними податкового органу (а.с. 6).

Станом на 14.04.2021 відповідач має податкову заборгованість в розмірі 96103,38 грн (з них 585,20 грн. - основного платежу, 40489,37 грн. - штрафних (фінансових) санкцій, 55 028,81 грн. - пені ( а.с. 9).

Наявність боргу виникла за податковими повідомленнями-рішеннями № від 28.02.2019, № від 01.04.2019, № від 03.04.2019, № від 23.12.2019, № від 22.11.2019, № від 24.01.2020, на суму штрафних (фінансових) санкцій 40489,37 грн. На підставі ст.129 ПКУ платнику нарахована пеня в сумі 55028,81 грн.

Дана заборгованість обрахована з врахуванням сум податкового боргу стягнутого з відповідача за рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.04.2021 у справі № 620/693/20, що підтверджується розрахунком недоїмки та пені (а.с.10-13).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

При вирішенні спору щодо стягнення з відповідача податкового боргу суд виходить з того, що порядок визначення суми податкових зобов`язань та погашення податкового боргу платників податків регулюється Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Отже у разі несплати платником податків протягом строків, встановлених статтею 57 ПК України, визначених контролюючим органом у податкових повідомленнях-рішеннях грошових зобов`язань такі зобов`язання вважаються узгодженими. Факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених ПК України, тощо.

При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, у тому числі й штрафних (фінансових) санкцій, не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкові повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з якими відповідні зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Відповідні правові позиції викладено у постановах Верховного Суду від 19.02.2019р. у справі №807/495/17, від 11.09.2018р. у справі № 810/4417/16, від 31.08.2018р. у справі № 826/14195/16, від 31.08.2018р. у справі № 821/381/17, від 22.08.2018р. у справі № 820/1878/16.

У зв`язку з несвоєчасною сплатою грошових зобов`язань контролюючим органом відповідачу нарахований штраф в розмірі 40489,37 грн. та пеня в розмірі 55028,81 грн.

Підсумовуючи вимоги вищенаведених норм, випливає висновок, що процедура узгодження грошових зобов`язань з податків зумовлює відсутність необхідності перевірки правильності визначення відповідних сум після того, як відповідні зобов`язання стали узгодженими. У справах про стягнення боргу предметом доказування мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення боргу у судовому порядку, встановлення факту його сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту тощо.

Відтак, якщо рішення контролюючого органу, за яким стягується податковий борг не скасовано і є чинним, грошові зобов`язання вважаються узгодженими.

Відповідні правові позиції викладено у постановах Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі №808/7131/15 та від 19 березня 2019 року у справі №808/8020/14.

З огляду на вищенаведені обставини справи суд зазначає, що сума нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань набули статусу узгоджених грошових зобов`язань згідно з нормами Податкового кодексу України.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання набуває статусу податкового боргу.

Відповідно до пункту 59.1 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податковим органом направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми "Ф" від 02.08.2016 №1020-17 на загальну суму 11150,00 грн, яка отримана відповідачем (а.с.8).

Отже, під час розгляду справи суд встановив, що відповідач має податковий борг в розмірі 96103,38 грн. Вказана сума заборгованості підтверджується матеріалами справи.

Доводи відповідача, що за рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.04.2021 у справі № 620/693/20 з відповідача вже стягнуто податковий борг суд відхиляє, оскільки позивачем спростовано належними доказами доводи відповідача.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи те, що позивачем надано суду докази на підтвердження наявності у відповідача заборгованості у розмірі 96103,38 грн, які не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи відсутність таких заходів з боку позивача, судовий збір на його користь стягненню з відповідача не підлягає.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) заборгованість в сумі 96103,38 грн (з них: 585,20 гри. - основного платежу, 40 489,37 грн. - штрафних (фінансових) санкцій та 55 028,81 грн - пені):

- по податку на доходи з фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на суму 540,18 грн на р/р UA0025737, ГУК у Черніг.обл/тг м.Прилуки/11010500, код 37972475, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998;

- по військовому збору, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на суму 45,02 грн. на р/р UA0025737, ГУК у Черніг.обл/тг м.Прилуки/11011001, код 37972475, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998;

- по податку на додану вартість на суму 95518,18 грн на р/р UA0025737, ГУК у Черніг.обл/тг м.Прилуки/14060100, код 37972475, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області відокремлений підрозділ Державної податкової служби України вул.Реміснича, 11,м.Чернігів,14000, .

Відповідач: Фізична особа-платник податків ОСОБА_1 АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 09 серпня 2021 року.

Суддя І.І. Соломко