Справа № 160/2809/21
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2021-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2021 року Справа № 160/2809/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
при секретарі судового засідання Прогонній В.В.
представника відповідачів 1, 3 Чабан О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Дніпропетровської обласної прокуратури, відповідача-2: Четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), відповідача-3: Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
24 лютого 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача-1: Дніпропетровської обласної прокуратури, відповідача-2: Четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), відповідача-3: Офісу Генерального прокурора, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Четвертої кадрової комісії з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №71 від 24.11.2020 року про неуспішне проходження ОСОБА_1 , прокурором місцевої прокуратури Дніпропетровської області, атестації;
- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Дніпропетровської обласної прокуратури №1106-к від 24.12.2020 року про звільнення з посади прокурора Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 30 грудня 2020 року, на підставі рішення кадрової комісії № 4;
- поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та в органах прокуратури з 30 грудня 2020 року;
- стягнути з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 30 грудня 2020 року до дня фактичного поновлення її на посаді, з вирахуванням при виплаті встановлених законом податків і зборів;
- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що перебуваючи на публічній службі в органах прокуратури, позивачем, з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, складено іспит у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки. За наслідками тестування Четвертою кадровою комісією з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) прийнято рішення №71 від 24.11.2020 року про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації, внаслідок чого вона не була допущена до проходження іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички, а участь в атестації припинено. Вказане рішення позивач вважає невмотивованим та безпідставним, оскільки кадровою комісією не взято до уваги, що під час тестування виникла некоректна робота комп`ютера в частині зависання програми тестування, про що позивач інформувала Відповідача-2, однак, вказаним обставинам не була надана оцінка, у зв`язку з чим процедура атестації здійснена не на підставі Конституції України та Закону України «Про прокуратуру», а Четверта кадрова комісія не належним чином здійснювала повноваження по проведенню процедури надання оцінки професійної компетенції. Ухвалення необґрунтованого рішення №71 від 24.11.2020 стало підставою для видання Дніпропетровською обласною прокуратурою наказу №1106-к від 24.12.2020 року про звільнення позивача з посади прокурора Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру». Під час прийняття вказаного наказу Відповідачем-1 допущено численні процесуальні порушення в частині не зазначення в наказі про звільнення конкретної підстави, звільнення в період перебування на лікарняному та за відсутності фактичної ліквідації та реорганізації Дніпропетровської обласної прокуратури або її структурного підрозділу - Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, скорочення чисельності або штату працівників також не було, та за відсутності у керівника Дніпропетровської обласної прокуратури права вирішувати питання про звільнення прокурорів місцевих прокуратур. На підставі викладеного вважає, що прийняті рішення є протиправними та підлягають скасуванню.
Ухвалою суду від 03.03.2021 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали суду шляхом подання до суду відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору та про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; доказів щодо дати отримання позивачем рішення №71 від 24.11.2020 року та наказу №1106к від 24.12.2020 року, а у разі пропуску строку звернення до суду виконати вимоги ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, доказів сплати судового збору у розмірі 908,00 грн.
01.04.2021 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви з відповідними поясненнями та доказами.
Ухвалою суду від 06.04.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19.04.2021 року о 13:00 год.
19.04.2021 року на адресу суду від Дніпропетровської обласної прокуратури надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що у відповідності до процедури проведення атестації ОСОБА_1 було подано заяву про намір пройти атестацію, нею також надано персональну згоду на те, що у разі прийняття кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації, її буде звільнено на підставі пункту 9 частини першої статті 51 приписів Закону України «Про прокуратуру». За результатами іспиту у формі анонімного тестування на знання та вміння у застосуванні закону, відповідно до оголошення, розміщеного на офіційній інтернет-сторінці Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_1 складено неуспішно. У подальшому Четвертою кадровою комісією, у відповідності до приписів підпункту 13, 17 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX, пунктів 6, 8 розділу І, пунктів 4, 5 розділу II Порядку № 221, прийнято рішення про неуспішне проходження позивачем атестації. 24 грудня 2020 року наказом керівника Дніпропетровської обласної прокуратури № 1106к, на підставі рішення кадрової комісії, відповідно до статті 11, пункту 2 частини 2 статті 41 Закону України «Про прокуратуру», пунктів 2, 3 підпункту 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та з органів прокуратури з 30.12.2020. Юридичним фактом, що зумовило звільнення на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру», є рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації. Саме на підставі означеного рішення було прийнято наказ керівника Дніпропетровської обласної прокуратури № 1106к від 24.12.2020 у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом,.
У підготовчому судовому засіданні 19.04.2021 року оголошено перерву до 12.05.2021 року до 11:30 год., у зв`язку з неотримання судом відзиву на позовну заяву від відповідача-3.
20.04.2021 року на адресу суду засобами поштового зв`язку від Офісу Генерального прокурора надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що позивачем подано заяву у встановлений строк і за визначеною формою про переведення на посаду прокурора в місцевій прокуратурі та про намір пройти атестацію, у зв`язку з чим її допущено до її проходження. З огляду на це, останньою надано персональну згоду на те, що у разі прийняття кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації, її буде звільнено на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру». Своїми конклюдентними діями, які виразились в безпосередній участі в процедурі проведення атестації, ОСОБА_1 підтвердила згоду на проходження атестації в порядку та на умовах, визначених Порядком №221. За наслідками складення іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора (перший етап атестації), позивач набрала 64 бали, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту. Враховуючи, що з результатами атестації успішного неуспішного , набрання позивачкою меншої кількості балів, які є необхідні для допуску до наступного етапу атестації, четвертою кадровою обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), керуючись п. 6 розділу І, п. 5 розділу II Порядку № 221, обґрунтовано прийнято рішення про неуспішне проходження позивачкою атестації. Водночас, позивачем не надано будь-яких належних і допустимих доказів наявності порушень кадровою комісією при прийнятті оскаржуваного рішення, які б могли вплинути на кінцевий результат - неуспішне проходження нею першого етапу атестації, а тому рішення про неуспішне проходження позивачем атестації прийнято з дотриманням вимог Закону № 113-ІХ та Порядку № 221.
Згідно з довідкою секретаря судового засідання Прогонної В.В., слухання справи №160/2809/21 знято з розгляду 12.05.2021 року, у зв`язку із перебуванням судді Тулянцевої І.В. у відпустці. Наступне судове засідання призначено на 19.05.2021 року о 12:30 год.
19.05.2021 року у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 26.05.2021 року до 14:00 год.
26.05.2021 року на адресу суду надійшли від позивача додаткові пояснення по справі, в яких ОСОБА_1 посилається на те, що згідно з наказом Генерального прокурора від 27.12.2019 №358 «Про окремі питання забезпечення початку роботи Офісу Генерального прокурора», юридичну особу «Генеральна прокуратура України» перейменовано в Офіс Генерального прокурора» без зміни ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Також, на дату звільнення не проводилося скорочення посади та відповідно ліквідація підрозділу. Тобто, реорганізація прокуратури Дніпропетровської області, згідно з передбаченим законом порядком, не здійснювалась, а тому звільнення на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» є незаконним.
Ухвалою суду від 26.05.2021 року витребувано від Офісу Генерального прокурора наступні докази: 1) заяву ОСОБА_1 на проходження тестування від 09.10.2019 року; 2) відомості про результати тестування ОСОБА_1 на знання та вміння у застосуванні закону і відповідність здійснювати повноважень прокурора; 3) протокол засідання Четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) з атестації прокурорів регіональної прокуратури та додатки до ведення протоколу щодо розгляду питання про проходження ОСОБА_1 атестації; 4) рішення Четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) з атестації прокурорів регіональної прокуратури «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора» від 24.11.2020 року №71; 5) рішення Четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) про результати розгляду звернення ОСОБА_1 від 10.11.2020 року; 6) результати складання ОСОБА_1 іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки у розрізі сформованих системою запитань з варіантами відповідей на них та обраним варіантом відповіді, а також кількості балів, згенерованих системою за відповідь на кожне запитання.
Також, у підготовчому судовому засіданні судом винесено ухвалу, якою продовжено строк підготовчого провадження у справі №160/2809/21 на 30 днів. Оголошено в підготовчому судовому засіданні перерву до 23.06.2021 року до 16 год. 30 хв.
23.06.2021 року на адресу суду від позивача надійшла заява про зміну позовних вимог, відповідно до якої ОСОБА_1 просить позовну вимогу, зазначену в пункті 3 прохальної частини позовної заяви, викласти у наступній редакції: «Поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури».
Ухвалою суду від 23.06.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.07.2021 об 11:00 год.
У судовому засіданні 05.07.2021 була оголошено перерву до 14.07.2021 до 14:00 год.
У судовому засіданні 14.07.2021 оголошено перерву до 19.07.2021 до 14:00 год.
У судовому засіданні 19.07.2021 оголошено перерву до 23.07.2021 до 10:00 год.
23 липня 2021 року у судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, надала пояснення, аналогічні викладеним у позові, та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідачів 1, 3 у судовому засіданні обставини, викладені у відзиві на позов, підтримав, проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі.
Представник відповідача-2: Четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), неявка будь-якого учасника справи в судове засідання, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідачів, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
ОСОБА_1 працювала в органах прокуратури з 18.07.2001 року. З 16.06.2017 року позивачка працювала на посаді прокурора Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1 (а.с.23-25, т.1).
09.10.2019 року на виконання пункту 10 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» позивачем було подано заяву про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію у встановлений строк і за визначеною формою, у зв`язку з чим її було допущено до проходження атестації прокурорів (а.с.197, т.1).
10.11.2020 року позивачем складений іспит у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, за результатами складення, якого позивач набрала 64 бали, що підтверджується відомостями про результати тестування (а.с.197-198, т.1).
Згідно з відміткою у Відомості про результати тестування на знання та вміння у застосуванні закону і відповідність здійснювати повноваження прокурора, позивач ознайомлена із результатом тестування.
Докази надання відповіді на вказану заяву в матеріалах справи відсутні, однак, відповідачем-3: Офісом Генерального прокурора на виконання ухвали суду від 26.05.2021 надано протокол №10 засідання Четвертої кадрової комісії з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) (а.с.241-245, т.1), відповідно до якого заяву ОСОБА_1 про можливість повторної здачі іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки - відхилено.
24 листопада 2020 року відбулось засідання Четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), за результатом якої складено Протокол №12 від 24.11.2020 (а.с.246-251, т.1).
Згідно із вказаним Протоколом №12 від 24.11.2020, по першому питанню порядку денного вирішено ухвалити рішення про неуспішне проходження прокурорами атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, у зв`язку з набранням балів, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту.
Так, присутніми членами комісії проголосовано одноголосно «за» визнання такими, що не пройшли іспит 10 листопада 2020 року, зокрема, ОСОБА_1
24.11.2020 року Четвертою кадровою комісією прийнято рішення № 71 «Про неуспішне проходження атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора» (а.с.26, 140, 252, т.1), згідно з яким, керуючись пунктами 13, 17 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», пунктами 6, 8 розділу І, пунктами 4, 5 розділу II Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03.10.2020 №221 (далі - Порядок), враховуючи, що прокурор Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора набрала 64 бали, що є менше встановленого пунктом 4 розділу II Порядку прохідного балу (70) для успішного складання іспиту, вона не допускається до проходження іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички та припиняє участь в атестації. У зв`язку з цим прокурор Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 неуспішно пройшла атестацію.
Наказом керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 24.12.2020 року №1106к (а.с.27, 138, т.1), керуючись пунктом 3 частини першої статті 11 Закону України «Про прокуратуру», підпунктом 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 30.12.2020 року.
Позивач, не погодившись зі звільненням та вважаючи його протиправним, звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи при вирішенні справи по суті, суд виходив з такого.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, а держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності. При цьому, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Статтями 2, 5-1 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) закріплено право громадян України на працю і гарантії держави в правовому захисті працездатним громадянам від незаконного звільнення.
Відповідно до статті 222 КЗпП України, особливості розгляду трудових спорів суддів, прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури, які мають класні чини, встановлюється законодавством.
Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (далі - Закон України «Про прокуратуру»).
У відповідності до статті 4 Закон України «Про прокуратуру», організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Однією з гарантій незалежності прокурора, що передбачена статтею 16 Закону України «Про прокуратуру», є особливий порядок призначення прокурора на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності.
В силу приписів частини третьої статті 16 цього Закону, прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених законом.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 41 Закону України «Про прокуратуру», повноваження прокурора на адміністративній посаді припиняються в разі звільнення з посади прокурора або припинення повноважень на посаді прокурора.
Загальні умови звільнення прокурора з посади, припинення його повноважень на посаді визначені статтею 51 Закону України «Про прокуратуру».
Стосовно вимог позивача про визнання протиправним та скасування рішення четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 24.11.2020 № 71 про неуспішне проходження прокурором атестації, суд зазначає наступне.
19 вересня 2019 року Верховна Рада України ухвалила Закон №113-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» (далі Закон №113-IX), пунктом 21 якого внесла зміни в Закон України «Про прокуратуру». Вказаний Закон №113-IX набрав чинності 25.09.2019.
За приписами пункту 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру».
Відповідно до пункту 7 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ прокурори та слідчі органів прокуратури, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів і слідчих у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.
Пунктами 10-14 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ передбачено, що прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.
Атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями Офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур.
Предметом атестації є оцінка:1) професійної компетентності прокурора; 2) професійної етики та доброчесності прокурора.
Атестація прокурорів включає такі етапи: 1) складення іспиту у формі анонімного письмового тестування або у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Результати анонімного тестування оприлюднюються кадровою комісією на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за 24 години до проведення співбесіди; 2) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.
Атестація може включати інші етапи, непроходження яких може бути підставою для ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації прокурором. Перелік таких етапів визначається у Порядку проходження прокурорами атестації, який затверджує Генеральний прокурор.
Графік проходження прокурорами атестації встановлює відповідна кадрова комісія. Атестація проводиться прозоро та публічно, у присутності прокурора, який проходить атестацію. Перебіг усіх етапів атестації фіксується за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису.
За результатами складення прокурором іспиту відповідна кадрова комісія ухвалює рішення щодо допуску прокурора до проведення співбесіди. Якщо прокурор за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, встановлений згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, це є підставою для недопущення прокурора до етапу співбесіди і ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором (пункт 16 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ).
Кадрові комісії за результатами атестації прокурора ухвалюють одне із таких рішень: рішення про успішне проходження прокурором атестації або рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.
Кадрові комісії за результатами атестації подають Генеральному прокурору інформацію щодо прокурорів, які успішно пройшли атестацію, а також щодо прокурорів, які неуспішно пройшли атестацію.
Пунктом 17 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ передбачено, що повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів забороняється.
Пунктом 9 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ встановлено, що атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором.
Наказом Генерального прокурора 03.10.2019 року № 221 затверджено Порядок проходження прокурорами атестації (далі - Порядок № 221 у редакції, чинній на момент спірних правовідносин).
Відповідно пункту 2 розділу І Порядку №221, проведення атестації прокурорів та слідчих регіональних прокуратур, військових прокуратур регіонів (на правах регіональних) забезпечують кадрові комісії Офісу Генерального прокурора, а прокурорів та слідчих місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) - кадрові комісії обласних прокуратур.
Порядок роботи кадрових комісій затверджено наказом Генерального прокурора від 17.10.2019 №233 (далі - Порядок №233).
Згідно з пунктом 6 розділу І Порядку №221, атестація включає такі етапи: 1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора; 2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки; 3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.
Відповідно до пунктів 7-9 розділу І Порядку № 221, повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора, комісія призначає новий час (дату) складання відповідного іспиту для прокурора.
За результатами атестації прокурора відповідна кадрова комісія ухвалює одне із таких рішень: 1) рішення про успішне проходження прокурором атестації; 2) рішення про неуспішне проходження прокурором атестації. Форми типових рішень визначені у додатку 1 до цього Порядку.
Атестація проводиться на підставі письмової заяви прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури про переведення на посаду прокурора відповідно в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, в якій зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних і на застосування процедур та умов проведення атестації. Форми типових заяв прокурора встановлено у додатку 2 до цього Порядку.
Порядок складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора визначено у розділі II Порядку № 221.
Зокрема, встановлено, що після завершення строку для подання заяви, вказаної у пункті 9 розділу I цього Порядку, кадрова комісія формує графік складання іспитів. Графік із зазначенням прізвища, імені та по батькові прокурора, номера службового посвідчення, інформації про дату, час та місце проведення тестування оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за п`ять календарних днів до дня складання іспиту. Прокурор вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце складання іспиту з моменту оприлюднення відповідного графіка на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора).
Перелік тестових питань для іспиту затверджується Генеральним прокурором та оприлюднюється на веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за сім календарних днів до дня складання іспиту.
Тестування проходить автоматизовано з використанням комп`ютерної техніки у присутності членів відповідної кадрової комісії і триває 100 хвилин. Прокурор може завершити тестування достроково. Тестові питання обираються для кожного прокурора автоматично із загального переліку питань у кількості 100 питань. Кожне питання має передбачати варіанти відповіді, один з яких є правильним. Після закінчення часу, відведеного на проходження тестування, тестування припиняється автоматично, а на екран виводиться результат складання іспиту відповідного прокурора. Кожна правильна відповідь оцінюється в один бал. Максимальна кількість можливих балів за іспит становить 100 балів.
Прохідний бал (мінімально допустима кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту становить 70 балів.
Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, позивачем подано заяву про намір пройти атестацію у встановлений строк і за визначеною формою, у зв`язку з чим її допущено до проходження атестації прокурорів.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 13 травня 2021 року в справі №120/3458/20-а, подавши заяву про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію, позивач тим самим підтвердив, що він ознайомлений з умовами та процедурами проведення атестації, погодився на їх застосування та, маючи відповідну фахову освіту і досвід професійної діяльності, розумів правові наслідки не проходження атестації та можливе звільнення з підстав, передбачених Законом № 113-IX. Позивач добровільно погодився на проходження атестації щодо нього та усвідомлював наслідки її не проходження, а тому не є обґрунтованими твердження позивача щодо незаконності процедури атестації та неправомочності кадрової комісії, яка її проводила.
Матеріалами справи підтверджується, що згідно з Відомістю про результати тестування на знання та вміння у застосуванні закону і відповідність здійснювати повноваження прокурора, позивач набрала 64 бали. У примітках до цієї відомості будь-які зауваження з боку позивача щодо процедури та порядку складання іспиту, відсутні.
У відповідності до пункту 4 розділу ІІ Порядку № 221 прохідний бал (мінімально допустима кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора становить 70 балів.
В рішенні від 24.11.2020 року №71 четвертою кадровою комісією зазначено, що за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора ОСОБА_1 набрала 64 бали, є менше прохідного балу для успішного складання іспиту, у зв`язку з чим її не допущено до наступних етапів атестації. Також, в рішенні зазначено, що позивач неуспішно пройшла атестацію .
Отже, на підставі п.п.13,17 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ, п.6 розділу І, п.5 розділу ІІ Порядку № 221 кадровою комісією зроблено обґрунтований висновок про неуспішне проходження атестації позивачем.
Таким чином, оскаржуване рішення Четвертої кадрової комісії з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №71 від 24.11.2020 року про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації, відповідає вимогам, встановленим Порядком № 221, зокрема, містить посилання на нормативно-правові акти, що підтверджують повноваження комісії та підстави його прийняття. Також, в рішенні наявне його обґрунтування набрання позивачем за результатами складення іспиту балів, що є менше прохідного балу для успішного складення іспиту.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування в судовому порядку рішення Четвертої кадрової комісії з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №71 від 24.11.2020, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.
Щодо вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наказу керівника Дніпропетровської обласної прокуратури №1106-к від 24.12.2020 року про звільнення з посади прокурора Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури з 30 грудня 2020 року, на підставі рішення кадрової комісії № 4, суд зазначає наступне.
Спірним наказом позивача звільнено із займаної посади прокурора на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до змісту якої прокурор звільняється у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.
Тобто, виходячи з аналізу наведеної норми, законодавець виділяє дві окремі підстави для звільнення прокурора із займаної ним посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру», а саме, у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду та у разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.
Статтею 104 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації або ліквідації.
Відповідно до статті 81 Цивільного кодексу України, на юридичних осіб публічного права у цивільних відносинах положення цього Кодексу поширюється, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з частиною третьою статті 81 Цивільного кодексу України, порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюється Конституцією України та законом.
Органи прокуратури України відносяться до юридичних осіб публічного права.
Суд зауважує, що ліквідація юридичної особи публічного права здійснюється розпорядчим актом органу державної влади, органу місцевого самоврядування або уповноваженою на це особою. У цьому акті має бути наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої особи або їх передачі іншим органам виконавчої влади. Якщо таке обґрунтування наведене, то у такому випадку має місце ліквідація юридичної особи публічного права, а якщо ні, то самого лише посилання на те, що особа ліквідується, є недостатнім. У зв`язку з цим при вирішенні спорів щодо поновлення на роботі працівників юридичної особи публічного права, про ліквідацію яких було прийнято рішення, судам належить, крім перевірки дотримання трудового законодавства щодо таких працівників, з`ясовувати фактичність такої ліквідації (чи мала місце у цьому випадку реорганізація). При вирішенні зазначеної категорії спорів підлягає оцінці і правовий акт, що став підставою ліквідації, зокрема: чи припинено виконання функцій ліквідованого органу, чи покладено виконання цих функцій на інший орган.
Аналогічні правові висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 04 березня 2014 року у справі № 21-8а14, від 28 жовтня 2014 року у справі № 21-484а14, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 21 березня 2018 року у справі № 802/651/16-а, від 24 вересня 2019 року у справі № 817/3397/15.
Отже, застосування пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» має обов`язковою умовою наявність факту ліквідації, реорганізації, скорочення.
Згідно з Наказом Офісу Генерального прокурора «Про день початку роботи обласних прокуратур» від 08 вересня 2020 року №414 визначено днем початку роботи обласних прокуратур 11 вересня 2020 року.
Відповідно до наказу Офісу Генерального прокурора №2Ш від 17.02.2021 (а.с.141-152, т.1; а.с.11-12, т.2) в структурі Дніпропетровської обласної прокуратури виключено Нікопольську місцеву прокуратуру та передбачено в структурі Нікопольську окружну прокуратуру, а також визначено посади прокурора прокуратури.
Крім того, з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом встановлено, що було проведено реєстраційні дії, згідно з якими назву «Прокуратура Дніпропетровської області» змінено на назву «Дніпропетровська обласна прокуратура. При цьому, код ЄДРПОУ залишився незміннім, що свідчить про відсутність ознак ліквідації та реорганізації органу прокуратури, в якому позивач обіймав посаду, станом на час звільнення з посади.
Таким чином, здійснено перейменування Прокуратури Дніпропетровської області на Дніпропетровську обласну прокуратуру, без процедури ліквідації чи реорганізації.
Отже, скорочення посади, яку займала позивач до її звільнення із органів прокуратури, та ліквідація посади прокурора Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області станом на дату звільнення позивача з посади не проводилася, реорганізація органів прокуратури Дніпропетровської області, у відповідності до передбаченого законом порядку, не здійснювалась.
В той же час, на момент звільнення позивача з посади пунктом 9 частини1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» (зокрема, ні його Перехідними положеннями, ні Прикінцевими положеннями) не передбачено звільнення прокурора з посади в разі прийняття рішення кадровою комісією про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури, а Законом №113-IX не внесено змін або доповнень до пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру».
Верховний суд неодноразово вказував на те, що принцип правової визначеності має застосовуватись не лише на етапі нормотворчої діяльності, а й під час безпосереднього застосування існуючих норм права, що даватиме можливість особі в розумних межах передбачати наслідки своїх дій, а також послідовність дій держави щодо можливого втручання в охоронювані Конвенцією та Конституцією України права та свободи цієї особи.
Згідно з пунктами 6, 19 Розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-IX, з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру».
Перебування прокурора на лікарняному через тимчасову непрацездатність, у відпустці чи у відрядженні до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі не є перешкодою для його звільнення з посади прокурора відповідно до цього пункту.
Відповідно до частини 5 статті 87 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, наказ (розпорядження) про звільнення державного службовця у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, може бути виданий суб`єктом призначення або керівником державної служби у період тимчасової непрацездатності державного службовця або його відпустки із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки.
У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про відсутність ознак ліквідації та реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймав посаду, тому посилання у наказі про звільнення на положення пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» без зазначення конкретної підстави для звільнення, породжує для позивача негативні наслідки у вигляді стану юридичної невизначеності щодо підстав такого звільнення.
З урахуванням викладеного наказ керівника Дніпропетровської обласної прокуратури №1106-к від 24.12.2020, є протиправним та підлягає скасуванню.
При вирішенні вимоги про поновлення на посаді або на рівнозначній посаді в органі прокуратури, який буде створено, суд виходить з наступного.
Положеннями спеціального законодавства, а саме нормами Закону України «Про прокуратуру», не врегульовано процедуру поновлення на посаді прокурора в разі його незаконного звільнення
Отже, з метою ефективного відновлення порушених прав позивача та уникнення декларативності судового рішення суд повинен застосувати до спірних правовідносин окремі положення КЗпП України.
Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
При цьому, закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині першій статті 235, статті 240-1 КЗпП України, а відтак, встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.
Отже, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.
Вищенаведений висновок відповідає правовій позиції, що міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 по справі №П/9901/101/18 (провадження № 11-217заі18), постановах Верховного Суду від 12.09.2019 по справі № 821/3736/15-а, від 22.10.2019 по справі № 816/584/17, від 15.04.2020 по справі № 826/5596/17, від 19.05.2020 по справі № 9901/226/19.
За таких обставин, позивач підлягає поновленню на посаді прокурора Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та в органах прокуратури, з 31 грудня 2020 року.
Щодо стягнення середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Частиною другої статті 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі Порядок № 100).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
Згідно з пунктом 5 Порядку №100 основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом першим пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.
На підставі пункту 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.
Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу: 1060,90 (середньоденна заробітна плата) х 139 днів вимушеного прогулу за період з 31.12.2020 року по 23.07.2021 = 147465,10 грн., що підлягає сплаті позивачці за виключенням відрахування податків та обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.
Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 КАС України).
За таких обставин, проаналізувавши встановлені під час судового розгляду обставини справи, а також відсутність доказів на підтвердження правомірності позиції відповідача, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до положень статті 139 КАС України.
Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Визнати протиправним та скасувати наказ керівника Дніпропетровської обласної прокуратури №1106-к від 24.12.2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 30 грудня 2020 року, на підставі рішення кадрової комісії № 4.
Поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та в органах прокуратури, з 31 грудня 2020 року.
Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 23339,80 (двадцять три тисячі триста тридцять дев`ять грн. 80 коп.), допустити до негайного виконання.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровської обласної прокуратури (пр.Д.Яворницького, 38, м.Дніпро, 49044, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири грн. 00 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 02 серпня 2021 року.

Суддя І.В. Тулянцева