Справа № 826/9711/17
Суддя: Гусак М.Б.
Дата ухвалення: 2021-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №826/9711/17
Ухвалою колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 6 серпня 2021 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед» про відвід мене від розгляду справи за його касаційною скаргою на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05.05.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 у справі №826/9711/17 залишено без задоволення.
Не можу погодитися з правомірністю розгляду зазначеної заяви товариства саме сьогодні.
Зазначена заява надійшла до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 5 серпня 2021 року.
Розгляд цієї заяви не було та й не могло бути призначено в установленому законодавством порядку.
Справа, в якій колегією суддів відкрите касаційне провадження, ще не надійшла з суду першої інстанції, звідки вона була витребувана касаційним судом.
Звичайно у відсутність справи, ще не була та й не могла бути призначена дата її розгляду, тобто розгляд справи ще не призначено.
Чи відповідає така поспішність вимогам процесуального закону чи здійснена всупереч його букві?
На мою думку, така оперативність не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України.
Зроблю аналіз приписів Кодексу, які регулюють процедуру розгляду заяв про відвід.
Так, частиною третьою статті 39 КАС України частково встановлено граничні строки для відводу (самовідводу) - не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання та передбачені винятки з цього правила.
Саме ці юридичні факти є вирішальними для судді, який хоче скористатися правом на самовідвід, оскільки про іншу подію (дату отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі) судді може бути невідомо.
У другому абзаці згаданої частини статті міститься регулювання випадків подання повторної заяви про відвід з тих самих підстав. Така заява безсумнівно розглядається в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати.
Водночас згадка про судове засідання у даній нормі є вирішальною, оскільки, як правило, такі заяви розглядаються в судовому засіданні, в якому призначені справи до розгляду по суті.
Без призначення розгляд заяви про відвід є протизаконним.
Частиною 11 статті 40 КАС України встановлено розгляд такого відводу (самовідводу) у порядку письмового провадження, а значить таке провадження має бути призначене.
Визначення письмового провадження, яке міститься у пункті 10 частини першої статті 4 КАС України, містить лише такі винятки для цього провадження: вирішення, зокрема окремого процесуального питання без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Крім того слід звернути увагу на те, що аналізована стаття регулює питання про подання та розгляд заяв про відвід в судах усіх інстанцій, однак шукаючи відповідь на питання про належність розгляду заяв про відвід, які надійшли поза межами судового засідання в судах апеляційної та касаційної інстанцій, слід брати до уваги колегіальний розгляд усіх питань такими судами.
Повторюся: ухвали про розгляд відводу у порядку письмового провадження колегія суддів не постановляла, моє право на можливий самовідвід такою поспішністю порушено.
На жаль, мої доводи про втрату необхідності розгляду відводу в недалекому майбутньому колегами були проігноровані, принцип процесуальної економії порушено.
Колегія суддів, на моє переконання, помилково надала значення припису частини 11 статті 40 КАС України про вирішення питання про відвід невідкладно. Це правило слід було тлумачити в контексті попередніх та наступних положень статті.
Так, частиною 9 зазначеної статті встановлено, що питання про відвід секретаря судового засідання, експерта, спеціаліста, перекладача, вирішується складом суду, що розглядає справу.
10. Суд, який розглядає заяву про відвід секретаря судового засідання, експерта, спеціаліста, перекладача, заслуховує особу, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думку учасників справи.
11. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.
На мою думку, логічним буде висновок, що перше речення цієї частини стосується питань, що були предметом регулювання у двох попередніх частинах.
Наступні ж два речення регулюють питання про строк розгляду відводу суддею того ж суду та іншого суду після надходження відводу до них; однак і перше і наступні речення не мають ніякого відношення до регулювання нашого питання - строку розгляду відводу колегією касаційного суду та можливість такого до призначення дати судового засідання по суті спору та у відсутність справи в суді.
Водночас згадка про те, що питання про відвід має вирішуватися не пізніше призначеного засідання у справі свідчить про те, що таке засідання має бути призначене.
Частиною восьмою статті 40 КАС України, зокрема встановлено, що за ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.
На жаль, я не мав можливості ініціювати розгляд відводу в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, ухвала про відмову в такому була вже підписана більшістю.
На мій погляд, розгляд відводу в судовому засіданні був би корисним, оскільки його зміст не є об`єктивним, носить принизливий характер, ображає мою честь та гідність.
Відвід є наслідком моєї позиції під час розгляду повторного розгляду касаційної скарги, провадження за першою з яких (цієї ж особи) було закрите, що на моє переконання виключало відкриття касаційного провадження.
Нагадую: касаційне провадження за попередньою касаційною скаргою цього товариства було закрите, оскільки для розгляду такої категорії спорів як спір про стягнення податкового боргу, що був предметом цієї справи за позовом Головного управління ДПС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед», належить до переліку вимог статті 283 КАС України (особливості провадження у справах за зверненням податкових та митних органів).
Судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, зокрема, вимоги в яких визначені статтею 283 КАС України, відповідно до змісту частини 3 статті 272 КАС України набирають чинності з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Суддя М.Гусак