Справа № 620/4533/20
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/4533/20 Суддя (судді) суду 1-ї інст.:
Тихоненко О.М.
ПОСТАНОВА
Іменем України

03 серпня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Єгорової Н.М.,

Коротких А.Ю.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національного університету оборони України імені Івана Черняховського на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом Національного університету оборони України імені Івана Черняховського до ОСОБА_1 про стягнення витрат,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі в розмірі 477 425,01 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що з відповідача належить стягнути спірні кошти.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 30.10.2017 між Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 , з одного боку, та громадянином ОСОБА_1 , з іншого боку укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу строком на три роки.

Відповідач 07.08.2018 звернувся з рапортом до Командира роти охорони, в якому просив клопотати перед вищим командуванням про зарахування його до вступу до Національного університету оборони України імені Івана Черняховського за спеціальністю «Фізкультура та спорт».

Згідно витягу з наказу начальника Університету від 14.08.2018 № 19 PC (по особовому складу) солдат ОСОБА_1 зарахований з 27 серпня 2018 року курсантом першого курсу денної форми навчання навчально-наукового інституту фізичної культури та спортивно-оздоровчих технологій Університету.

Згідно витягу з наказу начальника Університету (по стройовій частині) від 27.08.2018 № 175 зарахованих з 27.08.2018 наказом начальника Університету (по особовому складу) від 14.08.2018 № 19РС курсантами першого курсу денної форми навчання навчально-наукового інституту фізичної культури та спортивно-оздоровчих технологій Університету, і прибули до Університету, з 27.08.2018 зарахувати у списки особового складу Університету на всі види забезпечення та вважати такими, що приступили до виконання службових обов`язків. Встановити відповідні посадові оклади та виплачувати щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення, які отримували за займаними посадами до зарахування на навчання: солдата ОСОБА_1 за 2 тарифним розрядом у розмірі 2550 грн.

Також 27 серпня 2018 року між Міністерством оброни України в особі начальника Університету та солдатом ОСОБА_1 укладено контракт на проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу.

Відповідно до пункту 1 цього Контракту відповідач взяв на себе зобов`язання, зокрема: сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, свої службові обов`язки; продовжувати подальше проходження війкової служби на посадах осіб сержантського і старшинського складу або офіцерського складу не менше 5 років після закінчення навчання, а також відшкодовувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу.

Як слідує з матеріалів справи 28.08.2020 заступником начальника Університету з відповідачем була проведене бесіда щодо його відрахування з навчання за підпунктом 3.2 Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) ВВНЗ МОУ, затвердженої наказом МО України від 24.12.1997 № 490 за академічну неуспішність.

Згідно витягу з протоколу засідання Вченої ради Університету від 31.08.2020 № 9 порушено клопотання перед начальником Університету про відрахування з числа курсантів навчально-наукового інституту фізичної культури та спортивно-оздоровчих технологій Університету солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 за академічну неуспішність.

ОСОБА_1 01.09.2020 подано рапорти начальнику навчально-наукового інституту фізичної культури та спортивно-оздоровчих технологій про: звільнення його з військової служби у запас відповідно до підпункту ж пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем та про утримання за навчання з його грошового забезпечення за вересень місяць 5000 грн. Вказані у рапорті кошти у подальшому були утримані Університетом в рахунок часткового відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі.

У подальшому, наказом начальника Університету від 17.09.2020 № 21 PC (по особовому складу) відповідача відраховано з числа курсантів навчально-наукового інституту фізичної культури та спортивно-оздоровчих технологій Університету через академічну неуспішність та звільнено з військової служби у запас за підпунктом ж пункту 2 частини 5 статті 26 (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (а.с.17).

Згідно витягу з наказу начальника Університету від 18.09.2020 № 193 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 з 18.09.2020 виключено зі списків особового складу Університету, знято з усіх видів забезпечення та направлено до зарахування на військовий облік до Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з пунктом 5 цього наказу солдату ОСОБА_1 необхідно відшкодувати виграти, пов`язані з його утриманням в Університеті з 28.08.2018 по 18.09.2020 в сумі 570 855,15 грн.

У той же день, а саме 18.09.2020 відповідач доповів про здачу справ та посади та про наявність заборгованості по службам Університету у сумі 570855,15 грн.

Згідно наявних в матеріалах справи довідок, а саме: військової частини НОМЕР_1 від 04.02.2021 № 77 ОСОБА_1 в період з 30.10.2017 по 30.01.2018 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 ; військової частини НОМЕР_2 від 04.02.2021 № 627/310 ОСОБА_1 в період з 31.01.2018 по 23.08.2018 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 .

Згідно довідки Університету від 10.02.2021 № 182/4/198/2/139 відповідач проходив військову службу за контрактом осіб рядового складу з 31.10.2017 по 27.08.2018 та військову службу (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів з 27.08.2018 по 18.09.2020.

Як слідує з матеріалів справи сума фактичних витрат грошового забезпечення (за виключенням суми витрат на виплату посадового окладу за відповідною посадою військовослужбовця строкової служби) курсанта ОСОБА_1 за період з 27.08.2019 по 18.09.2020 становить 483262,76 грн, що підтверджується довідкою-розрахунком Університету від 05.02.2021 № 182/3/145.

Згідно уточненої довідки-розрахунок від 08.02.2021 № 182/39/4/14 витрат, пов`язаних з утриманням солдата запасу ОСОБА_1 колишнього курсанта навчально-наукового інституту фізичної культури та спортивно-оздоровчих технологій Університету другого курсу з 27.08.2018 по 18.09.2020, відрахованого за академічну неуспішність та з яким розірвано контракт з зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем становить: грошове забезпечення 483262,76 грн та речове забезпечення 1767,25 грн, всього 485 030,01 грн.

У зв`язку з не погашенням відповідачем в добровільному порядку витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що позивач виплачував відповідачу грошове забезпечення, як військовослужбовцю, а розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням за навчання здійснює, як курсанту, при цьому не виокремлює суми виплат грошового забезпечення та витрат, пов`язаних з утриманням курсанта.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Відповідно до частин першої, третьої-п`ятої статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів.

Зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.

Громадяни України, які в установленому порядку зараховані до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів для здобуття певних освітніх та освітньо-кваліфікаційних рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважаються курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами.

З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і п`ятим частини другої статті 23 цього Закону.

За змістом частини десятої статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Аналіз викладених норм Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» дає підстави для висновку, що у разі дострокового розірвання контракту через систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем курсант зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.

Як зазначалося, із відповідачем було укладено контракт про проходження навчання, у якому, окрім іншого містилося застереження про відшкодування вартості навчання в разі дострокового розірвання контракту.

У подальшому, наказом начальника Університету від 17.09.2020 № 21 PC (по особовому складу) відповідача відраховано з числа курсантів навчально-наукового інституту фізичної культури та спортивно-оздоровчих технологій Університету через академічну неуспішність та звільнено з військової служби у запас за підпунктом ж пункту 2 частини 5 статті 26 (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

У зв`язку із викладеним, у відповідача виник обов`язок відшкодувати витрати пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.

Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 (далі - Порядок № 964).

Так, згідно пунктів 3-6 Порядку № 964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Витрати відшкодовуються у повному розмірі: курсантами, які вислужили встановлений законодавством строк строкової військової служби до вступу у вищий навчальний заклад, курсантами жіночої статі - за весь період навчання; курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби, - за період навчання, що перевищує цей строк <…>.

Витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю: курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання; курсантами, які навчалися понад встановлені законодавством строки строкової військової служби, - за період навчання, який відповідає строку строкової військової служби.

Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах затверджений наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534 (далі Порядок №419).

Згідно пункту 2.1.1.2 Порядку №419 для курсантів, які підпадають під дію пункту 6 Порядку № 964, до розрахунку береться різниця між грошовим забезпеченням, фактично отриманим курсантом за відповідний період навчання, та витратами на виплату посадового окладу за відповідною посадою військовослужбовця строкової військової служби за цей самий період.

Відтак, оскільки позивач не проходив строкової військової служби (так як проходив службу за контрактом та у подальшому навчання), то для цілей розрахунку відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, від цієї суми належить відняти посадовий оклад військовослужбовця строкової військової служби за встановлений законом період строкової військової служби.

Як вбачається із заяви про зменшення позовних вимог, відповідачем при розрахунку суми відшкодування були враховані як добровільно відшкодовані позивачем кошти, так і посадовий оклад військовослужбовця строкової військової служби за встановлений законом період строкової військової служби.

Оскільки інших доводів щодо помилковості здійсненого розрахунку відповідачем не наведено, то у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати такий розрахунок помилковим.

Цілком безпідставними є мотиви суду першої інстанції про те, що позивач виплачував відповідачу грошове забезпечення, як військовослужбовцю, а розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням за навчання здійснив як курсанту, при цьому не виокремивши суми виплат грошового забезпечення та витрат, пов`язаних з утриманням курсанта.

Колегія суддів наголошує на тому, що наведені мотиви суду першої інстанції не мають жодного нормативного чи доказового підґрунтя

У колегії суддів відсутні будь-які сумніви щодо того, що грошове забезпечення виплачувалося саме позивачем як навчальним закладом позивачу в рамках підготовки курсантів. Ні позивач, ні відповідач не виразили будь-яких сумнівів чи заперечень стосовно неузгодженості статусу виплаченого відповідачу грошового забезпечення як військовослужбовцю чи як курсанту.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач має обов`язок відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі. розмір невідшкодованої частини таких витрат наразі складає 477 425,01 грн, розрахунок чого наведено у заяві про зменшення позовних вимог (а.с. 130-132).

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Решта доводів учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС).

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національного університету оборони України імені Івана Черняховського задовольнити.

Скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 березня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким позов Національного університету оборони України імені Івана Черняховського до ОСОБА_1 про стягнення витрат задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Національного університету оборони України імені Івана Черняховського (проспект Повітрофлотський, 28, м. Київ, 03049, ) витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі в розмірі 477 425 (чотириста сімдесят сім тисяч чотириста двадцять п`ять) грн 01 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Єгорова

Суддя А.Ю. Коротких

Повний текст постанови складений 06.08.2021.