Справа № 640/21147/21
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2021-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 серпня 2021 року м. Київ № 640/21147/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрянська Я.І., ознайомившись зі заявою представника Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся представник Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (надалі - ДП «АМПУ»)- Ревенко Олексій Володимирович зі заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом:

- заборони державному виконавцю Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчуку Костянтину Петровичу та будь-яким іншим державним виконавцям Шевченківського районного від ділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до набрання законної сили рішенням суду у даній справі вчиняти дії зі списання арештованих грошових коштів у сумі 273 080,49 грн. з рахунків ДП «АМПУ» у виконавчому провадженні № 65591160, яке відкрито 28.05.2021;

- зупинити стягнення за виконавчим листом від 19.05.2021, виданим Приморським районним судом м. Одеси у справі № 522/15643/17, у виконавчому провадженні № 65591160, яке відкрито 28.05.2021 державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчуком Костянтином Петровичем, до моменту набрання законної сили рішенням суду у даній справі;

- заборонити Шевченківському районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до набрання законної сили рішенням суду у даній справі вчиняти дії зі списання арештованих грошових коштів у сумі 273 080,49 грн. з рахунків ДП «АМПУ» у виконавчому провадженні № 65591160, яке відкрито 28.05.2021р.

Заявником було подано аналогічну заяву про забезпечення позову, яку повернено судом 15.07.21р. Проте позову заявник станом на 06.08.21 не подавав.

В обґрунтування необхідності задоволення заяви про забезпечення адміністративного позову представник заявника зазначає, що ДП «АМПУ» готує до подачі позовну заяву до суб`єкта владних повноважень - Державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича, предметом якої буде визнання протиправним та скасування постанови від 28.05.2021 про відкриття виконавчого провадження № 65591160 про стягнення з ДП «АМПУ» на користь ОСОБА_1 коштів у сумі 273 080,49 грн. та про визнання протиправною та скасування постанови від 01.06.2021 про арешт грошових коштів на рахунках. Підставою позову є відкриття виконавчого провадження про стягнення коштів за виконавчим листом, який не передбачає стягнення грошових коштів; порушення Закону України «Про виконавче провадження»; відкриття виконавчого провадження та арешт коштів за рішенням суду, яке вже виконано в добровільному порядку до його відкриття.

Представник заявника звертає увагу суду на те, що очевидними є ознаки протиправності рішення, дії та бездіяльності державного виконавця, та порушення прав і інтересів ДП «АМПУ», оскільки після винесення постанови про арешт коштів, ДП «АМПУ» тричі повідомляло державного виконавця (заяви від 02.06.2021, від 07.06.2021, від 10.06.2021) про виконання рішення суду з наданням платіжних доручень, однак державний виконавець не вчинив дії зі зняття арешту коштів на рахунках ДП «АМПУ».

На думку заявника, наведені обставини підтверджують можливість та необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони державному виконавцю до набрання законної сили рішенням у даній справі вчиняти дії зі списання 273 080,49 грн. з рахунків ДП «АМПУ», а також зупинення стягнення за виконавчим листом від 19.05.2021, виданим Приморським районним судом м. Одеси у справі № 522/15643/17.

Представник позивача вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2021 р., заява про забезпечення позову передана на розгляд судді Добрянській Я.І.

Згідно з частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову може призначити її розгляд в судовому засіданні з повідомленням заінтересованих осіб у встановлений судом строк.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.08.21 було призначено судове засідання на 06.08.21 на 11.00 год. з викликом сторін та визнано явку сторін обов"язковою. Однак в судове засідання відповідач не з"явився, пояснень та копій матеріалів виконавчого провадження не надав.

Проаналізувавши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин першої, другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частинами першою, другою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Таким чином, у кожному конкретному випадку суд, виходячи з наданих доказів, зобов`язаний встановити, чи є хоча б одна з обставин для вжиття заходів забезпечення позову, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

У даному випадку судом не встановлено обставин, з якими наведені вище норми Кодексу адміністративного судочинства України пов`язують можливість забезпечення позову.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, до заяви не додано будь-яких фактичних даних, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може ускладнити виконання рішення суду чи призвести до необхідності докладати значні зусилля для відновлення прав заявника.

Заходи забезпечення позову можуть бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За правовою позицією, викладеною у Рішенні Конституційного Суду України від 31 травня 2011 року № 4-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України, «з метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову» (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення рішення в адміністративній справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Тобто, застосування інституту забезпечення позову є дискреційним правом суду, а не його обов`язком, яке він реалізує залежно від обставин справи.

Крім того, суд зазначає, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших заінтересованих осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, та не допустити негативних наслідків.

Стосовно покликання представника заявника на наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень, суд зазначає, що ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності можуть бути виявлені судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, у розрізу як позовної заяви, так і відзиву на неї, з якого вибачатиметься думка інших учасників справи.

Відповідно до ст. 2 КАСУ, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У даному випадку, суд не вбачає доведеним заявником, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушень прав та інтересів Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» до ухвалення рішення у справі, або ж унеможливить чи утруднить виконання рішення у майбутньому, а тому підстави для задоволення заяви про забезпечення позову - відсутні.

Керуючись ст. ст. 150 - 154, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»- Ревенко Олексія Володимировича про забезпечення позову у справі №640/21147/21- відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені ст. 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 293-297 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська