Справа № 580/1794/21
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року справа № 580/1794/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді: Тимошенко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання незаконними наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

31 березня 2021 року до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, в якому позивач просить:

1) скасувати як протиправний наказ Головного управління Національної поліції у Черкаській області від 30.11.2020 №3055 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", відповідно до якого за вчинення дисциплінарного проступку старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області старшого майора поліції ОСОБА_1 притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції;

2) скасувати як незаконний наказ ГУНП в Черкаській області від 04.03.2021 №97 о/с о/с "По особовому складу" про звільнення зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України);

3) скасувати накази ГУНП в Черкаській області від 12.03.2021 р. №102 о/с та від 18.03.2021 р. №106 о/с, якими вносилися зміни до наказу від 04.03.2021 р. №97 о/с о/с "По особовому складу";

4) зобов`язати ГУНП в Черкаській області поновити ОСОБА_1 на службі в національній поліції на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області;

5) стягнути із ГУНП в Черкаській області на користь позивача ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу виходячи із середньоденного заробітку в сумі 754,80 грн., починаючи із дати звільнення 18.03.2021 р.;

6) допустити негайне виконання судового рішення в частині зобов`язання відповідача поновити позивача ОСОБА_1 на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області та стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в місячному розмірі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач при прийнятті оскаржуваних наказів порушив вимоги Конституції України, Закону України "Про Національну поліцію" та Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України. Також позивач вважає, що він категорично не погоджується ні з висновками службового розслідування від 30.11.2020, ні з самим порядком профедення та оформлення результатів службового розслідування.

Ухвалою суду від 19.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на позовну заяву, в якому вказує про безпідставність позовних вимог, оскільки позивач звільнений зі служби Національної поліції за вчинення позивачем дисциплінарних проступків несумісних з проходженням служби в Національній поліції України.

20.05.2021 позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій просить позов задовольнити в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

ОСОБА_1 проходив службу в поліції на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Золотоніського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області, маючи спеціальне звання майора поліції.

Відповідно до наказу ГУНП від 01.11.2020 № 2797 «Про призначення та проведення службового розслідування, формування дисциплінарної комісії» призначено службове розслідування за рапортом начальника УКЗ ГУНП підполковника поліції Давиденка І.А. від 01.11.2020 № 584рп/12/і/01 - 2020 щодо вчинення старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції Золотоніського відділу поліції ГУНП майором поліції ОСОБА_1 .

Службовим розслідуванням встановлено таке:

01.11.2020 близько 03.45 год. до Золотоніського відділу поліції ГУНП надійшло повідомлення від диспетчера швидкої медичної допомоги КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» про те, що з тілесними ушкодженнями до їх закладу доставлені гр. ОСОБА_3 та старший дільничний офіцер поліції сектору превенції Золотоніського відділу поліції ГУНП майор поліції ОСОБА_1 .

Вказане повідомлення Золотоніським відділом поліції ГУНП зареєстровано до ІТС ІПНП за № 8655, а на місце події направлено ГРПП та СОГ.

На місці події встановлено, що 31.10.2020, близько 18.20 год. майор поліції ОСОБА_1 , який перебував поза службою, разом зі своєю дружиною ОСОБА_3 приїхав на автомобілі Deawoo Lanos р.н. НОМЕР_1 до кафе - бару «Богомол», що знаходиться в с. Зорівка, з метою святкування дня народження спільного знайомого гр. ОСОБА_4 .

У ході святкування дня народження, ОСОБА_3 вживала алкогольні напої. Вказане у своєму поясненні підтвердив ОСОБА_4

01.11.2020, близько 00.30 год. закінчивши святкування дня народження, майор поліції ОСОБА_1 разом з дружиною сів до свого автомобіля та поїхав у напрямку виїзду з села.

Проїхавши близько одного кілометра, майор поліції ОСОБА_1 зупинив автомобіль та допустив до керування транспортним засобом свою дружину ОСОБА_3 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння та яка не мала права на керування транспортним засобом.

Згідно довідки від 12.11.2020 № 31/23 - 897 наданої Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Черкаській області, ОСОБА_3 не має права на керування транспортними засобами.

Слід зазначити, що відповідно до інформації з сайту Моторного (транспортного) страхового бюро України на автомобіль Deawoo Lanos р.н. НОМЕР_1 відсутній чинний страховий поліс.

Таким чином, майор поліції ОСОБА_1 нехтуючи вимогами п. 3-4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», п. 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, п. 2.10 «г» та «ґ» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, ст.ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух», свідомо допустив вчинення своєю дружиною правопорушень.

Рухаючись до виїзду з с. Зорівка, в напрямку м. Золотоноші, ОСОБА_3 не врахувавши дорожню обстановку, не впоравшись з керуванням виїхала на узбіччя та допустила зіткнення із залізобетонною стелою з надписом «Зорівка».

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вищевказаний автомобіль зазнав значних механічних пошкоджень, а майор поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження.

Зазначену ДТП помітив випадковий свідок, який проїжджав повз місце події та впізнав особи потерпілих, після чого повідомив про подію родича ОСОБА_3 - гр. ОСОБА_5 .

У свою чергу майор поліції ОСОБА_1 не вжив належних заходів, з метою надання першої медичної допомоги потерпілій, не викликав на місце події карету швидкої медичної допомоги, а також не повідомив про подію орган поліції та свого безпосереднього керівника, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС від 08.02.2019 № 100, п. 2.10 «г» та «д» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, п. 13 ч. 3 ст. Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до довідок, наданих Золотоніським відділом поліції ГУНП від 04.11.2020 № 8782/65/01 - 2020 та відділом служби « 102» ГУНП від 03.11.2020 № 1959/25/51 - 2020 заяв чи повідомлень за фактом ДТП від майора поліції ОСОБА_1 не надходило.

Цього ж дня, близько 03.20 год. ОСОБА_5 доставив майора поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня», де їм попередньо було встановлено наступні діагнози:

майору поліції ОСОБА_1 - закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, травма правого колінного суглобу та правого гомілково-ступеневого суглобу;

ОСОБА_3 - закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку та різані рани обличчя.

Перебуваючи у закладі охорони здоров`я майору поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_3 запропоновано у встановленому законом порядку пройти освідування на стан сп`яніння та здати забір крові, на що вони відповіли відмовою.

Про відмову майора поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від проходження процедури освідування на стан сп`яніння складено відповідні акти від 01.11.2020 № 3196/12/і/ - 2020 та № 3196/12/і/ - 2020/1.

01.11.2020 за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху, або експлуатації транспорту, слідчим відділом Золотоніського відділу поліції ГУНП розпочато кримінальне провадження № 0000909 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У ході проведення службового розслідування здійснено перевірку службової діяльності майора поліції ОСОБА_1 .

Наказом ГУНП від 19.06.2020 № 1582 «Про закріплення транспортних засобів» майор поліції ОСОБА_1 закріплений за службовим автомобілем Daewoo Sens р.н. НОМЕР_2 .

Відповідно до Журналу виїзду та повернення транспортних засобів Золотоніського відділу поліції ГУНП (інв. № 803) вказаний автомобіль здійснив останній виїзд 16.10.2020, а виїхав на ньому майор поліції ОСОБА_1 . У ході перевірки, в салоні вказаного автомобіля в порушення вимог п.п. 2 п. 1 наказу ГУНП від 07.08.2017 № 2062 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни в органах та підрозділах ГУНП в Черкаській області, а також попередження надзвичайних подій за участю особового складу», виявлено ліхтарик обладнаний електрошокером та «телескопічну» металеву битку.

Поряд з цим, у службовому кабінеті, біля столу майора поліції ОСОБА_1 виявлено пластикову ємність з-під пива, у якій була прозора рідина з характерним запахом алкогольного напою - горілки.

У ході перевірки адмніністративно-штрафної діяльності майора поліції ОСОБА_1 встановлено, що по семи протоколам про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 187 КУпАП, які ним були складені, а саме:

- АПР18 № 516507 складений 21.05.2020 відносно гр. ОСОБА_6 ;

- АПР18 № 516508 складений 21.05.2020 відносно гр. ОСОБА_6 ;

- АПР18 № 516510 складений 18.06.2020 відносно гр. ОСОБА_6 ;

- АПР18 № 516511 складений 18.06.2020 відносно гр. ОСОБА_6 ;

- АПР18 № 516512 складений 09.07.2020 відносно гр. ОСОБА_7 ;

- АПР18 № 516515 складений 13.07.2020 відносно гр. ОСОБА_8 ;

- АПР18 № 516516 складений 13.07.2020 відносно гр. ОСОБА_8 ,

незважаючи на закінчення строків на притягнення до адміністративної відповідальності, уповноваженими органами не прийнято рішення відповідно до чинного законодавства.

Згідно довідки завідувача канцелярії Золотоніського ВП ГУНП від 03.11.2020 № 8700/65-2020 Жейди Л.В. , до канцелярії Золотоніського ВП ГУНП для реєстрації в Журналі обліку вихідних та внутрішніх документів, вищевказані адміністративні матеріали не надходили.

Вказані протоколи відповідно до довідки від 06.11.2020 № 1.11/2/20, наданої Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області до суду, для прийняття рішення не надходили.

Таким чином, майор поліції ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 257 КУпАП та п. 18 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 № 1376, що як наслідок призвело до закінчення строків накладення стягнення на порушників визначених статтею 38 КУпАП

За результатами службового розслідування складено висновок, затверджений начальником ГУ Національної поліції в Черкаській області 30.11.2021, яким за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось порушенні вимог п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 18, п. 3-4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», п. 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС від 08.02.2019 № 100, ст. ст. 14 та 16 Закону України «Про дорожній рух», п. 2.9 «г» та «ґ», п. 2.10 «г» та «д» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, п.п. 2 п. 1 наказу ГУНП від 07.08.2017 № 2062 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни в органах та підрозділах ГУНП в Черкаській області, а також попередження надзвичайних подій за участю особового складу», ст. 257 КУпАП та п. 18 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 № 1376, п. 1, 2, 4, 6, 13, ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 5 розділу І, п.п. 1, 2 розділу II, п. 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, Присяги працівника поліції, старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

На підставі вказаного висновку та встановлених під час службового розслідування обставин, ГУНП в Черкаській області видано наказ № 3055 від 30.11.2020 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким на старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до ч.4 статті 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарні стягнення у виді звільнення зі служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Наказом ГУНП в Черкаській області від 04.03.2021 № 97 о/с (зі змінами від 12.03.20221 № 102 о/с) майора поліції ОСОБА_1 старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області звільнено зі служби в поліції відповідно до п.6 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Наказом ГУНП в Черкаській області від 18.03.2021 року № 106 о/с внесено зміни в пункт наказу від 04.03.2021 № 97 о/с в частині звільнення зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 з 18.03.2021.

Не погоджуючись з вищезазначеними наказами позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02 липня 2015 року (надалі - Закон №580).

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Водночас, згідно із частинами 1, 2 статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України №2337-VIII від 15 березня 2018 року затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (надалі - Дисциплінарний статут).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

При цьому, статтею 2 Дисциплінарного статуту визначено, що за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських. Під час виконання службових обов`язків поліцейський підпорядковується лише своєму безпосередньому та прямому керівникові (частина 4 статті 2 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний: 1) створити умови, необхідні для виконання підлеглими обов`язків поліцейського; 2) поважати честь і гідність підлеглих, не допускати порушень їхніх прав та соціальних гарантій; 3) розвивати у підлеглих розумну ініціативу та самостійність під час виконання ними обов`язків поліцейського; 4) сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень; 5) вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об`єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності; 6) забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними; 7) контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень; 8) у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.

Згідно зі ст. 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Положеннями статті 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 року №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Відповідно до п. 1 Розділу І Правил встановлено, що вони поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно із п. 1 Розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Пунктами 3 та 4 Розділу IV Правил передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Суд звертає увагу, що дотримання вище зазначених вимог Дисциплінарного статуту та Правил є обов`язком кожного поліцейського незалежно від того перебуває він під час виконання службових обов`язків чи у позаслужбовий час, що пов`язане з особливостями проходження служби в Національній поліції.

За приписами частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до приписів статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

При цьому, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою (стаття 18 Дисциплінарного статуту).

Водночас, порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (частина 10 статті 14 Дисциплінарного статуту).

На реалізацію частини 10 статті 14 Дисциплінарного статуту наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (надалі - Порядок №893), яким визначено процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку №893 визначено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

При цьому, у наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо) (пункт 4 розділу ІІ Порядку №893).

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника (пункт 2 розділу IV Порядку №893).

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень (пункт 3 розділу IV Порядку №893).

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

В силу приписів пункту 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити, окрім іншого, наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування.

Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі (пункт 14 розділу V Порядку № 893).

Відповідно до пункту 2 розділу VI Порядку № 893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості: дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для проведення службового розслідування; форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження) (пункт 3 розділу VI Порядку №893).

Згідно з пунктом 4 розділу VI Порядку №893 в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування, зокрема: обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено (у разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування); вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку; відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування (пункт 5 розділу VI Порядку №893).

Отже, приписами Порядку №893 передбачено, що службове розслідування має проводитися стосовно конкретного поліцейського з метою встановлення наявності чи відсутності складу дисциплінарного проступку в діянні поліцейського, з приводу якого було призначено вказане розслідування.

Разом із цим, обставини, як і причини, що зумовили проведення розслідування, а також ступінь вини поліцейського з`ясовуються під час службового розслідування, за результатами якого складається висновок, у якому, крім іншого, зазначається підстава для проведення службового розслідування та обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим та зазначається щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації.

Судом встановлено, що відповідно до наказу ГУНП від 01.11.2020 № 2797 «Про призначення та проведення службового розслідування, формування дисциплінарної комісії» призначено службове розслідування за рапортом начальника УКЗ ГУНП підполковника поліції Давиденка І.А. від 01.11.2020 № 584рп/12/і/01 - 2020 щодо вчинення старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції Золотоніського відділу поліції ГУНП майором поліції ОСОБА_1 .

Щодо тверджень позивача про порушення процедури призначення та проведення службового розслідування суд зазначає таке.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: "протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків" і, на противагу йому, принцип "формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення".

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22 травня 2020 року в справі № 825/2328/16 та від 26 червня 2019 року в справі № 1640/3394/18.

Суд зазначає, що посилання позивача, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності був виданий в період перебування його на лікарняному, а тому він незаконний, є необгрунтованими, оскільки відповідно до ч. 3 статті 21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Таким чином, наказ ГУНП в Черкаській області від 30.11.2020 № 3055 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» законний та обґрунтований.

Щодо посилання позивача, що йому не було відомо про проведення розслідування, суд зазначає таке.

З матеріалів справи встановлено, що під час проведення службового розслідування у позивача 25.11.2020 відібрано пояснення, в яких останній повідомив про подію, яка трапилася 01.11.2020.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд не вбачає порушень в діях відповідача як під час проведення перевірки так і під час накладення дисциплінарного стягнення.

Позивач допустив вчинення дисциплінарного проступку, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключні фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку проявляється в прямому умислі, тобто, останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним цих дій. Вищезазначене порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства. Дискридетація Національної поліції полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Вчинення дій, що дискредитують органи поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 12 квітня 2018 року у справі № 815/3636/15, де зазначено, що звільнення позивача відбулося за вчинення дій, що дискредитують звання рядового та начальницького складу. Поняття «дискридитація» перебуває у тісному зв`язку із поняттям «дотримання морально-етичних норм» та передбачає дії, спрямовані на порушення правил професійної етики та моралі, закріплених у нормативно-правових актах спеціального законодавства, які пред`являються до осіб під час здійснення ними службових функцій та у повсякденному житті. Такі проступки самі по собі або у сукупності підривають довіру та авторитет органів внутрішніх справ в очах громадськості і є несумісним із подальшим проходженням служби, що зумовлює застосування до працівників органів внутрішніх справ, який вчинив діяння, несімісне з посадою, найсуворішого стягнення - звільнення зі служби. Дискредитація звання рядового та начальницького складу є окремою підставою для звільнення, яке не пов`язано із вчиненням правопорушення та набрання чинності рішенням суду.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних причин.

При цьому судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд зазначає, що рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин, про які заявляє особа, висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами та належними доказами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складене 09.08.2021.

Суддя В.П. Тимошенко