Справа № 308/10204/21
Суддя: Зарева Н. І.
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 серпня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої судді - Зарева Н.І., за участю:
секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,
перекладача - Уллах Ірфан,
представника позивача - Іванов С.В.,
відповідача - Абдуллах,
представника відповідача адвоката Канівець О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород адміністративну справу за позовною заявою військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Пакистану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання іноземця з метою забезпечення примусового видворення за межі території України,

В С Т А Н О В И В:

Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася в суд з позовною заявою до громадянина Пакистану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання з метою забезпечення видворення за межі території України.
Позов мотивує тим, що 31 липня 2021 року відповідач був виявлений та затриманий у складі групи осіб прикордонною поліцією Словацької Республіки на напрямку 143-144 прикордонних знаків за незаконне перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Великий Березний» поза встановленими пунктами пропуску та 31 липня 2021 року о 16:00 год. в порядку виконання Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб був переданий на територію України з Словацької Республіки.
Своїми діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та відповідно до ст. 263 КУпАП був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.
Другого серпня 2021 року під час розгляду адміністративного позову «Про затримання з метою ідентифікації за забезпечення примусового видворення за межі території України» представником відповідача адвокатом Канівцем Олександром було надано суду документ, що посвідчує особу відповідача, а саме закордонний паспорт громадянина Пакистану НОМЕР_2 дійсний 05.01.2025 року.
При цьому позивач зауважує, що відповідач підстав для законного перебування на території України, передбачених Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», не має, а незаконне перетинання ним державного кордону України в Словацьку Республіку свідчить про те, що він порушив вимоги законодавства України з прикордонних питань та Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" і відповідно до вимог ст. 29 цього ж Закону, підлягає примусовому видворенню.
За таких обставин, позивач просить затримати громадянина Пакистану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення його примусового видворення за межі території України.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав та
мотивів, викладених у позовній заяві, просив суд позов задовольнити.
Представник відповідача проти позову заперечив, просив у його задоволенні відмовити, зазначив, що підстави, передбачені ч. 3 ст. 29 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", на яку посилається позивач, та ч. 1 ст. 289 КАС України, повністю відсутні. У відповідача наявний паспорт громадянина Пакистану НОМЕР_2 , виданий 07.01.2020 року, який дійсний до 05.01.2025 року, посвідка на право тимчасового проживання в Україні, що підтверджує той факт, що відповідач перебуває на території України на законних підставах, у зв`язку з чим подана позивачем позовна заява необгрунтована та задоволенню не підлягає.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773.
Відповідно до п. 7 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах - це іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території або тимчасово перебувають в Україні.
Згідно з ч. 3 ст. 29 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.
Частиною першою, четветою статті 30 Закону № 3773- VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.
Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Згідно з ст.ст. 9, 29 Загальної декларації прав людини, ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.
У статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997 року, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання недозволеному в`їзду особи в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.
Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 1 ст. 3 КАС України).
Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст. 289 КАС України.
Згідно частини першої статті 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів як, зокрема, затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

З матеріалів справи вбачається, що 31 липня 2021 року, ОСОБА_3 ),
ІНФОРМАЦІЯ_2 , був виявлений та затриманий у складі групи осіб прикордонною поліцією Словацької Республіки на напрямку 143-144 прикордонних знаків за незаконне перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Великий Березний», поза встановленими пунктами пропуску та 31 липня 2021 року о 16:00 год в порядку виконання Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб, був переданий на територію України з Словацької Республіки, що підтверджується актом приймання - передавання особи від 31 липня 2021 року.
У подальшому, відповідача 31 липня 2021 року о 16.00 год., відповідно до ст. ст. 260 - 263 КУпАП, затримано на строк до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.
Вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне затримання відповідача від 31.07.2021, протоколом його особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 31.07.2021, актом приймання-передавання особи від 31.07.2021.
У ході судового розгляду судом встановлено, що у відповідача ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , наявний паспорт громадянина гр. Пакистану серії НОМЕР_2 , виданий 07.01.2020 року, який дійсний до 05.01.2025 року, а також посвідка на тимчасове проживання за № НОМЕР_3 , видана 03.12.2020 року із строком дії до 05.01.2025 року.
Таким чином судом встановлено, що відповідач перебуває на території України на законних підставах.
Докази того, що відносно відповідача прийнято рішення про примусое повернення, яке відповідачем не виконується, або є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання такого рішення, матеріали справи не містять.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що підстави для затримання відповідача з метою забезпечення його видворення за межі території України, передбачені ч. 3 ст. 29 та ч. 4 ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", ч. 1 ст. 289 КАС України відсутні, а тому поданий позов необгрунтований та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 26, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 271, 272, 289, 297 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.І. Зарева