Справа № 932/9686/20 (2-а/200/827/20)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
09 серпня 2021 року м. Дніпросправа № 932/9686/20 (2-а/200/827/20)
Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Білак С.В., перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2020 року в адміністративній справі №932/9686/20 (2а/200/827/20) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Тарасова Тараса Валерійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -
До Третього апеляційного адміністративного суду надійшла адміністративна справа №932/9686/20 (2а/200/827/20) з апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2020 року.
Перевіривши апеляційну скаргу головуючий суддя встановив, що вона не відповідає вимогам КАС України, з огляду на таке.
Відповідно до статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
При цьому, статтею 286 КАС України передбачений особливий порядок вирішення спорів у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Так, відповідно до частини 4 статті 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.
Таким чином, вказана норма встановлює строк подання апеляційної скарги, а саме десять днів з дня проголошення рішення, прийнятого в порядку статті 286 КАС України.
Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська проголошено 26.10.2020 року.

Апеляційну скаргу на рішення від 26.10.2020 року скаржник подав 14.07.2021 року.

Одночасно апелянт просить поновити строки подання апеляційної скарги посилаючись на те, що скаржник має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, оскільки первинна апеляційна скарга була подана у 10-денний строк з дня отримання оскаржуваного рішення, а повторна апеляційна скарга подана у найкоротший строк з моменту отримання ухвали апеляційного суду про повернення первинної апеляційної скарги.

Надаючи оцінку вказаним доводам суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Так, згідно з частиною 2 статті 295 КАС України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до частини 6 статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Слід зауважити, що стаття 286 КАС України не містить заборони на поновлення строків апеляційного оскарження, як у деяких інших категоріях термінових адміністративних справ, тому, в цій категорії справ можливе застосування частина 2 статті 295 КАС України (за наявності для того відповідних підстав), яка не суперечить нормам частини 4 статті 286 КАС України.

Оскільки статтею 286 КАС України передбачено спеціальний, усічений строк апеляційного оскарження, який становить 10 днів (а не 30 днів, як передбачено частиною 1 статті 295 КАС України), то строк, протягом якого особа, відповідно до частини 2 статті 295 КАС України, вправі вимагати поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з несвоєчасним отриманням рішення суду, також не повинен перевищувати 10 днів.

Аналогічна позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 11.12.2019 року у справі № 420/289/19 та від 27.02.2019 року у справі № 500/6596/17.

Як свідчать матеріали справи рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська проголошено 26.10.2020 року.

Скаржник зазначає, що з повним текстом оскаржуваного рішення він ознайомився 27.01.2021 року переглядаючи Єдиного державного реєстру судових рішень. Відомості про отримання скаржником оскаржуваного судового рішення в матеріалах справи відсутні.

Зважаючи на строки оскарження рішення суду, встановлені положеннями ст. 295 КАС України з урахуванням положень ст. 286 КАС України, останнім днем строку апеляційного оскарження рішення суду від 26.10.2020 року є 05.02.2021 року, який в даному випадку обчислюється з дня, коли особа дізналася про наявність оскаржуваного рішення.

Вперше скаржник звернувся до суду з апеляційною скаргою 04.02.2021 року, що підтверджується датою на штампі вхідної кореспонденції, проставленою судом першої інстанції на апеляційній скарзі. (а.с. 49)

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 13.04.2021 року апеляційну скаргу повернуто заявнику у зв`язку із не виконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 22.02.2021 року, а саме не надано до суду документ про сплату судового збору.

Згідно з частиною 8 статті 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Так, в разі повернення апеляційної скарги особа має право повторно подати апеляційну скаргу, але в межах строку звернення до суду з апеляційною скаргою встановленого статтею 295 КАС України, з урахуванням приписів статті 286 КАС України, або у разі поновлення пропущеного строку з причин, які будуть визнані судом поважними.

При цьому, до повторної апеляційної скарги застосовуються вимоги КАС України, як до нової апеляційної скарги.

14.07.2021 року Департаментом патрульної поліції повторно подано до суду апеляційну скаргу на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2020 року, тобто поза межами 10-тиденного строку з часу отримання копії оскаржуваного рішення.

Судом встановлено, що скаржником не було реалізовано право на касаційне оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.

При цьому, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Як зазначалося вище, повернення первинної апеляційної скарги зумовлено несплатою судового збору триваючий час.

Необхідно зазначити, що фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне/касаційне оскарження у будь-який необмежений час.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Повернення первинної апеляційної скарги у зв`язку з несплатою скаржником судового збору не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження та не може бути підставою для поновлення такого строку при повторному поданні апеляційної скарги.

Також, стражником не наведено обставин, які б свідчили про неможливість здійснення оплати ним судового збору у визначений судом строк, які зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, не надано доказів на підтвердження цих обставин.

У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись раніше згаданого принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Аналогічний висновок щодо поновлення строку апеляційного оскарження при повторному зверненні з апеляційною скаргою викладений в постанові Верховного Суду від 10.12.2019 року у справі № 160/8833/18.

Крім того, слід зазначити, що сплата судового збору за подання апеляційної скарги, який здійснений платіжним дорученням від 01.07.2021 року №9984 не може бути безумовною підставою для поновлення пропущеного строку звернення з апеляційною скаргою до суду.

Інших підстав для поновлення строку апеляційного оскарження скаржником не зазначено.

Згідно з частиною 2 статті 44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 8 КАС України, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені скаржником причини пропуску строку не є поважними для цілей поновлення строку, оскільки повернення апеляційної скарги, яке відбулось з причин несплати заявником судового збору є суб`єктивною обставиною пропуску строку, яка не може створювати для однієї із сторін процесу додаткового права для поновлення строку, встановленого Законом, для звернення до суду з апеляційною скаргою.

Отже, суд дійшов висновку, що вказані скаржником підстави пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними.

Згідно з частиною 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу, тобто суддя, встановивши, невідповідність матеріалів поданої скарги вимогам, встановленим цим Кодексом, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.

Враховуючи, що апеляційна скарга подана після закінчення строку, встановленого статтею 295 КАС України, з урахуванням приписів статті 286 КАС України, і підстави, вказані апелянтом у клопотанні про поновлення такого строку є неповажними, головуючий суддя дійшов висновку, що апеляційна скарга подана без додержання вимог, встановлених КАС України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 169, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2020 року в адміністративній справі №932/9686/20 (2а/200/827/20) - залишити без руху.

Встановити скаржнику строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом надіслання на адресу Третього апеляційного адміністративного суду:

- заяви із зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку встановленого для апеляційного оскарження з наданням доказів на підтвердження обставин викладених у такій заяві.

Після усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Роз`яснити скаржнику, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Білак