Справа № 280/4602/21
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

09 серпня 2021 року Справа № 280/4602/21 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сацький Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощенного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» до Головного управління ДПС у Запорізькій області (код ЄДРПОУ ВП 44118663)

до Державної податкової служби України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (далі по тексту позивач, ТОВ «Промелектроніка») до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач 1) та Державної податкової служби України (відповідач 2), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 №2638006/24510970 від 07.05.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної №26 від 09.09.2020 та зобов`язати відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 №2637757/24510970 від 07.05.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної №30 від 14.09.2020 та зобов`язати відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 №2637991/24510970 від 07.05.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної №33 від 14.09.2020 та зобов`язати відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 №2639444/24510970 від 11.05.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної №49 від 17.09.2020 та зобов`язати відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 №2639443/24510970 від 11.05.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної №72 від 23.09.2020 та зобов`язати відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 №2639439/24510970 від 11.05.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної №85 від 29.09.2020 та зобов`язати відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 №2639438/24510970 від 11.05.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної №92 від 30.09.2020 та зобов`язати відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 №2648001/24510970 від 12.05.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної №11 від 05.10.2020 та зобов`язати відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 №2647978/24510970 від 12.05.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної №13 від 05.10.2020 та зобов`язати відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну. Позовна заява обгрунтована тим, що саме лише зазначення контролюючим органом про відсутність певних документів не є підставою для відмови у реєстраці податкової накладної.

Ухвалою суду від 09 червня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено на 08.05.2019 о/об 14 год. 30 хв. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Представники сторін у судове засідання не прибули, за таких обставин суд розглянув адміністративну справу у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження, фіксація судового засідання за допомогою технічного засобу, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалось.

04 серпня 2021 року ухвалою суду замінено відповідача 1 по справі, а саме - Головне управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 166, ) на його правонаступника - Головне управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663).

01 липня 2021 року, від представника відповідачів надійшов відзив, в якому представник просить суд у задоволені позовної заяви відмовити у повному обсязі, з підстав, викладених у письмовому відзиві. В відзиві зазначено, що у квитанціях про зупинення податкових накладних, міститься детальне та чітке посилання на Критерії ризиковості платника податку. На момент прийняття Комісією податкового органу оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН, позивач не виконав вимоги Податкового кодексу України та Порядку №520 щодо підтвердження правомірності формування та подання ПН, і тому контролюючий орган відмовив у реєстрації ПН.

07 липня 2021 року від представника позивача надійшов відповідь на відзив, в якому представник позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, з підстав, викладених у відповіді на відзив.

Суд, оцінивши обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» займається оптовою торгівлею електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього; оптовою торгівлею побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення; оптовою торгівлею іншими машинами й устаткуванням; виробництвом комп`ютерів і периферійного устаткування, у підтвердження чого служить інформація з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В процесі виконання господарської діяльності ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» подв через програму «Me.doc» податкові накладні, але реєстрація частини податкових накладних зупиняється Головним управлінням ДПС у Запорізькій області.

Після чого, позивач подає до відповідача 1 повідомлення, до якого долучає пояснення з приводу господарської операції по поставці товару та первинні бухгалтерські документи на підтвердження господарської операції.

Однак, відповідач 1 приймає рішення, якими відмовляє у реєстрації податкових накладних.

У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду для захисту порушеного права, що полягає у прийнятті відповідачем 1 протиправних і безпідставних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних.

Повноваження щодо реєстрації податкових накладних належать до компетенції Державної податкової служби України, тому позивач визначає вказану особу другим відповідачем, що має зареєструвати податкові накладні за умови задоволення судом вимог адміністративного позову.

Обставини справи.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» та Державним підприємством «Миколаївський авіаремонтний завод НАРП» укладено Договір № 266А-20 від 07.09.2020, предметом якого була поставка товарів.

У підтвердження продажу та поставки товару контрагенту наявні документи: рахунок-фактура № 0001031 від 07.09.2020, картка рахунку №361, що підтверджує відвантаження товару зі складу позивача та передання товару покупцю.

Податкова накладна № 26 від 09.09.2020 на суму 111600,00 грн була виписана на першу подію відвантаження товару згідно видаткової накладної № ПЭ-0000723 від 09.09.2020. Поставка товару здійснена 09.09.2020 на умовах DDP (склад покупця) через транспортну компанію ТОВ Нова Пошта експрес накладна №7919. Інформація щодо наявності продукції на складі відображена в картці субрахунку 281 «Товари на складі».

Оплату за товар ТОВ "ПРОМЕЛЕКТРОНІКА" отримало 29.09.2020 відповідно до платіжного доручення №3728 від 28.09.2020 на суму 89280,00 грн.

У підтвердження наявності у позивача на момент поставки контрагенту вказаного товару, служать: Договір № 114 від 10.08.2020, укладений з товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС АЛЬФА СТАР», видаткова накладна № 2303 від 07.09.2020, податкова накладна № 205 від 07.09.2020, квитанція про реєстрацію податкової накладної № від 28.09.2020.

09.09.2020 на виконання вимог п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України позивачем до відповідача на реєстрацію була подана податкова накладна № 26 від 09.09.2020. Податкова накладна надавалася відповідачу в електронному вигляді, засобами програмного забезпечення «Me.doc».

Згідно з квитанцією від 29.09.2020, податкова накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за № . За результатами обробки ДПС податкова накладна прийнята, реєстрація зупинена.

Відповідно до інформації, зазначеної у Квитанції, направленої ДПС України через «Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДПС України, «відповідно до п.201.16. ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК від 09.09.2020 № 26 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам п. 8 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, у Квитанції не було зазначено, які самі документи потрібні для реєстрації податкової накладної, в супереч нормам закону та сталої практики Верховного Суду (Постанова ВС у справі № 819/330/18 від 10.04.2020). Не вказано в чому саме полягає невідповідність. В частині «виявлені помилки» нічого не зазначено.

Позивачем, Повідомленням № 1 від 05.05.2021 було надано пояснення і долучено до повідомлення повний пакет первинної бухгалтерської документації із закупки та продажу товару, хоча реєструвалася лише операції із продажу.

Згідно з рішенням Комісії відповідача, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної № 2638006/24510970 від 07.05.2021 відповідачем відмовлено у реєстрації спірної податкової накладної, з мотивів ненадання платником податку копій документів визначених у переліку.

Податковий орган зазначив причину прийняття рішення про відмову, а саме: 1) ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

В тексті оскаржуваного рішення у графі «Додаткова інформація» перелічені документи, які, на думку контролюючого органу відсутні, а саме:- «первинні документи щодо зберігання й транспортування, рахунки-фактури, розрахункові документи».

Вказані документи подавалися позивачем контролюючому органу у письмових поясненнях в якості додатків до контролюючого органу при зупинці реєстрації податкової накладної, зокрема: картка рахунку № 361, картка рахунку № 281 та інші документи бухгалтерського обліку, що підтверджують здійснення господарських та фінансових операцій.

Судом встановлено, що Позивач не може надати суду копії товарно-транспортних накладних, тому що товар доставлявся до складу позивача за рахунок постачальника. При цьому, ТТН не є обов`язковим бухгалтерським документом і можуть не складатися в процесі господарських операцій.

Позиція Верховного Суду щодо ТТН. У постанові від 12.06.2018 №826/11879/13-а (касаційне провадження №К/9901/4022/18) Верховний Суд дійшов висновку, що наявність транспортних документів на перевезення товарно - матеріальних цінностей за наслідками формування бази оподаткування податком на прибуток та на додану вартість не є визначальними при оподаткуванні операцій за договором поставки, вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення. Крім того, товарно-транспортні накладні є доказом факту перевезення (переміщення) товару, натомість факт передання товару та, відповідно, набуття права власності на нього має підтверджуватись видатковою накладною. Також, Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 №815/3310/17 (касаційне провадження №К/9901/49561/18) зазначив, що товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є доказом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг.

Тому, вбачається що транспортні накладні по закупці товару позивачем не є обов`язковим документом. Вказана правова позиція позивача узгоджується із постановами Верховного суду від 12.06.2018 №826/11879/13-а (касаційне провадження №К/9901/4022/18), №815/3310/17 від 12.06.2018 (касаційне провадження №К/9901/49561/18). Також операції із закупки товару позивачем є зареєстрованими у ЄРДПН, у підтвердження чого наявна податкова накладна постачальника.

Позивачем на реєстрацію подавалась господарська операція з продажу товару, а не про закупку товару і як зазначалося, реєстрація відбувалася за подією відвантаження товару.

Відповідачем у тексті оскаржуваного рішення не підкреслено, яких документів не вистачило позивачу для успішної реєстрації. Відповідач відмітив хрестиком лише загальний пакет документів, а не конкретні, як того вимагає форма рішення та чинний порядок.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» та Державним підприємством «Миколаївський авіаремонтний завод НАРП» укладено Договір № 139А-20 від 20.05.2020, предметом якого була поставка товарів.

У підтвердження продажу та поставки товару контрагенту наявні документи: рахунок-фактура № 0000482 від 20.05.2020 на суму 106800,00 грн, картка рахунку №361, що підтверджує відвантаження товару зі складу товариства та передання товару покупцю.

Податкова накладна № 30 від 14.09.2020 на суму 106800,00 грн була виписана на першу подію відвантаження товару згідно видаткової накладної № 0000733 від 14.09.2020. Поставка товару здійснена 14.09.2020 на умовах DDP (склад покупця) через транспортну компанію ТОВ Нова Пошта експрес накладна №0324. Інформація щодо наявності продукції на складі відображена в картці субрахунку 281 «Товари на складі».

Оплату за товар ТОВ "ПРОМЕЛЕКТРОНІКА" отримало 29.09.2020 відповідно до платіжного доручення №3729 від 28.09.2020 на суму 85440,00 грн.

У підтвердження наявності у товариства на момент поставки контрагенту вказаного товару, служать: Договір № 113 від 14.09.2020, укладений з товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА ФІРМА САТУРН», видаткова накладна № 1021 від 14.09.2020, податкова накладна № 3 від 14.09.2020, квитанція про реєстрацію податкової накладної № від 23.10.2020.

14.09.2020 на виконання вимог п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України позивачем до відповідача на реєстрацію була подана податкова накладна № 30 від 14.09.2020. Податкова накладна надавалася відповідачу в електронному вигляді, засобами програмного забезпечення «Me.doc».

Згідно з квитанцією від 28.09.2020, податкова накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за № . За результатами обробки ДПС податкова накладна прийнята, реєстрація зупинена.

Відповідно до інформації, зазначеної у Квитанції, направленої ДПС України через «Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДПС України, «відповідно до п.201.16. ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК від 14.09.2020 № 30 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам п. 8 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, контролюючим органом у Квитанції не було зазначено, які самі документи потрібні для позитивного рішення та реєстрації податкової накладної, в супереч нормам закону та сталої практики Верховного суду (Постанова ВС у справі № 819/330/18 від 10.04.2020). Не вказано в чому саме полягає невідповідність. В частині «виявлені помилки» нічого не зазначено

На виконання вимог відповідача позивачем, Повідомленням № 2 від 05.05.2021 було надано пояснення і долучено до цього повідомлення повний пакет первинної бухгалтерської документації із закупки та продажу товару, хоча реєструвалася лише операції із продажу.

Згідно з рішенням Комісії відповідача, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної № 2637757/24510970 від 07.05.2021 відповідачем відмовлено у реєстрації спірної податкової накладної, з мотивів ненадання платником податку копій документів визначених у переліку.

Податковий орган зазначив причину прийняття рішення про відмову, а саме: 1) ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

В тексті оскаржуваного рішення у графі «Додаткова інформація» перелічені документи, які, на думку контролюючого органу відсутні, а саме:- «первинні документи щодо зберігання й транспортування, рахунки-фактури, розрахункові документи».

Позивач вище перелічені документи подавав контролюючому органу у письмових поясненнях в якості додатків до контролюючого органу при зупинці реєстрації податкової накладної, зокрема: картка рахунку № 361, картка рахунку № 281 та інші документи бухгалтерського обліку, що підтверджують здійснення господарських та фінансових операцій.

Товар доставлявся до складу позивача за рахунок постачальника, тому товарно-транспортні накладні відсутні. ТТН не є обов`язковим бухгалтерським документом і може не складатися в процесі господарських операцій.

Позивачем на реєстрацію подавалась господарська операція з продажу товару, а не про закупку товару і як зазначалося, реєстрація відбувалася за подією відвантаження товару.

Відповідачем у тексті оскаржуваного рішення не підкреслено, яких документів не вистачило позивачу для успішної реєстрації. Відповідач відмітив хрестиком лише загальний пакет документів, а не конкретні, як того вимагає форма рішення та чинний порядок.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» та Державним підприємством «Миколаївський авіаремонтний завод НАРП» укладено Договір № 275А-20 від 14.09.2020, предметом якого була поставка товарів.

У підтвердження продажу та поставки товару контрагенту наявні документи: рахунок-фактура № 0001051 від 14.09.2020 на суму 70798,75 грн, картка рахунку №361, що підтверджує відвантаження товару зі складу позивача та передання товару покупцю.

Податкова накладна № 33 від 14.09.2020 на суму 70798,75 грн була виписана на першу подію відвантаження товару згідно видаткової накладної № 0000736 від 14.09.2020. Поставка товару здійснена 14.09.2020 на умовах DDP (склад покупця) через транспортну компанію ТОВ Нова Пошта експрес накладна №0324. Інформація щодо наявності продукції на складі відображена в картці субрахунку 281 «Товари на складі».

Оплату за товар ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» отримало 30.09.2020 відповідно до платіжного доручення №3768 від 30.09.2020 на суму 56639,00 грн.

У підтвердження наявності у товариства на момент поставки контрагенту вказаного товару, служать: Договір № 113 від 14.09.2020, укладений з товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА ФІРМА САТУРН», видаткова накладна № 1021 від 14.09.2020, податкова накладна № 3 від 14.09.2020, квитанція про реєстрацію податкової накладної № від 23.10.2020.

14.09.2020 на виконання вимог п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України позивачем до відповідача на реєстрацію була подана податкова накладна № 33 від 14.09.2020. Податкова накладна надавалася відповідачу в електронному вигляді, засобами програмного забезпечення «Me.doc».

Згідно з квитанцією від 28.09.2020, податкова накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за № . За результатами обробки ДПС податкова накладна прийнята, реєстрація зупинена.

Відповідно до інформації, зазначеної у Квитанції, направленої ДПС України через «Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДПС України, «відповідно до п.201.16. ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК від 14.09.2020 № 33 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам п. 8 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, судом встановлено, що у Квитанції не було зазначено, які самі документи потрібні для реєстрації податкової накладної, в супереч нормам закону та сталої практики Верховного Суду (Постанова ВС у справі № 819/330/18 від 10.04.2020). Не вказано в чому саме полягає невідповідність. В частині «виявлені помилки» нічого не зазначено

На виконання вимог зазначених у квітанції контролюючого органу позивачем, Повідомленням № 3 від 05.05.2021 було надано пояснення і долучено до цього повідомлення повний пакет первинної бухгалтерської документації із закупки та продажу товару, хоча реєструвалася лише операції із продажу.

Згідно з рішенням Комісії відповідача, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної № 2637991/24510970 від 07.05.2021 відповідачем відмовлено у реєстрації спірної податкової накладної, з мотивів ненадання платником податку копій документів визначених у переліку.

Податковий орган зазначив причину прийняття рішення про відмову, а саме: 1) ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

В тексті оскаржуваного рішення у графі «Додаткова інформація» перелічені документи, які, на думку контролюючого органу відсутні, а саме:- «первинні документи щодо зберігання й транспортування, рахунки-фактури, розрахункові документи».

Зазначаємо, що вище перелічені документи подавалися контролюючому органу у письмових поясненнях в якості додатків до контролюючого органу при зупинці реєстрації податкової накладної, зокрема: картка рахунку № 361, картка рахунку № 281 та інші документи бухгалтерського обліку, що підтверджують здійснення господарських та фінансових операцій.

Позивач не надав до подактового органу та до суду копії товарно-транспортних накладних, тому що товар доставлявся до складу позивача за рахунок постачальника. ТТН не є обов`язковим бухгалтерським документом і може не складатися в процесі господарських операцій.

Позивачем на реєстрацію подавалась господарська операція з продажу товару, а не про закупку товару і як зазначалося, реєстрація відбувалася за подією відвантаження товару.

Відповідачем у тексті оскаржуваного рішення не підкреслено, яких документів не вистачило позивачу для успішної реєстрації. Відповідач відмітив хрестиком лише загальний пакет документів, а не конкретні, як того вимагає форма рішення та чинний порядок.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» та Державним підприємством «Миколаївський авіаремонтний завод НАРП» укладено Договір № 234А-20 від 12.08.2020, предметом якого була поставка товарів.

У підтвердження продажу та поставки товару контрагенту наявні документи: рахунок-фактура № 0000946 від 13.08.2020 на суму 63120,00 грн, картка рахунку №361, що підтверджує відвантаження товару зі складу товариства та передання товару покупцю.

Податкова накладна № 49 від 17.09.2020 на суму 31560,00 грн була виписана на першу подію відвантаження товару згідно видаткової накладної № 0000746 від 17.09.2020. Поставка товару здійснена 17.09.2020 на умовах DDP (склад покупця) через транспортну компанію ТОВ Нова Пошта експрес накладна №1633. Інформація щодо наявності продукції на складі відображена в картці субрахунку 281 «Товари на складі».

Оплату за товар позивач отримав 30.11.2020 відповідно до платіжного доручення №4945 від 30.11.2020 на суму 50496,00 грн.

У підтвердження наявності у позивача на момент поставки контрагенту вказаного товару, служать: Договір № 113 від 14.09.2020, укладений з товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА ФІРМА САТУРН», видаткова накладна № 1028 від 16.09.2020, податкова накладна № 9 від 16.09.2020, квитанція про реєстрацію податкової накладної № від 23.10.2020.

17.09.2020 на виконання вимог п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України позивачем до відповідача на реєстрацію була подана податкова накладна № 49 від 17.09.2020. Податкова накладна надавалася відповідачу в електронному вигляді, засобами програмного забезпечення «Me.doc».

Згідно з квитанцією від 09.10.2020, податкова накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за № . За результатами обробки ДПС податкова накладна прийнята, реєстрація зупинена.

Відповідно до інформації, зазначеної у Квитанції, направленої ДПС України через «Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДПС України, «відповідно до п.201.16. ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК від 17.09.2020 № 49 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам п. 8 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, у Квитанції не було зазначено, які самі документи потрібні для позитивного рішення та реєстрації податкової накладної, в супереч нормам закону та сталої практики Верховного Суду (Постанова ВС у справі № 819/330/18 від 10.04.2020). Не вказано в чому саме полягає невідповідність. В частині «виявлені помилки» нічого не зазначено

На виконання у квитанції вимог відповідача позивачем, Повідомленням № 4 від 05.05.2021 було надано пояснення і долучено до цього повідомлення повний пакет первинної бухгалтерської документації із закупки та продажу товару, хоча реєструвалася лише операції із продажу.

Згідно з рішенням Комісії відповідача, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної № 2639444/24510970 від 11.05.2021 відповідачем відмовлено у реєстрації спірної податкової накладної, з мотивів ненадання платником податку копій документів визначених у переліку.

Податковий орган зазначив причину прийняття рішення про відмову, а саме: 1) ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

В тексті оскаржуваного рішення у графі «Додаткова інформація» перелічені документи, які, на думку контролюючого органу відсутні, а саме: - «первинні документи щодо зберігання й транспортування, рахунки-фактури, розрахункові документи».

Суд звертає увагу, що вище перелічені документи подавалися контролюючому органу у письмових поясненнях в якості додатків до контролюючого органу при зупинці реєстрації податкової накладної, зокрема: картка рахунку № 361, картка рахунку № 281 та інші документи бухгалтерського обліку, що підтверджують здійснення господарських та фінансових операцій.

Позивач не надав до податкового органу та до суду копії товарно-транспортних накладних, тому що товар доставлявся до складу позивача за рахунок постачальника. ТТН не є обов`язковим бухгалтерським документом і може не складатися в процесі господарських операцій.

Позивачем на реєстрацію подавалась господарська операція з продажу товару, а не про закупку товару і як зазначалося, реєстрація відбувалася за подією відвантаження товару.

Відповідачем у тексті оскаржуваного рішення не підкреслено, яких документів не вистачило позивачу для успішної реєстрації. Відповідач відмітив хрестиком лише загальний пакет документів, а не конкретні, як того вимагає форма рішення та чинний порядок.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» та Державним підприємством «Миколаївський авіаремонтний завод НАРП» укладено Договір № 267А-20 від 07.09.2020, предметом якого була поставка товарів.

У підтвердження продажу та поставки товару контрагенту наявні документи: рахунок-фактура № 0001030 від 07.09.2020 на суму 73440,00 грн, картка рахунку №361, що підтверджує відвантаження товару зі складу товариства та передання товару покупцю.

Податкова накладна № 72 від 23.09.2020 на суму 73440,00 грн була виписана на першу подію відвантаження товару згідно видаткової накладної № 0000769 від 23.09.2020. Поставка товару здійснена 23.09.2020 на умовах DDP (склад покупця) через транспортну компанію ТОВ Нова Пошта експрес накладна №5853. Інформація щодо наявності продукції на складі відображена в картці субрахунку 281 «Товари на складі».

Оплату частково за товар позивач отримав 30.11.2020 відповідно до платіжного доручення №4861 від 27.11.2020 на суму 58752,00 грн.

У підтвердження наявності у позивача на момент поставки контрагенту вказаного товару, служать: Договір № 129 від 16.09.2020, укладений з товариством з обмеженою відповідальністю «ЕВЕРТОН КОМПОНЕНТ», видаткова накладна № 1099 від 21.09.2020, податкова накладна № 58 від 21.09.2020, квитанція про реєстрацію податкової накладної № від 06.10.2020.

23.09.2020 на виконання вимог п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України позивачем до відповідача на реєстрацію була подана податкова накладна № 72 від 23.09.2020. Податкова накладна надавалася відповідачу в електронному вигляді, засобами програмного забезпечення «Me.doc».

Згідно з квитанцією від 12.10.2020, податкова накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за № . За результатами обробки ДПС податкова накладна прийнята, реєстрація зупинена.

Відповідно до інформації, зазначеної у Квитанції, направленої ДПС України через «Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДПС України, «відповідно до п.201.16. ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК від 23.09.2020 № 72 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам п. 8 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, у Квитанції не було зазначено, які самі документи потрібні для реєстрації податкової накладної, в супереч нормам закону та сталої практики Верховного Суду (Постанова ВС у справі № 819/330/18 від 10.04.2020). Не вказано в чому саме полягає невідповідність. В частині «виявлені помилки» нічого не зазначено

На виконання зазначених у квитанції вимог відповідача позивачем, Повідомленням № 5 від 06.05.2021 було надано пояснення і долучено до повідомлення повний пакет первинної бухгалтерської документації із закупки та продажу товару, хоча реєструвалася лише операції із продажу.

Згідно з рішенням Комісії відповідача, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної № 2639443/24510970 від 11.05.2021 відповідачем відмовлено у реєстрації спірної податкової накладної, з мотивів ненадання платником податку копій документів визначених у переліку.

Податковий орган зазначив причину прийняття рішення про відмову, а саме: 1) ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

В тексті оскаржуваного рішення у графі «Додаткова інформація» перелічені документи, які, на думку контролюючого органу відсутні, а саме:- «первинні документи щодо зберігання й транспортування, рахунки-фактури, розрахункові документи».

Позивачем перелічені документи подавалися контролюючому органу у письмових поясненнях в якості додатків до контролюючого органу при зупинці реєстрації податкової накладної, зокрема: картка рахунку № 361, картка рахунку № 281 та інші документи бухгалтерського обліку, що підтверджують здійснення господарських та фінансових операцій.

Позивач не надав до контролюючого органу та до суду копії товарно-транспортних накладних, тому що товар доставлявся до складу позивача за рахунок постачальника. ТТН не є обов`язковим бухгалтерським документом і може не складатися в процесі господарських операцій.

Позивачем на реєстрацію подавалась господарська операція з продажу товару, а не про закупку товару і як зазначалося, реєстрація відбувалася за подією відвантаження товару.

Відповідачем у тексті оскаржуваного рішення не підкреслено, яких документів не вистачило позивачу для успішної реєстрації. Відповідач відмітив хрестиком лише загальний пакет документів, а не конкретні, як того вимагає форма рішення та чинний порядок.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» та Державним підприємством «Миколаївський авіаремонтний завод НАРП» укладено Договір № 379-12 від 20.12.2012, предметом якого була поставка товарів.

У підтвердження продажу та поставки товару контрагенту наявні документи: рахунок- фактура № 0001438 від 12.11.2019 на суму 38576,74 грн, картка рахунку №361, що підтверджує відвантаження товару зі складу товариства та передання товару покупцю.

Податкова накладна № 85 від 29.09.2020 на суму 19288,37 грн була виписана на першу подію відвантаження товару згідно видаткової накладної № 0000785 від 29.09.2020. Поставка товару здійснена 29.09.2020 на умовах DDP (склад покупця) через транспортну компанію ТОВ Нова Пошта експрес накладна №7259. Інформація щодо наявності продукції на складі відображена в картці субрахунку 281 «Товари на складі».

Оплату за товар позивач отримав 09.04.2021 відповідно до платіжного доручення №1769 від 09.04.2021 на суму 19288,37 грн.

У підтвердження наявності у позивача на момент поставки контрагенту вказаного товару, служать: Договір № 135 від 17.09.2020, укладений з товариством з обмеженою відповідальністю «БУД-ПЛАНЕТА», видаткова накладна № 2222 від 28.09.2020, податкова накладна № 119 від 28.09.2020, квитанція про реєстрацію податкової накладної № від 13.10.2020.

29.09.2020 на виконання вимог п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України позивачем до відповідача на реєстрацію була подана податкова накладна № 85 від 29.09.2020. Податкова накладна надавалася відповідачу в електронному вигляді, засобами програмного забезпечення «Me.doc».

Згідно з квитанцією від 09.10.2020, податкова накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за № . За результатами обробки ДПС податкова накладна прийнята, реєстрація зупинена.

Відповідно до інформації, зазначеної у Квитанції, направленої ДПС України через «Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДПС України, «відповідно до п.201.16. ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК від 29.09.2020 № 85 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам п. 8 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, у Квитанції не було зазначено, які самі документи потрібні для реєстрації податкової накладної, в супереч нормам закону та сталої практики Верховного Суду (Постанова ВС у справі № 819/330/18 від 10.04.2020). Не вказано в чому саме полягає невідповідність. В частині «виявлені помилки» нічого не зазначено

На виконання зазначених у квитанції вимог, позивачем, Повідомленням № 6 від 06.05.2021 було надано пояснення і долучено до повідомлення повний пакет первинної бухгалтерської документації із закупки та продажу товару, хоча реєструвалася лише операції із продажу.

Згідно з рішенням Комісії відповідача, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної № 2639439/24510970 від 11.05.2021 відповідачем відмовлено у реєстрації спірної податкової накладної, з мотивів ненадання платником податку копій документів визначених у переліку.

Податковий орган зазначив причину прийняття рішення про відмову, а саме: 1) ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

В тексті оскаржуваного рішення у графі «Додаткова інформація» перелічені документи, які, на думку контролюючого органу відсутні, а саме:- «первинні документи щодо зберігання й транспортування, рахунки-фактури, розрахункові документи».

Позивачем дані документи подавалися контролюючому органу у письмових поясненнях в якості додатків до контролюючого органу при зупинці реєстрації податкової накладної, зокрема: картка рахунку № 361, картка рахунку № 281 та інші документи бухгалтерського обліку, що підтверджують здійснення господарських та фінансових операцій.

Позивач не надав до податкового органу та до суду копії товарно-транспортних накладних, тому що товар доставлявся до складу позивача за рахунок постачальника. ТТН не є обов`язковим бухгалтерським документом і може не складатися в процесі господарських операцій.

Позивачем на реєстрацію подавалась господарська операція з продажу товару, а не про закупку товару і як зазначалося, реєстрація відбувалася за подією відвантаження товару.

Відповідачем у тексті оскаржуваного рішення не підкреслено, яких документів не вистачило позивачу для успішної реєстрації. Відповідач відмітив хрестиком лише загальний пакет документів, а не конкретні, як того вимагає форма рішення та чинний порядок.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» та Державним підприємством «Миколаївський авіаремонтний завод НАРП» укладено Договір № 308А-20 від 30.09.2020, предметом якого була поставка товарів.

У підтвердження продажу та поставки товару контрагенту наявні документи: рахунок-фактура № 0001109 від 30.09.2020 на суму 52560,00 грн, картка рахунку №361, що підтверджує відвантаження товару зі складу товариства та передання товару покупцю.

Податкова накладна № 92 від 30.09.2020 на суму 52560,00 грн була виписана на першу подію відвантаження товару згідно видаткової накладної № 0000793 від 30.09.2020 року. Поставка товару здійснена 30.09.2020 на умовах DDP (склад покупця) через транспортну компанію ТОВ Нова Пошта експрес накладна №2859. Інформація щодо наявності продукції на складі відображена в картці субрахунку 281 «Товари на складі».

Оплату за товар позивач отримав частково 30.11.2020 відповідно до платіжного доручення №4946 від 30.11.2020 на суму 42048,00 грн.

У підтвердження наявності у товариства на момент поставки контрагенту вказаного товару, служать: Договір № 135 від 17.09.2020, укладений з товариством з обмеженою відповідальністю «БУД-ПЛАНЕТА», видаткова накладна № 2222 від 28.09.2020, податкова накладна № 119 від 28.09.2020, квитанція про реєстрацію податкової накладної № від 13.10.2020.

30.09.2020 на виконання вимог п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України позивачем до відповідача на реєстрацію була подана податкова накладна № 92 від 30.09.2020. Податкова накладна надавалася відповідачу в електронному вигляді, засобами програмного забезпечення «Me.doc».

Згідно з квитанцією від 12.10.2020, податкова накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за № . За результатами обробки ДПС податкова накладна прийнята, реєстрація зупинена.

Відповідно до інформації, зазначеної у Квитанції, направленої ДПС України через «Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДПС України, «відповідно до п.201.16. ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК від 30.09.2020 № 92 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам п. 8 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, у Квитанції не було зазначено, які самі документи потрібні для позитивного рішення та реєстрації податкової накладної, в супереч нормам закону та сталої практики Верховного Суду (Постанова ВС у справі № 819/330/18 від 10.04.2020). Не вказано в чому саме полягає невідповідність. В частині «виявлені помилки» нічого не зазначено

На виконання визначених у квитанції вимог відповідача позивачем, Повідомленням № 7 від 06.05.2021 було надано пояснення і долучено до цього повідомлення повний пакет первинної бухгалтерської документації із закупки та продажу товару, хоча реєструвалися лише операції із продажу.

Згідно з рішенням Комісії відповідача, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної № 2639438/24510970 від 11.05.2021 відповідачем відмовлено у реєстрації спірної податкової накладної, з мотивів ненадання платником податку копій документів визначених у переліку.

Податковий орган зазначив причину прийняття рішення про відмову, а саме: 1) ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

В тексті оскаржуваного рішення у графі «Додаткова інформація» перелічені документи, які, на думку контролюючого органу відсутні, а саме: - «первинні документи щодо зберігання й транспортування, рахунки-фактури, розрахункові документи».

Перелічені документи подавалися позивачем контролюючому органу у письмових поясненнях в якості додатків до контролюючого органу при зупинці реєстрації податкової накладної, зокрема: картка рахунку № 361, картка рахунку № 281 та інші документи бухгалтерського обліку, що підтверджують здійснення господарських та фінансових операцій.

Позивач не надав до контролюючого органу та до суду копії товарно-транспортних накладних, тому що товар доставлявся до складу позивача за рахунок постачальника. ТТН не є обов`язковим бухгалтерським документом і може не складатися в процесі господарських операцій.

Також операції із закупки товару позивачем є зареєстрованими у ЄРДПН, у підтвердження чого наявна податкова накладна постачальника.

Позивачем на реєстрацію подавалась господарська операція з продажу товару, а не про закупку товару і як зазначалося, реєстрація відбувалася за подією відвантаження товару.

Відповідачем у тексті оскаржуваного рішення не конкретизовано, яких документів не вистачило позивачу для успішної реєстрації. Відповідач відмітив хрестиком лише загальний пакет документів, а не конкретні, як того вимагає форма рішення та чинний порядок.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» та Державним підприємством «Миколаївський авіаремонтний завод НАРП» укладено Договір № 234А-20 від 12.08.2020, предметом якого була поставка товарів.

У підтвердження продажу та поставки товару контрагенту наявні документи: рахунок-фактура № 0000946 від 13.08.2020 на суму 63120,00 грн, картка рахунку №361, що підтверджує відвантаження товару зі складу товариства та передання товару покупцю.

Податкова накладна № 13 від 05.10.2020 на суму 31560,00 грн була виписана на першу подію відвантаження товару згідно видаткової накладної № 0000802 від 05.10.2020. Поставка товару здійснена 05.10.2020 на умовах DDP (склад покупця) через транспортну компанію ТОВ Нова Пошта експрес накладна №6704. Інформація щодо наявності продукції на складі відображена в картці субрахунку 281 «Товари на складі».

Оплату за товар позивач отримав 30.11.2020 відповідно до платіжного доручення №4945 від 30.11.2020 на суму 50496,00 грн.

У підтвердження наявності у позивача на момент поставки контрагенту вказаного товару, служать: Договір № 113 від 14.09.2020, укладений з товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА ФІРМА САТУРН», видаткова накладна № 1060 від 05.10.2020, податкова накладна № 434 від 05.10.2020, квитанція про реєстрацію податкової накладної № від 30.10.2020.

05.10.2020 на виконання вимог п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України позивачем до відповідача на реєстрацію була подана податкова накладна № 13 від 05.10.2020. Податкова накладна надавалася відповідачу в електронному вигляді, засобами програмного забезпечення «Me.doc».

Згідно з квитанцією від 27.10.2020, податкова накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за № . За результатами обробки ДПС податкова накладна прийнята, реєстрація зупинена.

Відповідно до інформації, зазначеної у Квитанції, направленої ДПС України через «Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДПС України, «відповідно до п.201.16. ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК від 05.10.2020 № 13 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам п. 8 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, у Квитанції не було зазначено, які самі документи потрібні для позитивного рішення та реєстрації податкової накладної, в супереч нормам закону та сталої практики Верховного суду (Постанова ВС у справі № 819/330/18 від 10.04.2020). Не вказано в чому саме полягає невідповідність. В частині «виявлені помилки» нічого не зазначено

Позивачем на адресу відповідача 1, Повідомленням № 9 від 07.05.2021 було надано пояснення і долучено до цього повідомлення повний пакет первинної бухгалтерської документації із закупки та продажу товару, хоча реєструвалася лише операції із продажу.

Згідно з рішенням Комісії відповідача, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної № 2647978/24510970 від 12.05.2021 відповідачем відмовлено у реєстрації спірної податкової накладної, з мотивів ненадання платником податку копій документів визначених у переліку.

Податковий орган зазначив причину прийняття рішення про відмову, а саме: 1) ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

В тексті оскаржуваного рішення у графі «Додаткова інформація» перелічені документи, які, на думку контролюючого органу відсутні, а саме:- «первинні документи щодо зберігання й транспортування, рахунки-фактури, розрахункові документи».

Перелічені документи подавалися позивачем контролюючому органу у письмових поясненнях в якості додатків до контролюючого органу при зупинці реєстрації податкової накладної, зокрема: картка рахунку № 361, картка рахунку № 281 та інші документи бухгалтерського обліку, що підтверджують здійснення господарських та фінансових операцій.

Позивач не надав до контролюючого органу та до суду копії товарно-транспортних накладних, тому що товар доставлявся до складу позивача за рахунок постачальника. Суд зазначає, що ТТН не є обов`язковим бухгалтерським документом і може не складатися в процесі господарських операцій.

Позивачем на реєстрацію подавалась господарська операція з продажу товару, а не про закупку товару і як зазначалося, реєстрація відбувалася за подією відвантаження товару.

Відповідачем у тексті оскаржуваного рішення не підкреслено, яких документів не вистачило позивачу для успішної реєстрації. Відповідач відмітив хрестиком лише загальний пакет документів, а не конкретні, як того вимагає форма рішення та чинний порядок.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» та Державним підприємством «Миколаївський авіаремонтний завод НАРП» укладено Договір № 309А-20 від 30.09.2020, предметом якого була поставка товарів.

У підтвердження продажу та поставки товару контрагенту наявні документи: рахунок-фактура № 0001110 від 01.10.2020 на суму 16078,80 грн, картка рахунку №361, що підтверджує відвантаження товару зі складу товариства та передання товару покупцю.

Податкова накладна № 11 від 05.10.2020 на суму 16078,80 грн була виписана на першу подію відвантаження товару згідно видаткової накладної № 0000801 від 05.10.2020. Поставка товару здійснена 05.10.2020 на умовах DDP (склад покупця) через транспортну компанію ТОВ Нова Пошта експрес накладна №6704. Інформація щодо наявності продукції на складі відображена в картці субрахунку 281 «Товари на складі».

Оплату за товар позивач отримав частково 30.11.2020 відповідно до платіжного доручення №4862 від 27.11.2020 на суму 12863,04 грн.

У підтвердження наявності у позивача на момент поставки контрагенту вказаного товару, служать: Договір № 113 від 14.09.2020, укладений з товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА ФІРМА САТУРН», видаткова накладна № 1060 від 05.10.2020, податкова накладна № 434 від 05.10.2020, квитанція про реєстрацію податкової накладної № від 30.10.2020.

05.10.2020 на виконання вимог п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України позивачем до відповідача на реєстрацію була подана податкова накладна № 11 від 05.10.2020. Податкова накладна надавалася відповідачу в електронному вигляді, засобами програмного забезпечення «Me.doc».

Згідно з квитанцією від 27.10.2020, податкова накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за № . За результатами обробки ДПС податкова накладна прийнята, реєстрація зупинена.

Відповідно до інформації, зазначеної у Квитанції, направленої ДПС України через «Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДПС України, «відповідно до п.201.16. ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК від 05.10.2020 № 11 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам п. 8 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, у Квитанції не було зазначено, які самі документи потрібні для позитивного рішення та реєстрації податкової накладної, в супереч нормам закону та сталої практики Верховного суду (Постанова ВС у справі № 819/330/18 від 10.04.2020). Не вказано в чому саме полягає невідповідність. В частині «виявлені помилки» нічого не зазначено

На виконання невизначених у квитанції вимог відповідача позивачем, Повідомленням № 8 від 07.05.2021 було надано пояснення і долучено до цього повідомлення повний пакет первинної бухгалтерської документації із закупки та продажу товару, хоча реєструвалася лише операції із продажу.

Згідно з рішенням Комісії відповідача, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної № 2648001/24510970 від 12.05.2021 відповідачем відмовлено у реєстрації спірної податкової накладної, з мотивів ненадання платником податку копій документів визначених у переліку.

Податковий орган зазначив причину прийняття рішення про відмову, а саме: 1) ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

В тексті оскаржуваного рішення у графі «Додаткова інформація» перелічені документи, які, на думку контролюючого органу відсутні, а саме:- «первинні документи щодо зберігання й транспортування, рахунки-фактури, розрахункові документи».

Зазначаємо, що вище перелічені документи подавалися контролюючому органу у письмових поясненнях в якості додатків до контролюючого органу при зупинці реєстрації податкової накладної, зокрема: картка рахунку № 361, картка рахунку № 281 та інші документи бухгалтерського обліку, що підтверджують здійснення господарських та фінансових операцій.

Позивач не надав до контролюючого органу та до суду копії товарно-транспортних накладних, тому що товар доставлявся до складу позивача за рахунок постачальника. Суд зазначає, що ТТН не є обов`язковим бухгалтерським документом і може не складатися в процесі господарських операцій.

Позивачем на реєстрацію подавалась господарська операція з продажу товару, а не про закупку товару і як зазначалося, реєстрація відбувалася за подією відвантаження товару.

Відповідачем у тексті оскаржуваного рішення не підкреслено, яких документів не вистачило позивачу для успішної реєстрації. Відповідач відмітив хрестиком лише загальний пакет документів, а не конкретні, як того вимагає форма рішення та чинний порядок.

Всі рішення відповідача, які приймалися відповідачем та за якими було відмовлено у реєстрації спірних податкових накладних, позивачу поштою не направлялися та не вручалися особисто. Платіжні доручення про отримання сплати за поставлену продукцію позивачу поштою не надсилалися та отримані в електронній формі.

Правове обґрунтування.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.08.2020, у справі № 280/3552/20 (що набрало законної сили 09.12.2020), визнано протиправним та скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Запорізькій області № 5832 від 04.02.2020 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку (п. 8 Критеріїв). Підстава використана відповідачем у квитанціях про зупинення податкових накладних визнана судом незаконною, значить зупинення відбувалося у порушення прав позивача.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі -ПК України).

Згідно з пунктом 201. 1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187. 1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку

- дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

У відповідності до пункту 201. 10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201. 1 цієї статті та/або пунктом 192. 1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201. 16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201. 16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201. 16. 4 пункту 201. 16 цієї статті.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 14. 1. 60 пункту 14. 1 статті 14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

З 01.01.2017 набули чинності зміни до Податкового кодексу України, якими запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю (Закон - №1797-VIII від 21. 12. 2016).

У свою чергу, відповідно до пункту 74. 2 статті 74 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з положеннями пункту 20.2 статті 20 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За приписами пункту 201. 16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

11.12.2019 постановою КМУ №1165 затверджено «Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», далі Порядок №1165.

Відповідно до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено наступне.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації (пункт 10 Порядку №1165).

Як зазначено у пункті 11 Порядку №1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до п. 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

Оскаржувані рішення прийнято з підстав відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку, а саме п. 8 Критеріїв, яким визначено, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з додатком 4 Порядку №1165 в рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку обов`язково зазначається підстава його прийняття, зокрема, відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та у разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку розшифровується, яка саме податкова інформація.

Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено Наказом міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019 «Про затвердження Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, далі Порядок №520 (далі - Порядок №520).

У пункті 4 Порядок №520 зазначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до п. 5 Порядку №520, перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/

розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)) (пункт 6 Порядку №520).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (пункт 7 Порядку №520).

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня (пункт 9 Порядку №520).

Як зазначено у п. 2 Порядку 520, прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня)

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі (пункт 10 Порядку №520).

Згідно пункту 23 Порядку №520 Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку (пункт 13 Порядку №520).

Організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначаються Порядком №1165.

Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком №1165 та Порядком №520.

Так відповідно до п. 42 Порядку №1165 Рішення, прийняті комісіями контролюючих органів, підлягають реєстрації засобами інформаційних систем ДПС.

Форма рішення комісія регіонального рівня що приймає рішення про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі зазначена цього у додатку до Порядку №520.

Форма такого рішення передбачає, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано (з тих, що визначені вказаною формою рішення), мають бути підкреслені.

У квитанціях які додані до позовної заяви не вказано конкретного переліку документів, який платник податків має надати для обґрунтованого рішення щодо реєстрації або відмови від реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

В оскаржуваних рішеннях про відмову в реєстрації ПН контролюючим органом не обґрунтовано чому документи платника не є достатніми для прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної, які документи платник податків має надати для обґрунтованого рішення щодо реєстрації ПН.

Оскільки рішення суб`єкта владних повноважень не містить чіткої підстави його прийняття, це свідчить про його необґрунтованість.

На думку позивача, що зазначені рішення Комісії є актом індивідуальної дії.

На думку позивача правовий акт індивідуальної дії - це виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, який не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків лише чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому (яким) він адресований.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Суд звертає увагу, що оскаржувані рішення контролюючого органу не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжують його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Оскаржувані рішення комісії про відмову у реєстрації податкових накладних не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття такого рішення та чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії Державної податкової служби України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Оскаржувані спірні рішеннями комісії ГУ ДПС у Запорізькій області відмовлено у реєстрації спірних податкових накладних/розрахунків коригування, а підставою зазначеного рішення зазначено неподання платником податку копій документів, при цьому рішення не містять підкреслень тих документів, які позивачем не надано.

Оскаржуване рішення не містить розшифровки, яка саме податкова інформація слугувала підставою для віднесення позивача до переліку ризикових платників податку.

Суб`єктом владних повноважень не надано до суду жодних доказів, які досліджувалися в ході засідання комісії та які слугували підставою для прийняття оскаржуваного рішення, як і не надано доказів, які б вказували на наявність ознак ризиковості здійснення операцій по поданих на реєстрацію податкових накладних, що зумовило б включення платника податку до переліку ризикових, зокрема п. 8 Критеріїв

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.08.2020, у справі № 280/3552/20 (що набрало законної сили 09.12.2020), визнано протиправним та скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Запорізькій області № 5832 від 04.02.2020 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку (п. 8 Критеріїв). Підстава використана відповідачем у квитанціях про зупинення податкових накладних визнана судом незаконною, значить зупинення відбувалося у порушення прав позивача.

Частинами 1 та 2 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР та вона набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ч. 2 статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку:прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати які обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Суд зазначає, що саме лише зазначення про відсутність певних документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.

В даному випадку, відповідачами ґрунтовних недоліків щодо поданих позивачем документів не вказано у відповідних рішеннях.

Всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення визначених ПК України, а не шляхом блокування реєстрації податкових накладних.

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДПС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку №1246).

Тому рішення комісії про відмову у реєстрації податкової накладної підлягає скасуванню, відповідно, з урахуванням положень підпункту 201. 16. 4 пункту 201. 16 статті 201, пункту 201. 10 статті 201 Податкового кодексу України, пункту 19, пункту 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 №1246,

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем не доведено правомірності винесення оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації спірних податкових накладних.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ДПС України здійснити дії щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд зазначає наступне.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Тобто, дискреційні повноваження це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Відповідно до Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Так, у відповідності до абзацу 3 пункту 10. 3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що Постановою Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року № 21-1465а15 встановлено, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Положеннями КАС України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

У разі задоволення позову суду надано право прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Окрім цього, суд зазначає, що Податковим кодексом України визначено правові наслідки відсутності факту реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Така податкова накладна не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця товарів/послуг від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних, у свою чергу, є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Відтак, відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних впливає на правовий стан платників податків. Покупець товарів/послуг позбавляється права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум, а продавець товарів/послуг може зазнати небажаних для нього наслідків у вигляді проведення його позапланової перевірки.

Таким чином, законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов`язання ДПС зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, у зв`язку з чим, позивач дійшов до висновку про обґрунтованість заявленого способу захисту права, порушеного оскаржуваним рішенням.

Суд зазначає про судову практику у категорії справ про оскарження рішень податкового органу з питань реєстрації податкових накладних, що зводиться до наступних висновків, які слугують джерелом права згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Суд зазначає наступну позицію Верховного Суду щодо ТТН. У постанові від 29.05.2020 № 826/19922/15 (касаційне провадження №К/9901/ 19854 /18) Верховний суд дійшов висновку що податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит від наявності чи відсутності товарно-транспортних документів, а Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997, не є законодавчим документом з питань оподаткування і не можуть регламентувати виключний порядок документування в податковому обліку податкового кредиту.

Відсутність товарно-транспортних накладних не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій.

У постанові Верховного Суду від 02.04.19 у справі № 822/1878/18, щодо реєстрації податкових накладних ( http://www. reyestr. court. gov. ua/Review/80894116 ), Суд зробив наступний висновок про безпідставність зупинення реєстрації податкової накладної як передумови прийняття відповідного рішення Комісії, адже у квитанції вказано критерії ризиковості, визначені виключно листом ДФС від 21 березня 2018 року №959/99-99-07-18, який не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд, у постанові від 23 жовтня 2018 року, у справі N 822/1817/18, в адміністративному провадженні № К/9901/62472/18, зробив висновок, що невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. Згаданий висновок неодноразово виказує Верховний суд у своїх постановах в інших справах:

- від 16 квітня 2019 року, справа №826/10649/17,

- від 14 травня 2019 року, справа №1940/1306/18,

- від 23 жовтня 2018 року, справа №822/1817/18,

- від 04 грудня 2018 року, справа №821/1173/17,

- від 14 травня 2019 року, справа №817/1356/18,

- від 21 травня 2019 року, справа №0940/1240/18.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 21 травня 2019 року, справа №0940/1240/18 крім іншого Суд вказує, що прийняття протиправного рішення про зупинення реєстрації податкової накладної є передумовою прийняття відповідного рішення Комісії. Вказана правова позиція неодноразово викладена у Постановах Верховного Суду (справи № 822/1817/18, №821/1173/17 та ін.). Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства.

Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

У цій справі наявна невідповідність рішення про зупинення реєстрації податкової накладної законодавчо визначеним вимогам. Тому, здійснення дослідження тих первинних документів та аргументів податкового органу, які не були підставами для прийняття рішення про зупинення реєстрації податкової накладної та подальшої відмови у реєстрації податкової накладної, що призведе до порушення судом вимог принципу офіційного з`ясування обставин справи та до безпідставного розширення предмету доказування.

Суд зазначає наступну позицію Верховного Суду щодо ТТН. У постанові від 12.05.2020 № 813/2749/16 (касаційне провадження №К/ 9901/37719/18) Верховний Суд дійшов висновку що наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарської операції та відмови у формуванні витрат та податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю

Суд звертає увагу на те, що всі податкові накладні постачальників позивача, в яких було придбано товар, є зареєстрованими. Тобто, угоди з постачальниками позивача є підтвердженими. Крім того на реєстрацію позивачем подавалася операція з продажу, а не купівлі товару.

В тому числі, позивачем було надано виключно всі документи на підтвердження реальності господарської операції, по яким реєструвалися спірні податкові накладні.

Відповідачі не обґрунтовували та не поясняли, що саме повинно було бути підтверджено позивачем недостаючими на думку відповідача документами та що недостаючими документами не було підтверджено, під час реєстрації спірних податкових накладних.

Закупка товару підтверджена зареєстрованими податковими накладними постачальників позивача. Відомості про постачальників позивача та операції з ними містяться в базі даних відповідача та відповідач мав змогу будь-коли перевірити реєстрацію податкових накладних по закупці товару.

Продаж товару позивачем підтверджується господарськими договорами з держаним підприємством. Актів перевірки про встановлення фіктивної господарської операції по спірним податковим накладним щодо покупців продукції позивача чи будь-яких інших доказів в протилежність позиції позивача не існує.

Платіжні доручення по оплаті за проданий позивачем товар були долучені до позову. В тих випадках, коли оплати не поступало, надавались пояснення, що оплати від боржників позивача не було. Договори поставки містять умови відстрочення платежу, а у позивача є три роки для стягнення заборгованості.

Несвоєчасна оплата за поставлений позивачем товар не може свідчити про наявність фіктивності господарської операції по спірним податковим накладним.

Надання паспортів на товар позивачем не є обов`язковою за законом. Крім того, позивач за умовами договорів поставки передавав оригінали паспортів на товар покупцеві товару. Від покупця не надходило зауважень на поставлений товар, а відповідач не здійснював зустрічну звірку покупця позивача.

В тому числі, позивач не має надавати довіреності на посадових осіб покупця, тому що ці довіреності видаються безпосередньо юридичною особою покупця товару.

Висновки оскаржувальних рішень відповідача не є визначеними і зрозумілими для позивача, а є такими що повторюють загальні приписи порядку реєстрації податкових накладних. Рядки для зазначення додаткової інформації в оскаржувальних рішеннях не містять пояснень відповідача, що вказує на формальній розгляд документів, які подавалися позивачем для реєстрації податкових накладних.

Відповідач не підтвердив, які обставини повинні були бути встановлені на документах, що не були подані позивачем. Чому ці обставини не були встановлені на підставі інших документів позивача та інформації у податковій базі відповідача по постачальникам позивача.

Щодо відсутності походження товару по ланцюгу придбання.

Крім того, ТОВ «Промелектроніка» не несе відповідальності за невідображення контрагентом своїх податкових зобов`язань.

Національне законодавство, а саме ч. 2 ст.61 Конституції України встановлює, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

У постанові від 24.06.2020 №805/4971/15-а (касаційне провадження №К/ 9901/35614/18) Верховний суд дійшов висновку що товариство не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань, адже поняття добросовісний платник, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. Аналогічна правова позиці викладена у постанові Верховного Суду від 15.02.2019 у справі №805/4717/15-а.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31.01.2011 у справі № 21-47а10, 09.09.2008 у справі №21-500во08, від 01.06.2010 у справі №21-573во10, в яких Верховний Суд зазначив, що у разі, якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Допущені попереднім постачальником у ланцюгу постачання товару певні порушення податкового законодавства тягнуть негативні наслідки саме для такого постачальника та не впливає на право товариства на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого податку на додану вартість постачальникам товару та заявлення до бюджетного відшкодування від`ємного значення з податку на додану вартість.

Крім того, чинне законодавство України не ставить умову виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів.

Платник податків не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.

За умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій платника податку та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу

Стосовно оплати товару, як доказу закупки та поставки товару суд зазначає наступне.

Оплата від постачальників та покупців товару від позивача не є доказом на підтвердження закупки та поставки товару, обов`язковість цієї обставини не встановлена законом. В тому числі, позивач додав до позову копії зареєстрованих податковим органом податкових накладних постачальників позивача, які підтверджують, що операція з закупки товару є підтвердженою. Тобто, якщо б закон забороняв реєструвати операцію без надходження оплати, тоді б закупка товару позивачем була б незареєстрованою. Умови оплаті товару покупцем передбачена у договорах поставки. Тому, якщо покупець товару не розрахувався за товар, у реєстрації податкової накладної позивача не може бути відмовлено з цієї підстави.

Докази оплати товару долучалися в разі надходження коштів від контрагентів. При цьому, місце пояснень платника податків, яке визначено у повідомленні на реєстрацію податкової накладної, обмежено 500 символами. Текст викладений позивачем в повідомленнях є максимально можливим за формою повідомлення.

Судом встановлено, що відвантаження товару відбувається у день замовлення товару покупцем, дата якого співпадає з датою видаткової накладної.

Процес відвантаження не є тотожнім процесу передання товару для перевезення. Передання товару перевізнику - є подовженням процесу відвантаження, після складання видаткової накладної. Початок відвантаження товару починається з моменту складання видаткової накладної. Отримання товару покупцем - є завершенням процесу відвантаження товару.

Направлення товару без складання видаткової накладної протиречить вимогам податкового законодавства щодо виникнення та оформлення податкових зобов`язань, про які позивач зазначав в своїх письмових поясненнях.

Згідно норм п. 5 Порядку заповнення податкової накладної, що затверджене Наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 р. № 1307 зі змінами та доповненнями, податкова накладна складається на дату виникнення податкових зобов`язань постачальника (продавця).

Згідно норм п. 6 П(С) БО №10, дебіторська заборгованість за продукцію визнається активом одночасно із визнанням доходу від реалізації такої продукції (товарів, робіт, послуг) та оцінюється за первісною вартістю. Первісною вартістю дебіторської заборгованості слід вважати зазначену в договорі вартість продукції або інших активів, після передачі яких у дебітора утворюється заборгованість.

Представник відповідачів не навів норму закону або іншого джерела права, яке б вказувало на те, що відвантаження товару може бути підтверджено виключено товарно - транспортною накладною. Відвантаження товару підтверджується картками складського обліку та видатковими накладними, вручення і направлення товару покупцю підтверджується експрес-накладною.

З моменту оформлення видаткової накладної на товар, облік товару на складі позивача припиняється, у підтвердження чого служать картки складського обліку 281, із датою виходу товару із розпорядження позивача.

Наслідком блокування податкових накладних є позбавлення контрагентів Позивача права користуватись податковим кредитом, у зв`язку із чим останні відмовляються підтримувати господарські відносини із Позивачем, що в свою чергу призводить до зменшення доходу.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписамиг частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Зазначена стаття визначає, як розподіляються обов`язки щодо доказування і подання доказів між особами, які беруть участь у справі, та передбачає активну роль суду у процесі доказування та спрямована на забезпечення повного з`ясування обставин у справі на основі поєднання принципів змагальності та офіційності.

Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов`язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень-відповідача означає припущення, що повідомлені позивачем обставини у справі про рішення, дії, бездіяльність відповідача і про порушення права, свободи чи інтересу відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує на основі доказів.

Таким чином, суд приходить висновку, що позовні підлягають задоволенню.

15 липня 2021 року від представника позивача надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій представник просить суд стягнути з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн за підготовку позовної аяви. До заяви додано копії рахунку - фактури №СФ-0000106 від 12.07.2021, платіжного доручення №8173 від 12.07.2021 на суму 5000,00 грн, Акту приймання-передачі №ОУ-0000106 від 12.07.2021, копія рахунку гонорару (додаток до Акту приймання-передачі №ОУ-0000106 від 12.07.2021.

21 липня 2021 року від представника відповідачів надійшло до суду клопотання, в якому предствник просить суд у задоволені клопотання представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити у повному обсязі.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що вказана справа не є складною, але має великий обсяг заявлених позовних вимог, останні є ідентичними.

З огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку, що на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2500,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи встановлено факт сплати судового збору у розмірі 20430 (двадцять тисяч чотириста тридцять) грн 00 копійок, що підтверджується квитанцією від 01.06.2021 № 8099.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250, 271 та 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (69002, м. Запоріжжя, вул. Фортечна, буд. 4 - А, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд.166, код ЄДРПОУ ВП 44118663), до Державної податкової служби України (04053, м. Київ, пл. Львівська, буд. 8, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області № 2638006/24510970 від 07.05.2021 про відмову у реєстрації податкової накладної № 26 від 09.09.2020, яка подана Товариством з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області № 2637757/24510970 від 07.05.2021 про відмову у реєстрації податкової накладної № 30 від 14.09.2020, яка подана Товариством з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області № 2637991/24510970 від 07.05.2021 про відмову у реєстрації податкової накладної № 33 від 14.09.2020, яка подана Товариством з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області № 2639444/24510970 від 11.05.2021 про відмову у реєстрації податкової накладної № 49 від 17.09.2020, яка подана Товариством з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області № 2639443/24510970 від 11.05.2021 про відмову у реєстрації податкової накладної № 72 від 23.09.2020, яка подана Товариством з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДІІС у Запорізькій області № 2639439/24510970 від 11.05.2021 про відмову у реєстрації податкової накладної № 85 від 29.09.2020, яка подана Товариством з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області № 2639438/24510970 від 11.05.2021 про відмову у реєстрації податкової накладної № 92 від 30.09.2020, яка подана Товариством з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка», та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області № 2648001/24510970 від 12.05.2021 про відмову у реєстрації податкової накладної № 11 від 05.10.2020, яка подана Товариством з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка», та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області № 2647978/24510970 від 12.05.2021 про відмову у реєстрації податкової накладної № 13 від 05.10.2020, та яка подана Товариством з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка», та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (69002, м. Запоріжжя, вул. Фортечна, буд. 4 А, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд.166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 20430 (двадцять тисяч чотириста тридцять) грн 00 копійок.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (69002, м. Запоріжжя, вул. Фортечна, буд. 4 А, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, просп. Соборний, буд.166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписане суддею 09 серпня 2021 року.

Суддя Р.В. Сацький