Справа № 520/18889/2020
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2021-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Зінченко А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2021 р. Справа № 520/18889/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2021, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 12.03.21 по справі № 520/18889/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень і вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 30.05.2019 року № 0-2030, від 18.11.2019 року № 0-2030 та від 18.11.2019 року № 0162892/1-5606-2030, від 17.04.2020 року № 0-2030.

- визнати протиправним та скасувати податкову вимогу від 09.11.2020 року №18862-13.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2021 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 30.05.2019 року № 0-2030, від 18.11.2019 року № 0-2030 та від 18.11.2019 року №0162892/1-5606-2030, від 17.04.2020 року № 0-2030.

Визнано протиправними та скасовано податкову вимогу від 09.11.2020 року №18862-13.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, код 43983495) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що спірні податкові повідомлення-рішення є правомірними та винесені з дотриманням вимог ст. 266 Податкового кодексу України, зазначивши, що відповідно до п.п. 266.10.3 п. 26.10 ст. 266 ПК України має право визначати податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в межах строків, визначених п. 102.1 ст. 102 ПК України. З огляду на те, що вказані податкові повідомлення-рішення набули статусу узгоджених, а позивачем у встановлені Податковим кодексом України строки не були сплачені суми узгоджених податкових зобов`язань, вважає правомірною спірну податкову вимогу.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративно судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що відповідачем винесено податкові повідомлення - рішення за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, а саме: за 2018 рік від 30.05.2019 року № 0-2030 на суму 9143,69 грн., за 2018 рік від 18.11.2019 року № 0-2030 на суму 7859,20 грн., за 2017 рік від 18.11.2019 року № 0162892/1-5606-2030 на суму 7859,20 грн., за 2019 рік від 17.04.2020 року № 0-2030 на суму 10249,89 грн.

Також, відповідачем винесено податкову вимогу від 09.11.2020 року № 18862-13 на суму 10248,89 грн.

Позивач не згоден з винесеними рішеннями та вимогою, вважає їх протиправними, просить їх скасувати, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Так, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки регламентується ст. 266 ПКУ.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПКУ платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПКУ).

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (пп. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПКУ).

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПКУ).

Судовим розглядом встановлено, що позивачем 18.09.2017 року було відчуджено належну йому після виділу в натурі частину (266.05 кв.м.) цього об`єкту нерухомості - нежитлові приміщення підвалу: № 29, 30, нежитлові приміщення 1-го поверху: частина торгівельного залу № 20, 21, 22, 23, 24, 25, 33, 34 за адресою: АДРЕСА_2 в зв`язку з чим було неправильно вираховано суму податку за 2017 рік А за 2018 рік взагалі повинен сплачувати лише новий власник.

За 2016 рік було помилково нараховано суму податку, виходячи з 1/2 загальної площі об`єкту 491.2 кв.м./2=245,6 кв.м. (27,56грн (2%мин з/п за2016 рік)*245,6 кв.м=6768,74грн), що не відповідало дійсності з 05.12.2005 року - коли цей самий об`єкт було реконструйовано та введено до експлуатації після реконструкції та зареєстровано загальною площею вже 532.1 кв.м. 05.12.2005 року (1/2 з якої складає вже 266,05 кв.м.).

Помилка присутня і в розрахунку суми податку за 2017 рік (32,0 грн. (1% мин з/п за 2017 рік)*245,6 кв.м=7859,20грн) та за 2018 рік (37,23 грн (1% мин з/п за 2018 рік)*245,6 кв.м.=9143,69грн), що підтверджено завіреною копією Деталізованої довідки Харківського міського БТІ про помилково не внесення відомостей про зміни нумерації та загальної площі нежитлових приміщень після проведення реконструкції до реєстру прав власності на нерухоме майно з 491,2 кв.м. (відомості розділу №852582) на 532,1 кв.м. 05.12.2005 року (відомості розділу №13302071) та повторне помилкове внесення відомостей про об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 13302071 та неактуальність відомостей розділу №852282 у реєстрі прав власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_2 .

Розрахунок суми податку за 2019 рік 10248,89 грн. в указаному ППР від 17.04.2020 року № 0-2030 теж зроблено невірно тому, що при розрахунку виходили з Уг загальної площі об`єкту нерухомості 491,2 кв.м./2=245,6 кв.м. (245,6 кв.м. * 41,73 грн( 1%від мін з/п за 2019 рік) = 10248,89 грн), яка не відповідає дійсності ще з моменту проведення реконструкції та нової реєстрації об`єкту 532,1 кв.м. у 2005 році.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до підпункт 266.7.2. пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Тобто контролюючий орган, в даному випадку це ГУ ДФС у Харківській області та ГУ ДПС у Харківській області повинен був розрахувати податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, яке належить ОСОБА_1 , скласти податкові повідомлення-рішення і вказати в них платіжні реквізити органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

В податковому повідомленні-рішенні від 30.05.2019 року № 0-2030 зазначені платіжні реквізити органу місцевого самоврядування Шевченківського району м. Харкова.

В податкових повідомленнях-рішеннях від 18.11.2019 року № 0-2030 та від 18.11.2019 року № 0162892/1-5606-2030 зазначені платіжні реквізити органу місцевого самоврядування Немишлянського району м. Харкова.

Виходячи з вищенаведеного, нерухомість, за яку нараховувався податок знаходиться в Шевченківському та Немишлянському районах м. Харкова.

Також з матеріалів справи встановлено, що у власності ОСОБА_1 станом на 2016, 2017, 2018 рік не було жодного майна у Шевченківському або Немишлянському районах м. Харкова.

Вказані обставини не спростовані відповідачем в ході судового розгляду справи.

Колегія суддів зазначає, що згідно з вимогами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з ме тою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтер есів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30.05.2019 року № 0-2030, від 18.11.2019 року № 0-2030 та від 18.11.2019 року № 0162892/1-5606-2030, від 17.04.2020 року № 0-2030 та податкової вимоги від 09.11.2020 року №18862-13.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2021 року по справі №520/18889/2020 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2021 по справі № 520/18889/2020 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.М. Ральченко Г.Є. Бершов