Справа № 640/25327/20
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» до Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 07 жовтня 2020 року №1858 «Про накладення штрафу на ТОВ «Київська обласна ЕК» за порушення Ліцензійних умов з постачання електричної енергії споживачу».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що у разі виявлення регулятором однорідних порушень, або таких, що прямо випливають із питань, необхідність перевірки яких стала підставою для її проведення, він має право перевіряти такі порушення із подальшим застосуванням до суб`єкта господарювання відповідальності, передбаченої законодавством, при цьому до ОСББ «Чисті сосни» позивачем застосовано тарифи, що не відповідають постанові НКРЕКП від 26.02.2015 №220.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що звернення ОСББ «Чисті сосни» не було підставою проведення перевірки, а постанова НКРЕКП від 26.02.2015 №220 не встановлює тарифів на побутові потреби для котелень та станцій, а тому висновки відповідача про порушення позивачем Ліцензійних умов є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

В силу п.3 ч.1 ст.311 КАС України, беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантину на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

В апеляційній скарзі відповідачем заявлено клопотання про розгляд справи за його участю у судовому засіданні.

Суд звертає увагу, що в даному випадку, безпосередня участь сторін у судовому засіданні, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин.

Частиною 2 ст.311 КАС України визначено, якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, ухвалене в порядку спрощеного провадження, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів не вбачає підстав для здійснення розгляду даної справи у відкритому судовому засіданні за участю сторін, а тому клопотання НКРЕКП задоволенню не підлягає.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою НКРЕКП від 14 червня 2018 року №429, зокрема і позивачу видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу (а.с.14-17 т.1)

Відповідно до положень п.2 ч.7 ст.19 Закону України «Про національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», постановою НКРЕКП від 19 червня 2020 року №1590 призначено проведення позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Київобленерго» та ТОВ «КОеК» у частині питань, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цих заходів (а.с.19).

За результатами проведення в період з 11.09.2020 по 17.09.2020 позапланової виїзної перевірко ТОВ "КОеК", відповідачем складено акт від 17.09.2020 №359 (а.с.42-54 т.1), в якому зафіксовано порушення позивачем:

- пп.1 п.2.3 Ліцензійних умов №1469 щодо обов`язку Ліцензіата надавати універсальні послуги виключно побутовим та малим непобутовим споживачам у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, затвердженого НКРЕКП;

- пп.14 п.2.3 Ліцензійних умов №1469 щодо обов`язку ліцензіата здійснювати постачання електричної енергії споживачам за цінами, що встановлюються НКРЕКП, зокрема, постановою НКРЕКП від 26 лютого 2015 року №220 «Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню».

Позивачем подано заперечення на вказаний акт перевірки вих.№2100 від 21.09.2020 (а.с.55-56 т.1).

Постановою НКРЕКП від 07 жовтня 2020 року №1858 (а.с.121-122 т.1) відповідно до ст.17, 19 та 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» та ст.77 Закону України «Про ринок електричної енергії в Україні» накладено на позивача штраф у розмірі 85000,00 грн за порушення Ліцензійних умов.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що відповідачем протиправно застосовано до ТОВ "КОеК" штрафні санкції оскаржуваною постановою, оскільки у постанові НКРЕКП №220 не встановлено певного тарифу на побутові потреби для котелень та станцій, крім того серед переліку питань, щодо яких буде здійснюватися перевірка, дотримання ТОВ "КОеК" вимог пп.14 п.2.3 Ліцензійних умов, тобто у відповідача були відсутні правові підстави для перевірки дотримання позивачем таких організаційних вимог, як здійснення постачання електричної енергії споживачам за цінами, що встановлюються НКРЕКП.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

В силу ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначає Закон України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (далі - Закон №1540), відповідно до ст.1 якого Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

Особливості спеціального статусу Регулятора обумовлюються його завданнями і повноваженнями та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливостях організації та порядку діяльності Регулятора, в особливому порядку призначення членів Регулятора та припинення ними повноважень, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Регулятора та гарантії незалежності в прийнятті ним рішень у межах повноважень, визначених законом, встановленні умов оплати праці членів та працівників Регулятора.

Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону №1540 регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема, у сфері енергетики: діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії; діяльності з організації купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку, забезпечення купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, трейдерської діяльності; діяльності з транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), надання послуг установки LNG, постачання природного газу; діяльності з транспортування нафти, нафтопродуктів та інших речовин трубопровідним транспортом.

Особливості здійснення державного контролю на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг визначені у ст.19 Закону №1540, частинами 1-4 якої передбачено, що Регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.

Перевірка проводиться на підставі рішення Регулятора.

Для проведення перевірки створюється комісія з перевірки, що складається не менш як із трьох представників центрального апарату та/або територіальних органів Регулятора.

Під час здійснення державного контролю Регулятор має право:

1) вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог цього Закону та законів, що регулюють діяльність у сфері енергетики та комунальних послуг, і ліцензійних умов;

2) фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу;

3) вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю;

4) призначати експертизу, одержувати пояснення, у тому числі працівників суб`єкта господарювання, довідки, копії документів, відомості з питань, що виникають під час державного контролю;

5) приймати обов`язкові до виконання суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, рішення про усунення виявлених порушень;

6) накладати штрафні санкції та вживати заходів, передбачених законом;

7) за результатами перевірки або моніторингу приймати рішення про встановлення (зміну) тарифів на товари (послуги) суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, та внесення змін до відповідних інвестиційних програм.

Відповідно до ч.5 ст.19 Закону №1540 за результатами перевірки складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки.

Один примірник акта про результати перевірки передається суб`єкту господарювання, діяльність якого перевірялася, або уповноваженій ним особі.

У разі відмови суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи прийняти акт про результати перевірки такий акт надсилається суб`єкту господарювання рекомендованим листом протягом п`яти робочих днів з дня підписання акта членами комісії з перевірки.

Суб`єкт господарювання, діяльність якого перевірялася, має право надати письмові пояснення та обґрунтування щодо проведеної перевірки та/або виявлених порушень у строк до п`яти робочих днів з дня отримання акта про результати перевірки.

У разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, санкції, передбаченої цим Законом.

Акт про результати перевірки разом із поясненнями та обґрунтуванням суб`єкта господарювання, діяльність якого перевірялася, підлягає оприлюдненню на офіційному веб-сайті Регулятора до розгляду акта на засіданні Регулятора.

Частиною 7 ст.19 Закону №1540 встановлено, що підставою для проведення позапланової виїзної перевірки є:

1) подання суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, письмової заяви про здійснення заходу державного контролю;

2) обґрунтоване звернення фізичної або юридичної особи про порушення суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, її законних прав;

3) обґрунтоване звернення суб`єктів господарювання та споживачів про порушення суб`єктом природної монополії законодавства з питань доступу до електричних/теплових/газових мереж та/або порушення ліцензійних умов;

4) перевірка виконання рішень Регулятора щодо усунення порушень вимог законодавства, прийнятих за результатами планових або позапланових перевірок;

5) перевірка достовірності наданих Регулятору даних у звітності або в інших документах.

Строк проведення позапланової виїзної перевірки не може перевищувати 10 робочих днів, а щодо суб`єктів малого підприємництва - трьох робочих днів.

У разі великих обсягів перевірки за рішенням Регулятора строк проведення позапланової виїзної перевірки може бути збільшений до 20 робочих днів, а для суб`єктів малого підприємництва - до п`яти робочих днів з внесенням відповідних змін до посвідчення на проведення перевірки.

Під час проведення позапланової виїзної перевірки з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для проведення позапланової перевірки, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні на проведення перевірки.

У разі виявлення під час проведення позапланової виїзної перевірки однорідних порушень або таких, що прямо випливають із питань, необхідність перевірки яких стала підставою для проведення позапланової перевірки, Регулятор має право перевіряти такі порушення із подальшим застосуванням до суб`єкта господарювання відповідальності, передбаченої законодавством.

З посвідчення на перевірку від 02.09.2020 №414 (а.с.123-126 т.1) вбачається, що в переліку питань, щодо яких буде здійснюватись перевірка, зазначено, зокрема, дотримання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, затверджених постановою НКРЕКП від 27.12.2107 №1469, а саме:

- підпункту 10 пункту 2.2 щодо обов`язку ліцензіата при формуванні договорів постачання електричної енергії споживачу керуватися примірним договором постачання електричної енергії споживачу, затвердженим НКРЕКП, та забезпечити наявність у договорі умов постачання електричної енергії, визначених Законом України «Про ринок електричної енергії»;

- підпункту 11 пункту 2.2 щодо обов`язку ліцензіата забезпечити справедливість та прозорість положень та умов договорів зі споживачами, викладених чітко і ясно, що є доступними для розуміння споживачем, не містять процедурних перешкод, що ускладнюють здійснення прав споживача, у тому числі права споживача на зміну електропостачальника;

- підпункту 43 пункту 2.2 щодо обов`язку ліцензіата взаємодіяти з оператором системи розподілу або з оператором системи передачі з питань відключення (обмеження) споживачів у порядку, визначеному Законом України «Про ринок електричної енергії» та правилами роздрібного ринку;

- підпункту 1 пункту 2.3 щодо обов`язку ліцензіата надавати універсальні послуги виключно побутовим та малим непобутовим споживачам у порядку. визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. затвердженого НКРЕКП;

- підпункту 4 пункту 2.3 щодо обов`язку ліцензіата не відмовляти побутовому та малому непобутовому споживачу, які знаходяться на території здійснення його діяльності, в укладенні договору постачання електричної енергії споживачу.

Разом з тим, у вказаному посвідчені не зазначено про перевірку дотримання позивачем пп.14 п.2.3 Ліцензійних умов.

При цьому, акт перевірки позивача не містить обґрунтувань щодо наявності підстав для перевірки дотримання позивачем пп.14 п.2.3 Ліцензійних умов, не зазначено про виявлення однорідних порушень, або таких, що прямо випливають із питань, які стали підставою для проведення такої перевірки.

Наведене свідчить про необґрунтовані дії регулятора в частині здійснення перевірки питань, які не охоплювались предметом перевірки, визначеному у направленні, що призвело до порушення відповідачем принципу «належного урядування», а безпідставна перевірка дотримання позивачем пп.14 п.2.3 Ліцензійних умов є свідченням недотримання НКРЕКП, як суб`єктом владних повноважень, принципів щодо здійснення свої діяльності у межах визначених Конституцією і законами України повноважень.

Частиною 1 ст.77 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Пунктами 1, 2 ч.2 наведеного статті визначено, що правопорушеннями на ринку електричної енергії є порушення ліцензіатами відповідних ліцензійних умов провадження господарської діяльності; недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Відповідно до ч.3, 5, 6 ст.77 Закону України «Про ринок електричної енергії» у разі скоєння правопорушення на ринку електричної енергії до відповідних учасників ринку можуть застосовуватися санкції у виді: попередження про необхідність усунення порушень; штрафу; зупинення дії ліцензії; анулювання ліцензії.

При визначенні санкцій за порушення, передбачені цією статтею, Регулятор та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, враховують серйозність і тривалість правопорушення, наслідки правопорушення для інтересів ринку електричної енергії та учасників ринку, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини. Поведінка правопорушника, спрямована на зменшення негативних наслідків правопорушення, негайне припинення правопорушення після його виявлення, сприяння виявленню правопорушення Регулятором та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, під час перевірки вважаються пом`якшуючими обставинами.

Рішення Регулятора про застосування санкцій за правопорушення, передбачені цією статтею, може бути прийнято протягом 30-денного строку з дня складення акта перевірки. Застосування санкцій, передбачених цією статтею, не допускається, якщо правопорушення було виявлено через п`ять або більше років після його скоєння (у разі триваючого порушення - його припинення) або виявлення його наслідків.

Отже, саме порушення нормативно-правових актів учасниками ринку, що регулюють функціонування ринку електричної енергії є підставою для притягнення їх до відповідальності.

Згідно з п.1.1 Ліцензійних умов №1469 ці Ліцензійні умови визначають вичерпний перелік вимог, умов і правил, обов`язкових для виконання під час провадження ліцензованої діяльності.

Відповідно до пп.1, 14 пункту 2.3 Ліцензійних умов №1469 крім вимог, установлених пунктом 2.2 цієї глави, постачальники універсальної послуги мають також дотримуватися таких організаційних вимог:

надавати універсальні послуги виключно побутовим та малим непобутовим споживачам у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, затвердженого НКРЕКП (пп.1 п.2.3);

здійснювати постачання електричної енергії споживачам за цінами, що встановлюються НКРЕКП (пп.14 п.2.3).

З акту перевірки від 17.03.2020 №359 вбачається, що висновки НКРЕКП про порушення позивачем Ліцензійних умов ґрунтуються на тому, що електропостачання ОСББ «Чисті сосни» за адресою м.Українка, вул.Будівельників, 11 здійснюється відповідно до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №420075449, який дії з 01 січня 2019 року, додатком №3 до вказаного договору є комерційна пропозиція «Універсал», за умовами якої ціна (тариф) електричної енергії для юридичної особи, яка створена шляхом об`єднання побутових споживачів, при розрахунку плати за спожиту електричну енергію на побутові потреби, застосовується тариф згідно Постанови НКРЕКП від 26 лютого 2015 року №220 у порядку, затвердженому Регулятором; для юридичної особи або фізичної особи-підприємця, при розрахунку плати за спожиту електричну енергію на непобутові потреби, застосовується ціна постачальника універсальних послуг, визначена згідно встановленого Регулятором порядку з урахуванням затвердженого Регулятором тарифу на послуги постачальника універсальних цін. При зміні Регулятором тарифів/складових ціни на електричну енергію постачальника універсальних послуг, постачальник застосовує при розрахунках нові тарифи/ціни з дати введення їх у дію Регулятором.

Комісією з проведення перевірки встановлено що ТОВ «КОЕК» застосовувала для насосної станції та теплопункту (EIC-код 62І618) ОСББ «Чисті сосни», яка належить власникам квартир багатоквартирного будинку на праві власності, тариф електричної енергії для юридичних та фізичних осіб-підприємців, при розрахунку за спожиту електроенергію на непобутовi потреби, а не тариф 1,40 грн за 1 кВт год (без податку на додану вартість) на електроенергію, яка витрачається в багатоквартирних будинках та гуртожитках на технiчнi цiлi.

В той же час, постановою НКРЕКП від 26 лютого 2015 року №220 «Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02 березня 2015 року за №231/26676, відповідно до ст.12 Закону України «Про електроенергетику», пп.7 п.4 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого Указом Президента України від 10 вересня 2014 року № 715 встановлено Тарифи на електроенергію, що відпускається населенню, а саме: електрична енергія, яка витрачається в багатоквартирних будинках та гуртожитках на технічні цілі (роботу ліфтів, насосів та замково-переговорних пристроїв, що належать власникам квартир багатоквартирного будинку на праві спільної власності) та освітлення дворів, східців та номерних знаків, відпускається за тарифом 52,5 коп. за 1 кВт/год. (без податку на додану вартість).

Тобто, наведеного Постановою встановлено тарифи на побутові потреби, в тому числі технічні цілі, перелік яких є вичерпним та не містить відповідного тарифу на побутові потреби для котелень та станцій, тобто нею не встановлено обов`язок позивача застосовувати встановлений тариф до таких потреб, внаслідок чого у позивача відсутній обов`язок застосування вказаного тарифу до ОСББ «Чисті сосни».

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувана постанова про накладення на позивача штрафу винесена необґрунтовано, без урахування всіх обставин, за відсутності з боку ТОВ «КОЕК» недотримання вимог Ліцензійних умов, порушує права позивача та підлягає скасуванню.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, при цьому колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Текст постанови виготовлено 10 серпня 2021 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

А.Ю.Кучма