Справа № 520/5456/2020
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 р.Справа № 520/5456/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Бегунца А.О. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2021, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 24.05.21 року по справі № 520/5456/2020

за позовом Приватного акціонерного товариства "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО"

до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Геннадія Вікторовича

про визнання дій протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Геннадія Вікторовича, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив суд :

- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Геннадія Вікторовича щодо відкриття виконавчого провадження №61819594 від 13.04.2020;

- скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Геннадія Вікторовича ВП № 61819594 від 13.04.2020 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови ВП № 61011413 від 20.01.2020 про стягнення з ПрАТ «Концерн АВЕК та Ко» на користь приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєва Олександра Сергійовича основної винагороди в частині стягнення на суму 504087,64 грн. (зведене виконавче провадження №61851223).

- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Геннадія Вікторовича щодо здійснення заходів примусового виконання (звернення стягнення на кошти у розмірі 504 087,64 грн.) за виконавчим документом - постановою приватного виконавця Семендяєва О.С. від 20.01.2020 року (ВП №61011413).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про протиправність дій приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження №61819594 від 13.04.2020 та щодо здійснення заходів примусового виконання, звернення стягнення на кошти у розмірі 504087,64 грн. за виконавчим документом, постановою приватного виконавця Семендяєва О.С. від 20.01.2020, а також вказано про протиправність оскаржуваної постанови.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

В поданих 05.08.2021 до суду апеляційної інстанції письмових поясненнях відповідач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Подане 05.08.2021 Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Родіним Г. В. клопотання про застосування до позивача заходів процесуального примусу за зловживання процесуальними правами не підлягає задоволенню, оскільки факт зловживання процесуальними правами не доведено, а судом в ході розгляду справи - не встановлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що

Рішенням Господарського суду Харківської області від 18.12.2019 у справі №922/3453/19 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Слобожанська будівельна компанія» до Приватного акціонерного товариства «Концерн АВЕК та Ко» про стягнення коштів. Стягнуто з ПрАТ «Концерн АВЕК та Ко» на користь «Слобожанська будівельна компанія» заборгованість за Договором №2-16 від 12.05.2016 у сумі 1 825 528,90 грн.; заборгованість за Договором №У-1 від 01.08.2017 у сумі 5 800 989,56 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 114 397,78 грн.

На виконання зазначеного рішення від 18.12.2019 судом видано наказ №922/3453/19. Сума стягнення склала 7 740 916,24 коп.

20.01.2020 постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєва Олександра Сергійовича відкрито виконавче провадження №61011413 з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 14.01.2020 №922/3453/19.

20.01.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Семендяєвим О. С. у ВП №61011413 винесена постанова про стягнення з боржника - ПрАТ «Концерн АВЕК та КО» основної винагороди на користь приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєва О.С. у сумі 774 091,62 коп.

Основна винагорода приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєва О.С., яка стягнута разом із основною сумою стягнення за виконавчим документом, склала - 270003,98 коп., що складає 10% від 2700039,72 грн. (фактично стягнута сума заборгованості в рамках ВП № 61011413).

10.04.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Семендяєвим О.С., на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» по ВП №61011413 винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу - ТОВ «Слобожанська будівельна компанія» на підставі заяви останнього щодо повернення виконавчого листа без подальшого виконання.

13.04.2020 постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Г.В. відкрито виконавче провадження №61819594 з примусового виконання постанови про стягнення основної винагороди ВП №61011413 від 20.01.2020 на суму 504087,64 гривень.

15.04.2020 постановою відповідача відкрито виконавче провадження № 61849927 з примусового виконання судового наказу від 14.01.2020 на залишок нестягнутої суми за судовим наказом від 14.01.2020 на суму 5040876,52 гривень на користь ТОВ «Слобожанська будівельна компанія».

15.04.2020 ВП № 61819594 та ВП №61849927 об`єднані у зведене виконавче провадження №61851223.

16.07.2020 приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Родін Г.В., керуючись п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у ВП №61819594 виніс постанову про повернення виконавчого листа стягувачу - приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Семендяєву О.С. на підставі його заяви щодо повернення виконавчого листа без подальшого виконання.

Тобто, відповідач підтверджує, що на момент винесення оскаржуваної постанови, ЗВП на виконанні вже не знаходиться.

Крім цього, приватним виконавцем Родіним Г.В. винесена постанова про виведення ВП №61819594 із зведеного виконавчого провадження.

16.07.2020 в рамках ВП №61849927 відповідачем винесена оскаржувана постанова про стягнення з позивача основної винагороди у сумі 504087,64 коп. на користь відповідача.

В оскаржуваній постанові відповідачем зазначено, що у нього на виконанні знаходилось ЗВП №61851223: по виконанню наказу №922/3453/19 виданого 14.01.2020 Господарським судом Харківської області про стягнення з ПрАТ «Концерн АВЕК та Ко» на користь ТОВ «Слобожанська будівельна компанія» заборгованості; по виконанню постанови про стягнення основної винагороди у сумі 504 087,64 грн. по ВП № 61011413 на користь приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєва О.С.

Також відповідач зазначає, що з метою уникнення подвійного стягнення основної винагороди по наказу №922/3453/19 від 14.01.2020, постанова про стягнення основної винагороди по ЗВП №61851223 не виносилась. Однак, оскільки 16.07.2020 надійшла заява стягувача - приватного виконавця Семендяєва О.С. про повернення виконавчого документа - постанови про стягнення з боржника основної винагороди по ВП №61011413 від 20.01.2020, відповідач вважає за можливе стягнути основну винагороду у сумі 504087,64 гривень на свою користь.

Судовим розглядом встановлено, що 16.07.2020 у ВП №61849927 винесені наступні постанови: про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження; про закінчення виконавчого провадження.

Вважаючи, що права внаслідок вчинення приватним виконавцем дій та прийняття рішень під час виконання виконавчого документу, постанови приватного виконавця про стягнення основної винагороди від 20.01.2020 є порушеними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з п. 3 ст. 2 КАС України, одним із принципів адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі. Дотримання цього принципу вимагає від суду, який розглядає адміністративну справу, встановлення фактичних обставин справи, навіть якщо на них немає посилання сторін в їх доводах чи запереченнях, з витребуванням відповідних доказів в тому числі із власної ініціативи, що обумовлюється публічним характером спору в адміністративній справі.

Під час ухвалення, рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі їх невиконання у добровільному порядку визначені Законом України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (надалі - Закон №1404, у редакції на момент винесення оскаржуваної постанови).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 31 Закону України від 02.06.2016 № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (надалі - Закон № 1403), за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється в тому числі у вигляді відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця затверджений постановою КМУ від 08.09.2016 №643 «Про затвердження Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця» (надалі - Постанова № 643, дата набрання чинності - 05.10.2016).

Згідно з п. 19 Постанови №643, приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 31 Закону № 1403, основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми.

Згідно з ч.ч. 6-7 ст. 31 Закону №1403, приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1404, основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Закону № 1404, виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Колегія суддів зазначає, що у відносинах, що склались між сторонами по справі спірним питання є правомірність дій приватного виконавця під час вчинення виконавчий дій.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовано вимоги до виконавчого документа.

Так, відповідно до ч. 4 статті 4 Закону №1404 визначені випадки, коли виконавчий документ органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем повертається стягувачу без прийняття .

Судовим розглядом не виявлено підстав для повернення без виконання відповідачем виконавчого документу, а саме: постанови про стягнення з боржника основної винагороди № 61011413, яка видана 20.01.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Семендяєвим О.С.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону Закону № 1404, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1404, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Тобто, на підставі встановлених по справі обставин, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Геннадія Вікторовича щодо відкриття виконавчого провадження №61819594 від 13.04.2020 року.

Щодо позовних вимог в частині скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Геннадія Вікторовича ВП №61819594 від 13.04.2020 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови ВП № 61011413 від 20.01.2020 про стягнення з ПрАТ «Концерн АВЕК та Ко» на користь приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєва Олександра Сергійовича основної винагороди в частині стягнення на суму 504087,64 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження", основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Як вже вище зазначалось, відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 31 Закону № 1403, винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно з ч. 7 ст. 31 Закону №1403, приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до ч. 6 ст. 31 Закону №1403, основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення.

Відповідно до п. 19 Постанови №643, приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Тобто, стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання.

Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття виконавцем постанови про відкриття провадження. Одночасно з відкриттям виконавчого провадження приватний виконавець повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

Згідно з ч. 6 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі наступних пред`явлень до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Таким чином, законом чітко передбачений порядок стягнення виконавчого збору у разі наступних пред`явлень до виконання виконавчого документа.

Відповідно до ч. 9 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження, виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 42 Закону № 1404-VIII, на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Тобто, після зміни правового регулювання відповідно до Закону № 1404-VIII ( в редакції від 03.07.18, яка є чинною на час прийняття оскаржуваних дій та постанов), стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання.

Крім того, питання про стягнення виконавчого збору вирішується або на стадії прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, з одночасним винесенням постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, або, якщо виконавчий збір не стягнуто шляхом винесення постанови про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п. 1, 3, 4, 6 ч. 1 ст. 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п.1, 2, 4, 6, 9, крім випадку, передбаченого ч. 9 ст. 27 цього Закону, 11, 14 і 15 ч. 1 ст. 39 цього Закону.

Відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження", стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Отже, вжиття виконавцем заходів примусового виконання рішень не є обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору.

Крім того, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом.

Крім того, факт правомірності дій відповідача щодо звернення стягнення на кошти у розмірі 504087,64 грн. у ВП № 61011413 вже встановлений Другим апеляційним адміністративним судом у постанові від 27.01.2021 по справі № 520/5456/2020.

Під час примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 14.01.2020 по справі № 922/3453/19 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Семендяєвим О.С. стягнуто 2700039,72 грн. заборгованості за виконавчим документом та 270003,98 грн. основної винагороди приватного виконавця (10% від суми, яка фактично стягнута); приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Родіним Г.В. стягнуто 5040876,52 грн. заборгованості за виконавчим документом та 504087,64 грн. основної винагороди приватного виконавця (10% від суми, яка фактично стягнута).

В сукупності двома приватними виконавцями під час примусового виконання одного і того ж самого виконавчого документу загалом стягнуто 7740916,24 грн. (борг за рішенням суду у повному обсязі) та 774091,62 грн. (основна винагорода у розмірі 10% від суми, яка підлягала стягненню за виконавчим документом та яка фактично стягнута у примусовому порядку).

Факт того, що двома приватними виконавцями під час примусового виконання одного і того ж самого виконавчого документу загалом стягнуто основну винагорода у розмірі 10% від суми, яка підлягала стягненню за виконавчим документом, представником позивача не заперечується.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що постанова приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Г.В. від 13.04.2020 з примусового виконання постанови ВП № 61011413 від 20.01.2020 про стягнення з ПрАТ «Концерн АВЕК та Ко» на користь приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєва Олександра Сергійовича основної винагороди в частині стягнення на суму 504087,64 грн. є правомірною та відповідає вимогам Закону України Про виконавче провадження та як наслідок не підлягає скасуванню.

Стосовно позовних вимог в частині визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Геннадія Вікторовича щодо здійснення заходів примусового виконання (звернення стягнення на кошти у розмірі 504087,64 грн.) за виконавчим документом - постановою приватного виконавця Семендяєва О.С від 20.01.2020 року (ВП 61011413), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про їх безпідставність, оскільки під час вчинення виконавчих дій виконавець має право здійснювати заходи з примусового виконання про стягнення з боржника основної винагороди.

Винесення постанови від 13.04.2020 ВП № 61819594 також відноситься до обов`язків виконавця.

Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови та вчинення виконавчих дій відповідач діяв у межах своїх повноважень, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

З урахуванням викладеного вище, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

З урахуванням положень ст. 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 271, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 по справі №520/5456/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.С. Рєзнікова
Судді А.О. Бегунц Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 09.08.2021 року