Справа № 160/7355/21
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2021 року Справа № 160/7355/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
07 травня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи на шахті «Ювілейна» ВАТ «Павлоградвугілля» (ВСП ШУ «Першотравенське») з 17.11.2004 року по 26.05.2005 року та з 27.05.2010 року по 27.12.2010 року на посадах підземного гірничого, машиніста гірничих виїмкових машин та гірника очисного забою з повним робочим днем в шахті;
- визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії по інвалідності відповідно до ст. 33 ч. 2 закону, в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за наявності 35 років страхового стажу на момент звернення за призначенням пенсії;
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу, роботу на шахті «Ювілейна» ДХК «Павлоградвугілля» (ВСП ШУ «Першотравенське») в період з 17.11.2004 року по 26.05.2005 та з 27.05.2010 року по 27.12.2010 року на посадах підземного гірничого, машиніста гірничих виїмкових машин та гірника очисного забою з повним робочим днем в шахті, що віднесені до Списку № 1 розділ 1, підрозділ 1. Постанови КМУ № 461 від 24.06.2016 року;
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу додатково по одному року за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, на посадах підземного гірничого, машиніста гірничих виїмкових машин та гірника очисного забою з повним робочим днем під землею;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 призначивши її відповідно до норм ст. 33 ч.2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі пенсії за віком, яка розрахована відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як працівнику на якого поширюється дія ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» що зайнятий повний робочий день під землею з часу набуття права на пенсію, а саме з 06.02.2021 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити виплату недоотриманої пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з урахуванням раніше отриманих сум пенсії з 06.02.2021 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено щодо протиправності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які полягають у непризначенні пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком. Отримавши роздруківку з особистого кабінету позивачу стало відомо, що пільговий стаж його роботи зараховано не повністю, що призвело і до неповного обчислення пільгового та страхового стажу. Саме це призвело до зменшення пенсії та відсутності підстав для нарахування пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, яка розрахована відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 80% від заробітної плати шахтаря. На думку позивача, йому також не призначена пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 35 років. З такими підставами відмови в призначенні пенсії в розмірі 100 відсотків пенсії за віком позивач не згодний та вважає, що має достатній страховий стаж для призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
09.06.2021 року від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач щодо задоволення позовних вимог заперечує. В мотивування означеного відповідач посилається на те, що наказами від 17.11.1999 року № 1303, від 27.05.2005 року № 1442, від 28.12.2010 року № 2589 та від 25.12.2015 року № 6583 затверджені результати проведення атестації робочих місць за період роботи Позивача на шахті "Ювілейна" "ВАТ "Павлоградвугілля". Отже, до пільгового стажу роботи враховуються періоди по 16.11.2004 року (кінцева дата 5-річного періоду дії наказу № 1303 від 17.11.1999 року) та з 27.05.2005 року (початкова дата дії наказу № 1442 від 27.05.2005 року) по 26.05.2010 року (кінцева дата 5-річного періоду дії наказу № 1442 від 27.05.2005 року) та з 28.12.2010 року (початкова дата дії наказу № 2589 від 28.12.2010 року). Підстав для зарахування до пільгового стажу період роботи з 17.11.2004 року по 26.05.2005 року та з 27.05.2010 року по 27.12.2010 року немає. Згідно розрахунку стажу (форма РС-право) загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить - 54 роки 18 днів (зарахованого по 31.08.2020 року), в тому числі на підземних шахтарських роботах - 14 років.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2021 року зазначена вище справа розподілена та 11.05.2021 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримую пенсію по інвалідності ІІІ групи від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання згідно п. 3 ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Пенсія призначена в розмірі 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до ст. 27 і 28 Закону.
Заява на призначення пенсії по інвалідності позивачем подана 15 березня 2021 року. Пенсія по інвалідності призначена з 06 лютого 2021 року.
25 березня 2021 року позивач звернувся до відповідача із скаргою , яку подав через ВЕБ-портал про не призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком та виплату недоотриманої пенсії з вини пенсійного фонду.
У позові позивачем зазначено, що отримавши роздруківку з особистого кабінету позивачу стало відомо, що пільговий стаж моєї роботи зараховано не повністю, що призвело і до неповного обчислення пільгового та страхового стажу. Саме це призвело до зменшення пенсії та відсутності підстав для нарахування пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, яка розрахована відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 80% від заробітної плати шахтаря. Також позивачу не призначена пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 35 років.
Вважаючи такі дії ПФУ протиправними, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.
Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).
Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Згідно із ст. 1 Закону №1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст. 7 Закону №1788 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.
Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці», дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, рудикольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.
Згідно ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менше як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМУ встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтарям, але не менш як 3 розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по 1 року.
Для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» необхідна сукупність трьох умов: наявність стажу роботи не менше 15 років для чоловіків, зайнятість на підземних роботах повний робочий день та віднесення професії до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (додається).
В подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком пільгових умовах":
а) затверджені: Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах; Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;
б) визнані такими, що втратили чинність: постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 та постанова Кабінету Міністрів України від 15.11.1994 №773.
До Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», позиція «Машиністи електропоїздів метрополітену" не внесена.
Проте, Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2006 № 276 внесені зміни до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Підрозділ "Транспортні послуги" зазначеного Списку доповнено позицією - "Машиністи електропоїздів (метрополітену)".
Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом № 383 від 18.11.2005 Міністерства праці та соціальної політики України При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
24 червня 2016 року було прийнято постанову Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016, якою затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Професія машиніст електропоїзда метрополітену не входить до вказаного Списку.
З приводу доводів відповідача, стосовно відсутності проведення атестації робочого місця позивача як на підставу не зарахування періоду роботи позивача з 17.11.2004 року по 26.05.2005 року та з 27.05.2010 року по 27.12.2010 року як пільгового, суд зазначає наступне.
За правилами ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Так, згідно записів трудової книжки позивача, період роботи на шахті ВСП «Ювілейна» ВАТ «Павлоградвугілля» підтверджено з 17.11.2004 року по 26.05.2005 року на посаді гірника підземного з повним робочим днем в шахті, також підтверджено період роботи з 27.05.2010 року по 27.12.2010 року на посаді машиніста гірничних виїмочних машин з повним робочим днем у шахті.
Відповідно до наказу № 1100-к від 03.08.2020р. в зв`язку з отриманням травми на виробництві був звільнений за ст. 40 п.2 Кодексу законів про працю у зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі через стан здоров`я.
Робота на зазначених посадах віднесена до Списку № 1, є відмітка про атестацію в трудовій книжці, пільговий характер праці підтверджується пільговою довідкою, які знаходяться в пенсійній справі: № 134 від 07.03.2021 року, яка отримана позивачем для підтвердження факту роботи та подовження терміну атестації робочого місця на період з 17.11.2004 року по 26.05.2005 та з 27.05.2010 року по 27.12.2010 року. Саме цей стаж не зараховується та заперечується відповідачем.
Розпорядженням по шахті "Ювілейна» ВАТ "Павлоградвугілля" № 2589 від 28.12.2010 року про результати атестації робочих місць затверджений перелік посад, які пройшли атестацію, в тому числі атестована моя посада "гірника очисного забою» та «машиніста гірничник виїмочних машин».
Листом від 06.10.2008 року № 003/07-1-347 про подовження терміну дії наказу Головне управління праці та соціального захисту населення повідомило, що в зв`язку з фінансовим становищем, яке склалось на шахті, з незалежних від підприємства причин , не дозволило у відповідні терміни провести чергову атестацію За минулий термін умови і характер праці, технологія виробництва і дислокація робочих місць не змінились. У зв`язку з вищезазначеним Дніпропетровська обласна державна експертиза умов праці дає згоду на подовження атестації на період з 17.11.2004 р. по 26.05.2005 року.
Згідно листа ОСОБА_2 № 189 від 27.01.2011 року атестацію продовжено на період з 27.05.2010 року по 27.12.2010 р. Атестація робочих місць проведена 28 грудня 2010 року.
Крім того пільговою довідкою, яка міститься в пенсійній справі, також підтверджено подовження терміну дії наказів про атестацію робочих місць на спірні періоди.
Таким чином, весь час роботи на шахті «Ювілейна» ДХК «Павлоградвугілля» (ВСП ШУ «Першотравенське» з 13.04.2004 року по 05.08.2020 року позивач працював на посадах «гірника підземного, машиніста ГВМ, та гірничого очисного забою» з повним робочим днем під землею» в тому числі і в спірний період. Ця професія передбачена Списком № 1, за весь період умови праці не змінювались та підтверджувались атестаціями робочих місць, результати яких застосовувались і в спірний період.
Отже, трудова книжка позивача містить усі необхідні записи, що підтверджують період виконуваної роботи, її характер та зайнятість за професіями, які віднесені до Списку № 1. В трудовій книжці йдеться посилання на відповідні накази як на підставу внесення записів, вони завірені підписом повноважної особи та печаткою, не містять виправлень, тобто оформлені належним чином.
Станом на дату звернення до управління пенсійного фонду із заявою 07 березня 2021 року у мене був наявний пільговий та страховий стаж роботи, який підтверджується записами у трудовій книжці.
Крім того відповідачем не заперечується пільговий характер роботи позивача за період з 13.04.2004 року по 05.08.2020 року, що підтверджується розрахунком стажу позивача з підсистеми призначення та виплати пенсії, де зазначено що весь період роботи позивача зарахований до пільгового стажу за Списком № 1, крім спірного, а саме крім періоду з 17.11.2004 року по 26.05.2005 та з 27.05.2010 року по 27.12.2010 року, у зв`язку з відсутністю атестації.
Слід зазначити, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41.
Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442, та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.
Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.
Відповідно п.4.2. Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінилися докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Відповідно до Роз`яснення про проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.08.2000 року №205 в окремих випадках за скрутного фінансово-економічного стану, що склався на підприємстві з незалежних від нього причин, для проведення атестації робочих місць, де не сталися докорінні зміни умов і характеру праці у зв`язку з впровадженням нових технологій, засобів виробництва, матеріалів, реконструкцією існуючих об`єктів, приміщень тощо, можливе використання результатів санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу, отриманих під час попередньої атестації, за умови реалізації технічних і організаційних заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працівників за результатами попередньої атестації робочих місць і дотримання всіх інших вимог Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці.
Виходячи з наведеного, суд доходить висновку, що атестація має проводитися у передбачені п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442 строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.
Зазначена позиція викладена Верховним Судом у постанові від 23.10.2018 в справі №348/1079/17), постанові від 18 вересня 2018 року по справі №345/3301/17 та постанові від 01.11.2018 №455/1053/16-а, в яких Верховний Суд зокрема зазначив, що атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Разом з цим, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Аналогічна правова позиція щодо правозастосування викладена у постанові Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у справі № 2040/6395/18, що в силу приписів ст. 242 КАС України підлягає врахуванню судом першої інстанції.
Крім того, згідно Роз`яснень про проведення атестації робочих місць за умовами праці в окремих випадках Міністерства праці та соціальної політики України від 21.08.2000 року № 205, в окремих випадках за скрутного фінансово-економічного стану, що склався на підприємстві з незалежних від нього причин, для проведення атестації робочих місць, де не сталися докорінні зміни умов і характеру праці у зв`язку з впровадженням нових технологій, засобів виробництва, матеріалів, реконструкцією існуючих об`єктів, приміщень тощо, можливе використання результатів санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу, отриманих під час попередньої атестації, за умови реалізації технічних і організаційних заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працівників за результатами попередньої атестації робочих місць і дотримання всіх інших вимог вищезазначеного Порядку.
Відповідно до розділу II «відомості по спеціальному стажу) реєстру застрахованих осіб (індивідуальні відомості про застраховану особу) податки та страхові внески за спірний період до пенсійного фонду сплачені в повному обсязі та зараховані до пільгового стажу.
Таким чином, є безпідставним неврахування відповідачем листів головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 06.10.2008 року та від 03.02.2011 року щодо подовження дії наказу від 27.05.2005 року № 1442 до 27.12.2010 року. Зазначені листи наявні у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та відповідач обізнаний про подовження атестації в довідках про підтвердження пільгового стажу.
З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем було протиправно не зараховано спірний період роботи позивача на шахті «Ювілейна» ВАТ «Павлоградвугілля» (ВСП ШУ «Першотравенське») з 17.11.2004 року по 26.05.2005 року та з 27.05.2010 року по 27.12.2010 року на посадах підземного гірничого, машиніста гірничих виїмкових машин та гірника очисного забою з повним робочим днем в шахті.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, та з урахуванням дискреційних повноважень Пенсійного органу на прийняття рішення суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з застосуванням положень статті 245 КАС України, а саме, обрати належний спосіб захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.03.2021р. про призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком та виплату недоотриманої пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Разом з тим, не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити позивачеві виплату недоотриманої пенсії по інвалідності з урахуванням раніше отриманих сум пенсії з 06.02.2021 року, оскільки доказів виплати відповідачем пенсії по інвалідності не надано та вказані позовні вимоги направлені на захист прав позивача на майбутнє, що не відповідає вимогам ст.5 КАС України, так як суд захищає порушені права, а не ті, які можуть бути порушені у майбутньому.
З огляду на все викладене вище та виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 908 грн., що документально підтверджується квитанцією № 32170629 від 06.05.2021 року.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 908 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи на шахті «Ювілейна» ВАТ «Павлоградвугілля» (ВСП ШУ «Першотравенське») з 17.11.2004 року по 26.05.2005 року та з 27.05.2010 року по 27.12.2010 року на посадах підземного гірничого, машиніста гірничих виїмкових машин та гірника очисного забою з повним робочим днем в шахті.
Визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії по інвалідності відповідно до ст. 33 ч. 2 Закону, в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за наявності 35 років страхового стажу на момент звернення за призначенням пенсії;
Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу, роботу на шахті «Ювілейна» ДХК «Павлоградвугілля» (ВСП ШУ «Першотравенське») в період з 17.11.2004 року по 26.05.2005 та з 27.05.2010 року по 27.12.2010 року на посадах підземного гірничого, машиніста гірничих виїмкових машин та гірника очисного забою з повним робочим днем в шахті, що віднесені до Списку № 1 розділ 1, підрозділ 1. Постанови КМУ № 461 від 24.06.2016 року.
Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу додатково по одному року за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, на посадах підземного гірничого, машиніста гірничих виїмкових машин та гірника очисного забою з повним робочим днем під землею.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.03.2021р. про призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком та виплату недоотриманої пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник