Справа № 520/11145/21
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2021-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 серпня 2021 року № 520/11145/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шляхової О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Комунального підприємства "Харківводоканал" (вул. Шевченка, буд. 2, м. Харків, 61013 ) до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Благовіщенська, буд. 30, м. Харків, 61052, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.02.2021 №4.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем за результатами проведеної перевірки Комунального підприємства "Харківводоканал" винесено податкове повідомлення-рішення від 25.02.2021 №4 та застосовано відносно позивача штраф у розмірі 500000 грн. Позивач вважає вказане податкове повідомлення-рішення неправомірним та таким, що винесено необґрунтовано у зв`язку з неповним дослідженням та оцінкою фактичних обставин.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 по справі відкрито спрощене провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачу - відповідь на відзив.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана сторонам по справі та отримана ними, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Представником відповідача надано відзив на адміністративний позов, у якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що проведеною перевіркою Комунального підприємства "Харківводоканал" встановлено порушення ч. 1, ч. 8 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", а саме: зберігання підакцизної продукції - газу вуглеводневого скрапленого по складу ЦРТОУ (дільницях складу) без отримання відповідної ліцензії на зберігання. Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 25.02.2021 №4 прийнято контролюючим органом у відповідності до вимог чинного законодавства.

У поданій представником позивача відповіді на відзив, останній зазначає, що не погоджується із правовою позицією відповідача, викладеною у відзиві на позов, оскільки вона не відповідає фактичним обставинам справи. Представник позивача підтримав заявлений позов та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно вивчивши позицію сторін та надані ними докази, суд встановив наступні обставини.

Комунальне підприємство "Харківводоканал" зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, .

Видами діяльності підприємства за КВЕД являються: 36.00 Забір, очищення та постачання води (основний); 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 55.90 Діяльність інших засобів тимчасового розміщування; 56.29 Постачання інших готових страв; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 37.00 Каналізація, відведення й очищення стічних вод.

Позивач перебуває на обліку в Північному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків.

На підставі наказу Офісу великих платників податків ДПС від 18.01.2021 №4-п «Про проведення фактичної перевірки Комунального підприємства «Харківводоканал», фахівцями Північного управління проведена фактична перевірка господарського об`єкту за адресою: м. Харків, вул. Конторська, 90, в якому здійснює діяльність КП «Харківводоканал».

За результатами вказаної перевірки складено акт перевірки від 27.01.2021 № 37/35-00-07-01-04/03361715.

Перевіркою встановлено, що на території, яка належить КП «Харківводоканал» за адресою: м. Харків, вул. Конторська, 90, знаходиться місце зберігання пального - склад ЦРТОУ (цех по ремонту та технічному обслуговуванню устаткування), що підтверджується відомістю основних засобів та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 05.05.2020 № 208136684 щодо об`єкту нерухомого майна - нежитлова будівля Ю-1 загальною площею 279,4 м2, на території якого знаходиться металева стаціонарна споруда, в якій зберігаються балони з газом.

На зазначеному складі зберігається газ вуглеводневий скраплений паливний, який отримується підприємством згідно договору про закупівлю товару від 28.03.2018 № 86/3-Пц/18 з ТОВ «Зварювальний Мир» для використання на власні потреби. КОД УКТЗЕД товару згідно акцизних накладних , . Згідно пп. 215.3.4, даний код УКТЗЕД належить підакцизній продукції «Скраплений газ (пропан або суміш пропану з бутаном) та інші гази».

В ході проведення перевірки здійснено матеріально-відповідальними особами зняття фактичних залишків пального в присутності фахівців контролюючого органу станом на 25.01.2021, встановлено зберігання пального у розмірі 100,7 л.

На підставі зазначеного складено відомість про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів станом на 25.01.2021 при перевірці господарського об`єкту КП «Харківводоканал», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Конторська, 90.

Тобто, фахівцями податкової під час фактичної перевірки КП «Харківводоканал» встановлено факт зберігання пального без наявності відповідної ліцензії у підприємства, а саме: газу вуглеводного скрапленого паливного по складу ЦРТОУ (дільниця складу) без отримання відповідної ліцензії на зберігання, чим порушено ч. 1 ч. 8 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995.

На підставі акту перевірки від 27.01.2021 №37/35-00-07-01-04/03361715 винесено податкове повідомлення-рішення від №4 від 25.02.2021 на суму 500 000,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням КП «Харківводоканал» застосовано процедуру адміністративного оскарження.

Рішенням від 07.06.2021 №12722/6/99-00-06-03-02-06 податковий орган відмовив у задоволенні скарги КП «Харківводоканал», а висновки оскаржуваного податкового повідомлення-рішення залишив без змін.

КП «Харківводоканал» не погоджуючись із вказаним рішенням суб`єкта владних повноважень звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п. 80.1 та 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу (п. 80.10 ст. 80 Податкового кодексу України).

Приписами п. 86.1 Податкового кодексу України визначено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Як вбачається зі змісту акту від 27.01.2021 №37/35-00-07-01-04/03361715, посадовими особами Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків зазначено про факт зберігання платником податків пального у місці зберігання, на яке КП "Харківводоканал" не отримано ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), чим порушено ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

У свою чергу, нормативно-правовим актом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України, є Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

У розумінні ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

При цьому, місцем зберігання пального є місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; а зберіганням пального є діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.

У силу ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», імпорт і оптова торгівля алкогольними напоями здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії на оптову торгівлю. Експорт алкогольних напоїв здійснюється суб`єктами господарювання всіх форм власності на підставі ліцензії на виробництво або ліцензії на оптову торгівлю. Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва (ч. 8 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»).

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років (ч. 10 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»).

Відповідно до ч. 20 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються: підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету; підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву; суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.

Згідно з ч. 22 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», суб`єкти господарювання, які здійснюють роздрібну, оптову торгівлю пальним або зберігання пального виключно у споживчій тарі до 5 літрів, ліцензію на роздрібну або оптову торгівлю пальним або ліцензію на зберігання пального не отримують.

Так, за твердженням представника позивача, пальне (балони з газом вуглеводневим скрапленим наливним), яке стало підґрунтям для виникнення спірних правовідносин, позивач придбаває та використовує при виконанні газорізальних та газозварювальних робіт під час ліквідації аварій та пошкоджень на мережах централізованого водопостачання та водовідведення, для ремонту автотранспорту, тобто, при зварювальних роботах та розкрої металу виключно для власних потреб.

Так, за Договором поставки від 28.03.2018 № 86/3-ПЦ/18, укладеним з ТОВ «Зварювальний мир», КП «Харківводоканал» за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 було отримано 8 800 л. газу пропан на загальну суму 177 660,00 грн. (без ПДВ), з яких на цех, в якому проведено перевірку, доводилося 520 л. на 12 220,00 грн.

Вказаний газ за умовами п. 5.2 розділу V Договору передавався підприємству в балонах, які визначені у документі, як обмінна тара, та метою яких, є збереження газу під час транспортування. Наведений компонент підлягає застосуванню при використанні звичайного газополум`яного різака, для розкрою метала в якості попереднього підігріву. Такий вибір пального обумовлений тим, що вартість пропану значно нижче інших аналогів та має меншу вибухонебезпечність. При цьому для розкрою метала газом потрібно по одному балону пропану та кисню, які є складовими мобільних постів.

Станом на 01.04.2020, тобто на початок перевіреного податковою періоду, залишок скрапленого газу по ЦРТОУ (вул. Конторська, 90) складав 136,7 л на загальну суму 3 212,45 грн. (без урахування ПДВ), на підтвердження чого позивачем надана Довідка від 17.06.2021 №21/1.

У перевірений період позивач придбав та отримав для потреб вказаного підрозділу ще 520л газу пропан. Факт придбання та отримання цього пального підтверджується видатковими накладними від 27.04.2020 №570, від 25.06.2020 №861, від 17.07.2020 №977, від 21.08.2020 №1140, від 13.11.2020 №1541, від 24.12.2020 №1745, товарно-транспортними накладними від 27.04.2020 №000107, від 25.06.2020 №000161, від 17.07.2020 №000192, від 21.08.2020 №000236, від 13.11.2020 №000299, від 24.12.2020 №000348, прибутковими ордерами від 27.04.2020 №27/3_с, від 25.06.2020 №25/3_с, від 17.07.2020 №17/6_с, від 21.08.2020 №21/11 с, від 13.11.2020 №13/7 с, від 24.12.2020 №24/9_с, накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів від 27.04.2020 №27/2_с, від 25.06.2020 №25/35_с, від 07.07.2020 №17/17_с, від 21.08.2020 №21/24_с, від 16.11.2020 №16/15_с, від 31.12.2020 №31/24_с, дослідженими судом під час розгляду справи.

Згідно Додатку до матеріального звіту (надходження), в подальшому, за період з 01.04.2020 по 01.01.2021 придбаний газ було передано підзвітним особам для використання в роботі.

За спірний період (01.04.2020 по 27.01.2020) позивачем, за структурним підрозділом ЦРТОУ, на виробничі потреби було використано 602,7 л газу пропан на загальну вартість 14 163,45 грн. (без урахування ПДВ). Використання вказаного газу відбувалося на підставі заказів, в яких зафіксовані види робіт, що необхідно здійснити, а також перелік та кількість матеріалів, необхідних для їх виконання (копії заказів №2602, № 2572 від 26.06.2020, №2584, №2596, №2626, №2631 додані позивачем до матеріалів справи.

Загальний об`єм використаного пального та його вартість зафіксована у матеріальних звітах по ЦРТОУ за квітень 2020 - січень 2021 року, а також в Матеріальному звіті (тільки з рухом) за період з 01.04.2020 по 31.01.2021.

Вказане у своїй сукупності свідчить про факт використання пального виключно у власній господарській діяльності. Акти виконаних робіт свідчать, що усі дії, пов`язані з використанням газу, є лише складовими процесу здійснення основних видів діяльності підприємства, які підлягають ліцензуванню відповідно до Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», та на які підприємство має ліцензії. Крім того, у позивача є усі дозвільні документи на експлуатацію посудин, що працюють під тиском понад 0,05 МПа та виконання газонебезпечних робіт , що також забезпечує реалізацію мети та принципів державної політики у сфері ліцензування.

Положеннями п.п. 14.1.6 п. 14.1 ст.1.4 Податкового Кодексу України унормовано поняття «акцизного складу», за яким акцизний склад - це :

а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів;

б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

При цьому законодавець встановлює вичерпний перелік критеріїв сховищ пального, які не є акцизним складом. Серед таких сховищ законодавець окремо виділяє наливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої. Схематичне зображення мобільного посту, доданого до матеріалів справи, посвідчує той факт, що балони з киснем та пропаном є паливними баками в пристрої, який за умови відсутності будь-якого з балонів функціонувати не буде. Наведене доводить, що місце знаходження на підприємстві спірних балонів з пальним не є акцизним складом.

В той же час, ст. 1 Закону № 481 визначає поняття «місце зберігання пального», під яким законодавець розуміє місце (територію), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; під зберіганням пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-технічних характеристик.

Враховуючи встановлений ч. 1 ст. 15 Закону № 482 обов`язок суб`єктів господарювання здійснювати оптову торгівлю пальним та зберігання пального виключно за наявності ліцензії, законодавець окремо визначив вичерпний перелік документів, копії яких мають бути подані разом із заявою для отримання такої ліцензії.

Відповідно до ст. 15 Закону № 481 такими документами є: документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/ або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення; акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального; дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

З вказаних вище положень законодавства вбачається, що обов`язок суб`єкта господарювання щодо отримання ліцензії на право зберігання пального стосується тільки стаціонарних цистерн/ємностей. Зазначене вбачається як з визначення термінів «місце зберігання пального», «зберігання пального», так і з переліку документів, які слід надати для отримання ліцензії на право зберігання пального, адже надати такий перелік документів для пересувних ємностей та транспортних засобів неможливо, оскільки останні не є нерухомим майном та не мають чіткої прив`язки до місця (території).

З огляду на те, що Договір поставки від 28.03.2018 № 86/3-ПЦ/18 визначає балони, в яких транспортується газове паливо, як обмінну тару, яка не є власністю позивача, а Довідкою КП «Харківводоканал» від 17.06.2021 №22/1 посвідчено, що на балансі у підприємства відсутні та не використовуються у діяльності стаціонарні паливні ємності або паливні склади для зберігання пального, то висновки податкового органу про необхідність наявності ліцензії на зберігання пального не відповідають вимогам діючого законодавства.

Щодо тверджень представника відповідача про те, що Законом № 481 не встановлені вимоги щодо наявності в реєстраційних даних суб`єкта господарювання певних КВЕД для отримання ліцензії на зберігання пального, в тому числі на власні потреби, суд зазначає наступне.

Приписами ст. 259 Господарського кодексу України надано формулювання виду господарської діяльності, кваліфікуючим фактором якого є наявність об`єднання ресурсів (устаткування, технологічних засобів, сировини та матеріалів, робочої сили) для створення виробництва певної продукції або надання послуг. Водночас, для можливості державного управління економікою та обліково-статистичною інформацією, яка задовольняє потреби учасників господарських відносин в об`єктивних даних про стан і тенденції соціально-економічного розвитку на Кабінет Міністрів України покладено обов`язок щодо здійснення заходів спрямованих на розвиток національної статистики "України і національної системи класифікації. При цьому, основну частину національної системи класифікації складають національні класифікатори.

Так, основний принцип класифікації видів економічної діяльності (КВЕД), відповідно до Національного класифікатору України «Класифікація видів економічної діяльності» ДК 009:2010, прийнятого наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2021 № 457, полягає в об`єднанні підприємств, що виробляють подібні товари чи послуги або використовують подібні процеси для створення товарів чи послуг (тобто сировину, виробничий процес, методи або технології), у групи.

Кореспондує положенням КВЕДу Державний класифікатор продукції та послуг ДК 016:2021, затверджений наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2012 №457, який містить систематизоване зведення назв угруповань продукції та послуг, кодування яких побудовано на ієрархічній системі класифікації.

Вказаний ДКПП узгоджений з КВЕДом, оскільки у ДКПП продукція/послуга - це результат окремого виду економічної діяльності відповідно до КВЕД, тобто кожному угрупованню видів економічної діяльності за КВЕД на ієрархічних рівнях "секція - клас" відповідає угруповання (одне чи кілька) продукції, яка є результатом його виконання. Крім того, одним із основних призначень ДКПП є вирішення такого завдання, як забезпечення функціювання системи оподаткування суб`єктів господарювання.

Наведене доводить, що вказані класифікатори знаходяться у нерозривному зв`язку і застосування показників одного класифікатора автоматично призводять до використання показників іншого класифікатора.

Оскільки при поданні заяви на отримання ліцензії необхідно відповідно до умов ст. 11 Закону України від 02.036.2015 № 222 «Про ліцензування певних видів діяльності» зазначати вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір отримати ліцензію (зокрема, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального), то вказана інформація беззаперечно повинна відповідати з даними зафіксованими у Статуті такого суб`єкта господарювання та узгоджуватися з КВЕД та ДКПП.

Оскільки в Статуті КП «Харківводоканал» такого виду діяльності, як зберігання пального не зафіксовано, то можливість надання послуг зі зберігання пального у нього відсутня.

Вказане узгоджується з висновками, викладеними Верховним Судом при вирішенні справи №560/1064/19.

З урахуванням наведеного, відсутність в Статуті КП "Харківводоканал" такого виду господарської діяльності, як зберігання пального, унеможливлює надання вказаних послуг, і як наслідок, робить незаконним зазначення в заяві на отримання ліцензії такого виду господарської діяльності як зберігання пального.

Щодо посилання відповідача на те, що факт зберігання пального без наявності ліцензії підтверджується Відомістю про результати перевірки щодо оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів станом на 25 січня 2021 року та розташуванням балонів з газом на складі ЦРТОУ (цех по ремонту та технічному устаткуванню), який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а відтак, відповідає критеріям, визначеним для «місця зберігання пального», суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV, бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

При цьому бухгалтерській облік та фінансова звітність ґрунтуються на принципі повного висвітлення, що означає, що фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на тішення, що приймаються на її основі (ст. 4 Закону №996-XIV).

Вказані норми діючого законодавства унормовують обов`язковість відображення будь-якої господарської операції в бухгалтерському обліку, а це, в свою чергу, обумовлює відображення залишків пального у Відомості підприємства.

Крім того, приписи ст. 44 Податкового кодексу України унормовують обов`язок платників податків вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і оплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Тобто, такі дії підприємства є виконанням приписів наведених норм законодавства, тому, посилання відповідача на Відомість, як на доказ порушення позивачем положень Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» є передчасним, оскільки лише факт наявності пального не може однозначно посвідчувати факт його зберігання у розумінні вказаного Закону.

При винесенні спірного податкового повідомлення-рішення Північним МУ ДПС ВПП було проігноровано той факт, що дії підприємства у спірній ситуації не відповідають поняттю «зберігання».

З економічної точки зору зберігання - це певний вид господарської діяльності, спрямований на забезпечення фізичної, біологічної, хімічної схоронності об`єктів матеріального світу, на недопущення негативного впливу внутрішніх та зовнішніх факторів на них. Здійснюючи таку діяльність на підставі цивільно-правових договорів, закону чи інших правових засад, зберігай набуває відповідного юридичного обов`язку забезпечити на певних умовах внутрішню і зовнішню схоронність речі. У такому разі виникають відповідні відносини щодо зберігання, а отже, зберігання стає правовою категорією.

В даному випадку КП «Харківводоканал» використовує пальне (газ пропан) як необхідний компонент для функціонування звичайного газополум`яного різака, для розкрою метала в якості попереднього підігріву. При цьому для роботи такого різака потрібно по одному балону пропану та кисню, які є складовими мобільних постів (схематичні зображення мобільного посту знаходиться в матеріалах справи). Тобто, зазначені мобільні пости по суті є пристроєм для виконання зварювальних робіт та розкрою метала, а газові балони є тими частинами, без наявності яких використання такого пристрою є неможливим.

Аналіз показників Відомості свідчать про те, що залишок пального на підприємстві складає 100,7 л, що дорівнює повній комплектації 2-х мобільних постів (балони по 40л), та частковій комплектації ще одного мобільного поста. Тобто, всі балони були укомплектовані в мобільні пости для виконання ремонтних робіт, в яких є потреба при здійсненні господарської діяльності підприємства.

Помилковою також є аргументація відповідача щодо розташування балонів з газом на складі ЦРТОУ (цех по ремонту та технічному устаткуванню), який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а відтак, на думку відповідача, відповідає критеріям визначеним для місця зберігання пального.

Так, у ст. 1 Закону «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» визначено поняття "місце зберігання пального", це - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування. Тобто місце (територія), споруди та/або обладнання та/або ємності, які розташовані на такому місці, повинні використовуватися для зберігання пального.

Проте, як вбачається з назви підрозділу, де були виявлені балони з пальним, зазначена будівля використовується для здійснення ремонту технічного устаткування обладнання, яке КП «Харківводоканал» використовує у своїй господарській діяльності. Незважаючи на її реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як окрему будівлю, жодного посилання на наявність устаткування та/або ємностей для зберігання пального реєстраційні документи не містять. Наведені фактори не відповідають основним умовам, які визначають будь-яке місце, як місце зберігання пального.

Як наслідок, суд вказує, що у межах спірних правовідносин у КП «Харківводоканал» не виникло законодавчо мотивованого обов`язку з отримання ліцензії на зберігання пального, отже, податкове повідомлення-рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 25.02.2021 №4 є протиправним та підлягає скасуванню як таке, що винесено без достатньої правової підстави.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення останніх у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 250, 255, 257-262 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов Комунального підприємства "Харківводоканал" (вул. Шевченка, буд. 2, м. Харків, 61013 ) до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Благовіщенська, буд. 30, м. Харків, 61052, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 25.02.2021 №4.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Благовіщенська, буд. 30, м. Харків, 61052, ) на користь Комунального підприємства "Харківводоканал" (вул. Шевченка, буд. 2, м. Харків, 61013 ) судові витрати у розмірі 7500 (сім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Шляхова О.М.