Справа № 400/595/20
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2021-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2021 р. № 400/595/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М., розглянув в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області, вул. 2 Екіпажна, 1, м. Миколаїв, 54003,

до відповідача:Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи - інтернату № 2 Миколаївської обласної ради, вул. Рибна, 91, м. Миколаїв, 54049,

треті особи:Миколаївська обласна рада, вул. Адміральська, 22, м. Миколаїв, 54001,

про:застосування заходу реагування у сфері державного нагляду,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області, звернувся до суду з позовом до Доманівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 1 Доманівської селищної ради Миколаївської області про застосування заходу реагування у вигляді повного зупинення роботи об`єкта, експлуатації будівель, споруд та приміщень, що розташовані за адресою: Миколаївська область, смт. Доманівка, вул. Центральна, 85, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що при проведенні перевірки відповідача щодо додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту виявлено порушення, які є особливо небезпечними, оскільки створюють загрозу життю та здоров`ю людей, тому до відповідача необхідно застосувати захід реагування у вигляді повного зупинення об`єкта.

Ухвалою суду від 27.02.2020 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання на 18.03.2020р. Повістками від 18.05.2020, 01.07.2020, 21.09.2020 року відповідач викликався у судові засідання.

Відповідач відзив на позов не надав, в судове засідання не з`явився.

Ухвалою суд від 13.08.2020 року залучено до участі в адміністративній справі № 400/595/20. Миколаївську обласну раду в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Від третьої особи пояснень по суті позовних вимог не надходило.

Відповідно до ч. 9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

У період з 23.12.2019 по 24.12.2019 позивачем здійснено позапланову перевірку додержання, (виконання) вимог законодавства у сферах цивільного захисту, техногенної і пожежної безпеки Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат № 2 Миколаївської обласної ради, перевірено приміщення, будівлі та територія Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат № 2 Миколаївської обласної ради, що розташованої за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вулиця Рибна, 91, про що складено Акт проведення позапланового заходу державного нагляду, (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 24.12.2019 № 517, яким зафіксовано порушення вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки у сфері цивільного захисту, 13 порушень з яких створюють загрозу життю та здоров`ю людей:

1) з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів в розподільчих коробках школи-інтернат та в приміщенні підвалу, гаражу не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів, (порушено п. 1.6 розділу IV ППБУ, відповідно до якого, з`єднання, відгалуження, окінцювання жил проводів і кабелів мають здійснюватися за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів);

2) будівлю та споруди не обладнано пристроями захисту від блискавок та вторинних її проявів відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд», (порушено п. 1.21 розділу IV ППБУ, відповідно до якого, захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірку необхідно виконувати відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд»);

3) допускається робота технологічного обладнання у приміщенні їдальні при несправних пристроях систем вентиляції, (порушено п. 2.19 розділу IV ППБУ, відповідно до якого, забороняється робота технологічного обладнання при несправних пристроях систем вентиляції);

4) на першому поверсі блоку Б1 установлені глухі ґрати. У разі необхідності встановлення на вікнах приміщень, де перебувають люди, ґрат останні повинні розкриватися, розсуватися або зніматися. Під час перебування в цих приміщеннях людей ґрати мають бути відчинені (зняті), (порушено п. 2.16 розділу III ППБУ, відповідно до якого, у разі необхідності встановлення на вікнах приміщень, де перебувають люди, ґрат останні повинні розкриватися, розсуватися або зніматися. Під час перебування в цих приміщеннях людей ґрати мають бути відчинені (зняті));

5) не надано відомості щодо показників пожежної небезпеки матеріалів, з яких виконано облицювання стін коридору другого поверху будівлі школи- інтернат, які мають бути не вище Г2, В2, Д2, Т2, (порушено п. 2.17 розділу III ППБУ, відповідно до якого, у приміщеннях громадського призначення, (крім приміщень, розташованих у будинках V ступеня вогнестійкості), в яких можливе перебування 50 та більше осіб, опорядження, (облицювання) стін та стель забороняється з матеріалів з вищою пожежною небезпекою, ніж:

- Г2, В2, Д2, Т2 - для приміщень, у яких можливе перебування до 1500 осіб; -Г1, В1, Д1, Т2 - для приміщень, у яких можливе перебування 1500 та більше осіб);

6) допускається замикання на замки двері на шляхах евакуації та евакуаційні виходи в приміщенні актової зали, 2 виходи в їдальні, біля підсобного приміщення технічного персоналу, на 2-му поверсі біля швейних майстерень, на 1-му поверсі біля старших класів, (порушено п. 2.37 розділу III ППБУ, відповідно до якого, не допускається: забивати, заварювати, замикати на замки, болтові з`єднання та інші запори, що важко відчиняються зсередини, двері на шляхах евакуації та евакуаційних виходах);

7) влаштовано на шляхах евакуації з блоку Б1, на першому поверсі решітки, в медичному блоці та молодших класів, («Лабіринт»), які перешкоджають вільній евакуації людей в загальний коридор, (порушено п. 2.37 розділу III ППБУ, відповідно до якого, улаштовувати на шляхах евакуації пороги, виступи, турнікети, двері розсувні, підйомні, такі, що обертаються, та інші пристрої, які перешкоджають вільній евакуації людей);

8) наявні системи протипожежного захисту, (автоматичного пожежогасіння, автоматична пожежна сигналізація, системи димовидалення, система оповіщення, далі - СПЗ) на об`єкті несправні і не утримуються в постійній готовності до виконання робіт за призначенням, зокрема ручні сповіщувачі на першому поверсі не справні, в їдальні світловий показник «пожежа» не закріплений до стіни та зняті пожежні сповіщувачі, (порушено п, 1.1 розділу V ППБУ, п. 7.2.2 ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 13.11.2014 № 312, п. 11.1 та додаток А.6.2.2.1 ДСТУ-Н СЕN/ТS 54-14:2009 «СИСТЕМИ ПОЖЕЖНОЇ СИГНАЛІЗАЦІЇ ТА ОПОВІЩУВАННЯ», відповідно до якого, усі системи протипожежного захисту, (далі - СПЗ) мають бути справними і утримуватися в постійній готовності до виконання роботи. Несправності, які впливають на їх працездатність, повинні усуватися негайно, інші несправності усуваються в передбачені регламентом терміни, при цьому необхідно робити записи у відповідних журналах);

9) під час експлуатації об`єктів допускається зниження рівня пожежної безпеки, встановленого законодавством, яке було чинним на момент початку використання об`єкта, зокрема підвальні приміщення школи-інтернат № 2, не обладнано автоматичною пожежною сигналізацією відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» з підписанням актів, (Акт прийняття монтажних робіт, Акт введення в експлуатацію та перевірки, Акт прийняття), (порушено п. 1.2 розділу V ППБУ, відповідно до якого будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»);

10) приміщення підвалу школи-інтернат № 2 не обладнано системою оповіщення та управління евакуацією людей при пожежі, відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», (порушено п. 1.2 розділу V ППБУ, відповідно до якого будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5- 56:2014 «Системи протипожежного захисту»);

11) підтримання експлуатаційної придатності СПЗ не проводиться відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», зокрема не здійснено заміну устаткування та обладнання відповідно до технічних умов виробників автоматичної пожежної сигналізації, зокрема термін експлуатації сповіщувачів пожежних типу «СПТМ-70» перевищує термін експлуатації 10 років в кімнатах спального корпусу, навчальних класах, електрощитовій, (порушено п. 1,4 розділу V ППБУ п.7.2.2, 7.2.4 ДБН В.2.5- 56:2014 «Системи протипожежного захисту» затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 13.11.2014 № 312, п. 6.5.1 ДСТУ-Н СЕN/ТS 54- 14:2009, відповідно до якого, підтримання експлуатаційної придатності СПЗ повинно проводитися відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»);

12) пожежні кран-комплекти не пройшли технічне обслуговування і перевірку на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування, (не рідше одного разу на рік із зазначенням фактичного тиску води, при нормованому не менше 2,5 л/с), (порушено п. 2.2, (9) розділу V ППБУ, відповідно до якого, пожежні кран-комплекти не рідше одного разу на рік підлягають технічному обслуговуванню і перевірці на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування. Пожежні кран-комплекти повинні постійно бути справними і доступними для використання).

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до Кодексу цивільного захисту України, Постанови Кабінету Міністрів України від 21.01.2013р. № 33 «Про утворення територіальних органів Державної служби з надзвичайних ситуацій та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області (далі - Управління) є територіальним органом виконавчої влади з питань забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, рятувальних справах та гасіннях пожеж, профілактики травматизму невиробничого характеру. У відповідності до ст. 64, 65, 66 Кодексу цивільного захисту України, Управління здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до чинного законодавства.

Суд зазначає, що Кодексом цивільного захисту України регулюються відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Згідно ч. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Пунктами 29, 33 та 43 с. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України визначено, що об`єкт підвищеної небезпеки - об`єкт, який згідно із законом вважається таким, на якому є реальна загроза виникнення аварії та/або надзвичайної ситуації техногенного чи природного характеру; пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю; техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об`єктах, а також у суб`єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій.

Відповідно до п. 1, 3 та 4 с. 1 ст. 7 Кодексу цивільного захисту України, цивільний захист здійснюється за такими основними принципами: гарантування та забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності; пріоритетності завдань, спрямованих на рятування життя та збереження здоров`я громадян; максимально можливого, економічно обґрунтованого зменшення ризику виникнення надзвичайних ситуацій.

До завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить: забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки (п. 21 ч. 1 ст. 20 Кодексу цивільного захисту України).

Згідно п. 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Частиною 1, 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Підставою для звернення до суду із цим позовом є виявлена позивачем під час проведення позапланової перевірки відповідача, низки порушень, які у подальшому не було усунуто останнім.

Крім того, захід реагування, який просить застосувати позивач до відповідача має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки в приміщення навчального закладу.

Крім того, такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Таким чином, ураховуючи те, що відповідачем не надано до суду доказів повного усунення виявлених позивачем порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Крім того, суд зауважує, що з огляду на специфіку діяльності відповідача, зокрема, в частині перебування дітей на його території, виявлені позивачем під час проведення перевірки відповідача порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, є критичними та становлять загрозу життю та здоров`ю людей (дітей).

Додатково суд звертає увагу, що за тривалий час відповідачем у справі не усунуті встановлені порушення, які створюють пряму та/або опосередковану загрозу життю та/або здоров`ю людей, неповнолітніх дітей.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 15.04.2021 року у справі № 580/832/20.

Отже, з матеріалів справи суд вбачає, що до усунення зазначених вище порушень, робота об`єкта, розташованого адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вулиця Рибна, 91, є небезпечною, і створює загрозу життю та здоров`ю людей.

Враховуючи викладене, та ступінь небезпеки, яку створюють не усунуті порушення, суд доходить висновку про необхідність зупинення роботи об`єкта, розташованого адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вулиця Рибна, 91.

Згідно п. 5 ст. 4 ЗУ "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Частина 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України є імперативною нормою і встановлює, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Суд зазначає, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.

Відповідач не спростував наявності порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, станом на момент розгляду справи, тому позов належить задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. У даній справі відсутні витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, а тому судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 194, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області (вул. 2 Екіпажна, 1, м. Миколаїв, 54003, ідентифікаційний код 38524996) до Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи - інтернат № 2 Миколаївської обласної ради (вул. Рибна, 91, м. Миколаїв, 54049, ідентифікаційний код 04590104) задовольнити повністю.

2. Застосувати до Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи - інтернат № 2 Миколаївської обласної ради, що розташований за адресою: вул. Рибна, 91, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54049, (ідентифікаційний код 04590104), захід реагування у вигляді повного зупинення роботи об`єкта, експлуатації його будівель, споруд та приміщень до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня

його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Мельник