Справа № 420/9546/21
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9546/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Одеса справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МОСПРОДТОРГ» (вул. Гастелло, буд. 52/1, прим. 514, м. Одеса, 65033) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044), Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (вул. Семінарська,5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «МОСПРОДТОРГ» (далі ТОВ «МОСПРОДТОРГ») до Головного управління ДПС в Одеській області, Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Комісія ГУ ДПС), в якому позивач просить: визнати протиправними та скасувати рішення Комісії ГУ ДПС № 36479 від 15.04.2021 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку ТОВ «МОСПРОДТОРГ»; зобов`язати ГУ ДПС виключити ТОВ «МОСПРОДТОРГ» з переліку ризикових платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Позивач зазначив, що він зареєстрований як суб`єкт господарювання та є платником ПДВ зареєстрований платником податку на додану вартість з 01.02.2020. Основною його діяльністю є - виробництво м`яса та м`ясних продуктів, оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами. ТОВ «МОСПРОДТОРГ» користується на правах оренди нежитловим приміщенням з обладнанням та інвентарем площею 576 кв.м., а саме: забійний цех площею 360 кв.м., передзабійне відділення площею 216 кв.м. розташоване за адресою: 67540, Одеська обл., Лиманський (Комінтернівський) р-н, с. Благодатне, вул. Центральна, 1 (реєстраційний номер потужностей a-UA-15-13-211-I-SH). На зазначені потужності забійного цеху (бійні) ТОВ «МОСПРОДТОРГ» отримала в ГУ Держсповслужби в Одеській області експлуатаційний дозвіл №15-13-211 від 24.03.2020 року з 01.02.2020 року.

Комісія ГУ ДПС прийняла рішення №36479 від 15.04.2020 про відповідність платника податку на додану вартість ТОВ «МОСПРОДТОРГ» критеріям ризиковості платника податку ТОВ «МОСПРОДТОРГ».

Позивач вказує, що Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 11 грудня 2019 року №1165, якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165), відповідно до якої внесення скаржника до переліку ризикових платників є підставою для автоматичного зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, тобто оскаржуване рішення змінює правовий режим реєстрації податкових накладних в Реєстрі з абсолютною невідворотністю призводить до зупинення реєстрації будь-якої складеної цією особою податковою накладною в реєстрі. Таким чином, оскаржуване рішення безумовно порушує його права.

Додатком 1 до Порядку №1165 встановлені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, п. 8 яких визначений критерій: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування. Додатком №4 до Порядку №1165 затверджено бланк рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Позивач вказує, що в оскаржуваному рішенні від 15.04.2021 №36479 зазначено про відповідність платника податку ТОВ «МОСПРОДТОРГ» критеріям ризиковості платника, зокрема, п.8 Критеріїв ризиковості платника датку, на підставі податкової інформації про здійснення суб`єктом господарювання операцій з ознаками ризиковості щодо постачання яловичини в обсягах, значно перевищених від обсягів придбання та обсягів придбання корів в живій вазі. Однак, оскаржуване рішення не містить жодного обґрунтування та посилання на докази, що свідчили про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником з посиланнями на відповідні документи та докази.

Таким чином, відповідачем не зазначено, яка саме податкова інформація в нього наявна, про які саме факти вона свідчить, якими документами, що мають доказове значення, вона підтверджується.

Позивач вважає, що господарська діяльність позивача цілком та повністю відповідає вимогам чинного законодавства. Первинні документи ТОВ «МОСПРОДТОРГ» підтверджують придбання товару «яловичина» та «корови живі» в обсягах більших за проданий товар.

Позивач вказує, що всі господарські операції по придбанню та продажу товару супроводжувалися первинними документами. Частина товару позивачем придбана у той час, коли він ще не був платником ПДВ, у зв`язку з чим податковий орган в ЄРПН може «його не бачити» в придбаних товарах позивача. Частина товару позивачем придбана у фізичних осіб-підприємців, які є платниками єдиного податку, у зв`язку з чим, податковий орган також «не бачить» зареєстрованих податкових накладних на придбання цього товару в ЄРПН.

Відповідач зупиняє податкові накладні та позивач вимушений доказувати правомірність свої діяльності. Рішеннями судів по справам №420/6006/20 та №420/13111/20 задоволені позовні вимоги ТОВ «МОСПРОДТОРГ» та зобов`язано ДПС України зареєструвати податкові накладні.

Включення ТОВ «МОСПРОДТОРГ» до переліку ризикових платників ПДВ тягне за собою правові наслідки у вигляді зупинення реєстрації усіх без виключень податкових накладних/розрахунків коригувань, поданих платником. При цьому, такі наслідки носять для позивача виключно негативний характер з огляду на те, що строк реєстрації кожної податкової накладної значно збільшується, а на позивача покладається додатковий обов`язок щодо надання пояснень та документів. Негативні наслідки полягають також у тому, що контрагенти позивача не мають можливості сформувати податковий кредит за податковою накладною, реєстрація якої зупинена, що у подальшому несе ризики припинення господарських відносин між позивачем та його контрагентами.

Крім того внаслідок прийняття рішення (про включення платника до переліку ризикових платників) позивач потрапляє у стан правової невизначеності, позаяк контролюючий орган не повідомив, які саме документи необхідно подати для виключення платника податків з переліку ризикових.

В рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платнику податку зазначено тільки п.8 Критеріїв ризиковості платника податків та його зміст, однак рішення не містить розшифровки, яка саме податкова інформація слугувала підставою для віднесення товариства до переліку ризикових платників податку. З оскаржуваного рішення не вбачається, яка ризикова операція та по якій податковій накладній досліджувалась податкова інформація по платнику податків.

Позивач також вважає, що право повинно бути поновлено в ефективний спосіб, а саме шляхом виключення його з переліку ризикових платників податку.

Ухвалою суду від 09.06.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 09.08.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у загальному позовному провадженні.

Представником відповідача ГУ ДПС надано до суду відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник зазначив, що пп.20.1.45 п. 20.1 ст.20 ПКУ передбачено, що контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку-даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотримання якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.

Дії ж контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, незалежно від джерела її отримання (чи то отриманої внаслідок проведення податкової перевірки, чи то за результатами засідання комісії, яка вирішує питання реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН), мають характер службової діяльності відповідних службових осіб по інформаційно-аналітичному забезпеченню діяльності цього органу. Інформація, зібрана відповідно до норм ПК України, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів для виконання покладених на них функцій та завдань з метою здійснення відповідних прав та обов`язків.

Для упередження формування ризикового ПДВ, на центральному рівні (ДПС України) створена та функціонує Система Автоматизованого Моніторингу Критеріїв Оцінки Ризиків (САМКОР).

За результатами проведеного моніторингу реєстрації ТОВ «МОСПРОДТОРГ» податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та даних інших інформаційно-аналітичних систем встановлені операції з ознаками ризиковості.

ТОВ «МОСПРОДТОРГ» є платником податку ПДВ з 01.02.2020 року. За результатами моніторингу реєстрації ТОВ «МОСПРОДТОРГ» податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН та аналізу господарської діяльності Позивача встановлено: - за період 03.02.2020 по 12.03.2021 податковий кредит сформовано (в т.ч. але не зокрема) номенклатурою товару «Корови на відгодівлі», кількість 2998 кг, код УКТЗЕД 0102; за період 03.02.2020 по 12.03.2021 податковий кредит сформовано (в т.ч. але не зокрема) номенклатурою товару «Яловичина 1, 2 гатунку, в/г», кількість 1528,95 кг, код УКТЗЕД 201.

В свою чергу, ТОВ «МОСПРОДТОРГ» за період 30.04.2020 по 19.03.2021 відображено податкові зобов`язання за кодом УКТЗЕД 201 у кількості 23466,86 кг. За кодом УКТЗЕД 0102 податкових зобов`язань не відображено.

Таким чином, податковим органом встановлено операції з ознаками фіктивності щодо постачання яловичини в обсягах, значно перевищених від обсягів придбання, та обсягів придбання корів в живій вазі.

Рішенням Комісії ГУ ДПС від 15.04.2021 року №36479 ТОВ «МОСПРОДТОРГ» включено до Переліку ризикових платників податків (відповідно до п.8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість), яке направлено через електронний кабінет платника.

Згідно рішення від 15.04.2021 року №36479 податкова інформація стосовно ТОВ «МОСПРОДТОРГ» «встановлено операції з ознаками ризиковості щодо постачання яловичини в обсягах, значно перевищених від обсягів придбання, та обсягів придбання корів в живій вазі».

Представник відповідача вважає необґрунтованими посилання позивача, що оскаржуване рішення не містить жодного обґрунтування, та зазначає, що Постановою №1165 не передбачено надсилання платникам податку додаткових доказів та документів.

Також представник відповідача зауважує, що адміністративні суди наділені правом надавати оцінку актам суб`єктів владних повноважень. У той же час позовна вимога щодо виключення платника податків із переліку ризикових, на думку ГУ ДПС в Одеській області, є неправомірною, так як суд в даному випадку перебирає функцію органу ДПС щодо зібрання, опрацювання та контролю за своєчасністю та достовірністю сплатою коштів до бюджету.

Фактично у разі ухвалення вказаних рішень суд підміняє собою контролюючий орган - ДПС, приймає позицію платника податків при наявній у ДПС податковій інформації про протилежне.

Представник відповідача вважає, що доведено обґрунтованість виникнення у контролюючого органу підстав для віднесення підприємства позивача до критеріїв ризиковості платника податків на підставі наявної податкової інформації за проведеним моніторингом з метою забезпечення заходів, направлених на упередження формування та розповсюдження сум ризикового ПДВ, недопущення функціонування транзитно-конвертаційних груп, уникнення виконання податкового обов`язку підприємствами реального сектору економіки.

Таким чином, позовні вимоги Позивача є повністю необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що не погоджується з відзивом, вважає його необґрунтованим.

Представник позивача зазначає, що контролюючий орган, приймаючи рішення від 15.04.2021 №36479, не зазначив відповідних (конкретних) критеріїв, яким має відповідати платник податку, що перелічені в Додатку 1 до Порядку №1165, та не навів обґрунтування такої невідповідності та доказів на її підтвердження. У зв`язку з чим платник податків не міг зрозуміти якими саме доказами необхідно було доводити контролюючому органу відсутність ризиків у господарській діяльності. Через це позивач і звернувся до суду для захисту своїх порушених прав, оскільки контролюючий орган не повно виконує покладені на нього функції та обов`язки.

У відзиві відповідач наголошує, зокрема, на тому, що за результатами моніторингу реєстрації ТОВ «Моспродторг» податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН та аналізу господарської діяльності, було встановлено операції з ознаками фіктивності щодо постачання яловичини в обсягах, значно перевищених від обсягів придбання.

Представник позивача звертає увагу на те, що у рішенні від 15.04.2021 №36479 зазначено про відповідність платника податку ТОВ "МОСПРОДТОРГ" критеріям ризиковості платника, зокрема, п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, на підставі податкової інформації про здійснення суб`єктом господарювання операцій з ознаками ризиковості щодо постачання яловичини в обсягах, значно перевищених від обсягів придбання, та обсягів придбання корів в живій вазі.

Однак, оскаржуване рішення не містить жодного обґрунтування та посилання на докази, що свідчили про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником з посиланнями на відповідні документи та докази.

Будь-яких доказів відповідачем надано не було, так само як і до відзиву на позовну заяву, до якого відповідач додав реєстр податкових накладних ТОВ «Моспродторг». Однак, що саме відповідач доводить даним доказом - не зрозуміло, адже позивачем усі копії податкових накладних по всім здійсненим господарським операціям було надано разом із позовною заявою. Таким чином, відповідачем так і не було зазначено яка конкретно податкова інформація наявна у відповідача, про які саме факти вона свідчить, якими процесуальними документами, що мають доказове значення, вона підтверджується.

Відсутність в оскаржуваних рішеннях мотивів їх прийняття позбавляє взагалі можливості позивача навести аргументи щодо їх неправомірності. Акт індивідуальної дії не відповідає вимогам обґрунтованості та вмотивованості. Проте саме невідповідність акту індивідуальної дії вимогам обґрунтованості та вмотивованості призводить до його протиправності. Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду (від 04.12.2018 року по справі №821/1173/17, від 09.07.2019 року у справі №140/2093/18).

Верховний Суд у постанові від 02.04.2019 року (справа №822/1878/18, адміністративне провадження № К/9901/4668/19) зазначив, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Враховуючи, суперечливість нормативного регулювання, наведене та проаналізоване вище, як підстави застосування презумпції правомірності рішень платника (підпункт 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПКУ), а також вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо безпідставності зупинення реєстрації податкової накладної Товариства та протиправності рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Представник позивача просить задовольнити його позовні вимоги.

Дослідивши надані учасниками справи докази у їх сукупності, суд встановив, що ТОВ «МОСПРОДТОРГ» є юридичною особою, є платником ПДВ з 01.02.2020 року. Основний вид діяльністю - виробництво м`яса та м`ясних продуктів, оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами. Для здійснення господарської діяльності ТОВ «МОСПРОДТОРГ» користується на правах оренди нежитловим приміщенням з обладнанням та інвентарем площею 576 кв.м., а саме: забійний цех площею 360 кв.м., передзабійне відділення площею 216 кв.м. розташоване за адресою: 67540, Одеська обл., Лиманський (Комінтернівський) р-н, с. Благодатне, вул. Центральна, 1 (реєстраційний номер потужностей a-UA-15-13-211-I-SH). На зазначені потужності забійного цеху (бійні) ТОВ «МОСПРОДТОРГ» отримала в ГУ Держсповслужби в Одеській області експлуатаційний дозвіл №15-13-211 від 24.03.2020 року з 01.02.2020 року.

ТОВ «МОСПРОДТОРГ»» через електронний кабінет платника податків отримано рішення Комісії ГУ ДПС №636479 від 15.04.2021 року, яким ТОВ було внесено до Переліку ризикових платників податків відповідно до п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість (а.с.21).

Позивач вважаючи вказане рішення протиправними та такими, що підлягають скасування звернувся до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини виникли між сторонами стосуються питань оподаткування.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий Кодекс України.

Пунктом 61.1 ст.61 ПКУ визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (пп.61.1.2п. 61.1 ст.61 ПКУ).

Порядок збору податкової інформації та отримання податкової інформації контролюючими органами встановлений статями 72,73 ПКУ. Відповідно до ст.74 ПКУ податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

За правилами п.187.1 ст.187 ПКУ датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, в силу вимог вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.7 ст.201 ПКУ податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.1 ст.201 ПКУ встановлений обов`язок платника податків на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 11 грудня 2019 року №1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, Порядок розгляду скарги щодо рішення комісії про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Додатками до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є, зокрема, Критерії

ризиковості платника податку на додану вартість (Додаток№1), Критерії

ризиковості здійснення операцій (Додаток№3), рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку (Додаток №4).

Порядок №1165 визначає механізм зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі, права та обов`язки їх членів.

Пунктом 2 Порядку №1165 визначено, що автоматизований моніторинг відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Згідно з п.3 Порядку податкові накладні/розрахунки корегування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Пунктом 3 встановлені випадки, коли ПН/РК відповідає ознакам безумовної реєстрації.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі ПН/РК, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток №3).

Таким чином, згідно з нормами Порядку №1165 при автоматизованому моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків спочатку встановлюється підлягає чи ні ПН/РК безумовної реєстрації. Якщо ПН/РК підпадає відповідно до п.3 Порядку безумовної реєстрації вона не зупиняється, а реєструється.

Згідно з п.5 лише всі інші (які не підлягають безумовній реєстрації) перевіряються щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток1), щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток №3), тобто відсутність перевірки ПН/РК вказаним критеріям виключає можливість віднесення суб`єкта господарювання або проведену ним господарську операцію до ризикових.

У відзиві представник відповідача не зазначив під час моніторингу та перевірки якої саме ПН Комісія прийшла до висновку відповідності позивача як платника ПДВ критеріям ризиковості.

Додатком 1 до Порядку №1165 визначені критерії ризиковості платника податку на додану вартість, зокрема згідно з п.8 таким критерієм є контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій/розрахунку коригування.

Згідно з встановленою Порядком №1165 формою рішення про відповідність/ невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (додаток 4) якщо воно приймається з підстави визначеною у п.8 Критеріїв то податкова інформація розшифровується, що є логічно-послідовним з огляду на те, що інші критерії є зрозумілими та не потребують роз шифровки. У встановленій Порядком №1165 формі рішення вказується «Підстава (зазначається відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та, у разі відповідності п.8 критеріїв ризиковості платника податку розшифровується, яка саме податкова інформація)».

Оскільки збір податкової інформації відповідно до ст.72 ПКУ є різноманітним та сама інформація є великою, зазначення в рішенні Комісії як підстави його прийняття така інформація повинна бути чітко зазначена, що надає платнику податків визначитись з переліком документів для надання Комісії в спростування вказаного рішення, а у разі не прийняття позитивного для платника податків рішення оскаржити його з наведенням відповідних мотивів.

Між тим, в оскаржуваному рішенні така податкова інформація наведена наступним чином: встановлено операції з ознаками ризиковості щодо постачання яловичини в обсягах, значно перевищених від обсягів придбання та обсягів придбання корів в живій заві.

Таким чином, не в рішенні не вказано які саме операції податковий орган вважає ризиковими та за який період за вказаними операціями постачання перевищило придбання.

Суд вважає, що зазначення податкової інформації, яка стала підставою для прийняття оскаржуваного рішення, у такий спосіб не визначає оскаржуване рішення як вмотивованим та обґрунтованим.

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 02.04.2019 року (справа №822/1878/18, адміністративне провадження №К/9901/4668/19) зазначив, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Виходячи із системного тлумачення норм права, наведених вище, суд доходить висновку, що наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого є прийняття рішення, законність якого підлягає перевірці судом при розгляді справи.

В свою чергу, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Зазначення податкової інформації в оскаржуваному рішенні по даній справі ставить платника податків у правову невизначеність, оскільки він не обізнаний за який час та за якими операціями він повинен надати Комісії документи для при знаття протилежного рішення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, надання до відзиву реєстру податкових накладних не відповідає вимогам ч.2 ст.77 КАС України.

Між тим, суд вважає, що надані реєстрі не свідчать про обґрунтованість оскаржуваного рішення, оскільки у вказаних реєстрах зазначено, що всі податкові накладні зареєстровані або відразу, як таки в реєстрації яких не було сумнівів, або за рішенням Комісії. Тобто пор латник податків надавав додаткові документи у підтвердження реальності господарської операції та Комісії було достатньо цих документів для реєстрації податкових накладних. На решті дві податкові накладні були зареєстровані за рішеннями суду.

При таких обставинах посилання в оскаржуваному рішенні на встановлення операції з ознаками ризиковості є неспроможним.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З набранням чинності Порядку №1165 змінилось правове регламентування питання щодо можливості оскарження платником податку рішення Комісії про відповідність платника податку критеріям ризиковості.

У затвердженої Порядком №1165 формі (додаток4) зазначено, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

На зміну правового регламентування питання щодо можливості оскарження платником податку рішення Комісії про відповідність платника податку критеріям ризиковості вказав Верховний Суд у постанові від 05.01.2021 року по справі №640/11321/20 (пункти 46-49). Також у п.70 вказаної постанови Колегія суддів зауважила, що висновки суду апеляційної інстанції щодо неможливості оскарження в судовому порядку рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника з посиланням на висновки Верховного Суду у рішеннях від 17.07.2020 у справі N 280/1098/19, від 27.08.2019 у справі 540/2077/18, від 19.05.2020 у справі №160/10287/19 та інш., є такими, що не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, оскільки не відповідають положенням Порядку №1165. Застосування висновків Верховного Суду у зазначених судом апеляційної інстанції рішеннях є помилковим, оскільки такі висновки зроблені під час дії Порядку №117, який станом на час прийняття оскаржуваних рішень по цій справі втратив чинність.

Пунктом 6 Порядку №1165 встановлено, що виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

З урахуванням вказаних положень Порядку суд дійшов висновку, що для ефективного захисту порушених прав позивача необхідно визнати протиправними та скасувати рішення Комісії ГУ ДПС №36479 від 15.04.2021 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку ТОВ «МОСПРОДТОРГ»; зобов`язати ГУ ДПС виключити ТОВ «МОСПРОДТОРГ» з переліку ризикових платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не спростував належними та допустимими доказами наведені позивачем доводи, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на викладене, на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00грн - за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Одеській області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,3,6,139,241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МОСПРОДТОРГ» (вул. Гастелло, буд. 52/1, прим. 514, м. Одеса, 65033) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044), Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС України в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №36479 від 15.04.2021 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «МОСПРОДТОРГ» п.8 критеріїв ризиковості та зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «МОСПРОДТОРГ» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податків.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МИРАТОРГ» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Одеській області судові витрати за сплату судового збору розмірі 2270,00 гривень.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва