Справа № 709/401/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Романова О.Г.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року Справа № 709/401/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря Сакевич Ж.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Миколюка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 26 травня 2021 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції у Київській області

про визнання скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Київській області (далі - відповідач) про скасування постанови, винесеної поліцейським СРПП ВП № 1 Бориспільського РУП ГУНП в Київської області старшим сержантом поліції Сенігою О.М., серії БАВ № 128381 від 07.04.2021 за ч. 2 ст. 122 КУпАП про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 26 травня 2021 року адміністративний позов задоволено частково: скасовано постанову, винесену поліцейським СРПП ВП № 1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області старшим сержантом поліції Сенігою О.М., від 07.04.2021 серії БАВ № 128381 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів вчинення позивачем правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, наполягаючи на тому, що позивачем було вчинено правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду прийнято за неповно та неправильно встановлених обставин і з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2021 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 07.04.2021 Позивач під час керування автомобілем Ауді н/з НОМЕР_1 був зупинений поліцейським СРПП ВП № 1 Бориспільського РУП ГУНП в Київської області старшим сержантом поліції Сенігою О.М.

Зазначеною посадовою особою у відношенні Позивача складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 128381 від 07.04.2021.

У вказаній постанові зазначено, що 07.04.2021 о 14 год. 25 хв. на 48 км. а/д Бориспіль-Дніпро ОСОБА_1 керував автомобілем Ауді н/з НОМЕР_1 та здійснив обгін іншого транспортного засобу на перехресті, чим порушив вимоги п. 14.6 «а» ПДР України. За порушення вказаних положень ПДР України ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Позивач, вважаючи таку постанову протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законами України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-ХІІ), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 3 Закону № 580-VIII закріплено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 14.6 «а» ПДР обгін заборонено на перехресті.

Згідно з частиною другою статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені ч. 2 ст.122 цього Кодексу.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції № 1395 передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У ст. 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (пункт 4 розділ 1 Інструкції № 1395).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції № 1395 передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (пункт 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395).

У ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє колегії суддів прийти до правового висновку, що достатньою та необхідною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 73, 74 КАС України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що в оскаржуваній позивачем постанові зазначено, що позивачем порушено п. 14.6 «а» ПДР, а саме здійснено обгін на перехресті /Т. 1 а.с. 6/.

Разом з тим, ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження доказів, які б підтверджували вчинення позивачем вказаного порушення ПДР, відповідачами не надано і у вказаній постанові не міститься жодний відомостей про здійснення фото чи відеофіксації відповідного порушення та щодо засобу її здійснення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта про те, що позивач вчинив правопорушення, за яке його і було притягнуто до відповідальності, є не обґрунтованими, з підстав, зазначених вище.

Надаючи оцінку всім доводам апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо протиправності прийнятої відповідачем спірної постанови.

Разом з тим, перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги, відповідно до ст. 308 КАС України, в якій Апелянт просить скасувати таке судове рішення повністю, колегія суддів зазначає наступне.

Так, особливості розгляду спорів даної категорії врегульовано ст. 286 КАС України, у частині третій якої визначено виключний перелік способів захисту порушеного права особи, що можуть бути застосовані судом.

Вказаною нормою передбачено такий спосіб захисту як скасування спірної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, що є достатнім для відновлення порушеного права та законного інтересу Позивача.

При цьому, саме такий спосіб захисту був обраний Позивачем при зверненні до суду з цим позовом.

Водночас, судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення та безпідставно застосовано висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 01.03.2021 у справі № 490/843/15-а, оскільки така постанова стосується застосування норм КАС України у попередній редакції, що дійсно визначала інші способи захисту судом прав позивачів у справах про адміністративні правопорушення.

Отже, при вирішенні спору в цій справі в частині позовних вимог про закриття справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції неправильно застосовано норми процесуального права, що призвело до обрання неправильного способу захисту прав позивача та неправильного вирішення спору щодо таких вимог, а отже відповідно до ст. 317 КАС України рішення суду в цій частині підлягає скасуванню.

В іншій частині позовних вимог (про скасування постанови) суд першої інстанції повно встановив обставини справи та правильно застосував норми матеріального і процесуального права, а тому відповідно до ст. 316 КАС України в цій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Головного управління Національної поліції в Київській області підлягає задоволенню частково, рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 26 травня 2021 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про закриття справи про адміністративне правопорушення - скасуванню, а такі позовні вимоги - задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають, з огляду на кінцевий результат вирішення спору.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області - задовольнити частково.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 26 травня 2021 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про закриття справи про адміністративне правопорушення - скасувати та ухвалити постанову, якою адміністративний позов у цій частині позовних вимог - задовольнити.

Закрити справу у відношенні ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В іншій частині рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 26 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Судового рішення виготовлено 10 серпня 2021 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

І.В. Федотов