Справа № 640/28374/20
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2021 року (м. Київ, дата складання повного тексту - 17.03.2021) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансджейнт 8» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансджейнт 8» звернулося з позовом до суду, в якому просить стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансджейнт 8» пеню у розмірі 11 271 099,42 грн за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за період з 30.10.2018 по 12.02.2021.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у зв`язку з триваючим порушенням строків бюджетного відшкодування податку на додану вартість та відповідно до вимог пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України розмір нарахованої на суму бюджетної заборгованості пені за період з 30.01.2018 по дату заяви про збільшення розміру позовних вимог - 12.02.2021 складає 11 271 099,42 грн та підлягає стягненню з бюджету на користь ТОВ «Трансджейнт 8».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Апелянт вказує, що відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.09.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2020, тому доводи позивача є передчасними. Крім того, позивачем невірно розраховано розмір пені.

Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу від 16.04.2015 № 405-П посадовими особами ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ТОВ «Трансджейнт 8» з питань законності декларування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного (податкового) періоду в податковій декларації з ПДВ за листопад 2014 на суму 20 155 749,00 грн та залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) в податкових деклараціях з ПДВ за грудень 2014 року на суму 20 155 749,00 грн, за січень 2015 року на суму 20 151 653,00 грн та бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника у банку (рядок 30) в податковій декларації з ПДВ за лютий 2015 у розмірі 18 617 860,00 грн.

За результатами проведеної перевірки винесено, в тому числі, податкове повідомлення-рішення від 14.05.2015 року № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 18 617 860,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 4 654 465,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.08.2015 у справі №826/9725/15 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансджейнт 8» задоволено повністю, визнано протиправними та скасовано, в тому числі, податкове повідомлення - рішення від 14.05.2015 №.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2015 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві - залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.09.2016 ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 серпня 2015 року по справі № 826/9725/15 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 25.04.2019 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.08.2015, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2015 та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 06.09.2016 у справі № 826/9725/15 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.09.2019 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансджейнт 8» задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано, серед іншого, податкове повідомлення-рішення форми «В1» від 14.05.2015 № .

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2020 апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишено без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2019 року - залишено без змін.

Крім того, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.09.2016 у справі №826/5968/16 позов товариства з обмеженою відповідальністю «Трансджейнт 8» задоволено повністю, визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві з не подання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми податку, а саме 18 617 860,00 грн, що підлягає бюджетному відшкодуванню. Зобов`язано Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про відшкодування товариству з обмеженою відповідальністю «Трансджейнт 8» з бюджету податку на додану вартість у розмірі 18 617 860,00 грн.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2016 року - залишено без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2016 року - залишено без змін.

Оскільки бюджетна заборгованість з ПДВ в сумі 18 618 860,00 грн позивачу виплачена не була, позивач звернувся до суду з відповідним позовом з метою застосування до Держави міри відповідальності за не погашення заборгованості у визначений строк у формі пені.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.07.2020 №826/17815/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020, стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансджейнт 8» пеню у розмірі 14 085 507,76 грн за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за період з 18.12.2015 по 29.10.2018.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії листа Державної казначейської служби України від 18.01.2021 №5-06-06/1454, Казначейством 12.01.2021 здійснено перерахування коштів на користь ТОВ «Трансдейнт 8» відповідно до виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва, виданого 11.11.2020 на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.07.2020 по справі №826/17815/18.

Оскільки в період з 30.10.2018 по 12.02.2021 позивачем не отримано бюджетної заборгованості з ПДВ в сумі 18 618 860,00 грн, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що бездіяльність податкового органу, розумних і правових підстав якої судом під час розгляду справи не встановлено, спричинила затримку у бюджетному відшкодування податку на додану вартість тривалістю майже у шість років, тому суд таку бездіяльність розцінює як свідчення неспроможності виконання відповідачем власних функцій та обов`язків, спрямованих на реалізацію платниками податків передбачених чинними законами та Конституцією України прав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пунктів 200.7 та 200.8 ст. 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України) (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. До податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій.

Згідно з пунктом 201.10 статті 200 Податкового кодексу України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

В силу норм пунктів 200.11, 200.12 і 200.13 статті 200 Податкового кодексу України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право контролюючим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Контролюючий орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Відповідно до пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

З аналізу вищевикладених норм чинного законодавства вбачається, що контролюючий орган зобов`язаний протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, провести камеральну перевірку та протягом п`яти робочих днів після закінчення такої перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, а орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу зобов`язаний перерахувати кошти на рахунок платника податків.

Невідшкодовані протягом визначених статтею 200 ПК України строків суми податку на додану вартість вважаються заборгованістю бюджету, а тому на таку суму нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31 січня 2018 року у справі №810/4289/16.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.09.2016 у справі №826/5968/16 позов товариства з обмеженою відповідальністю «Трансджейнт 8» задоволено повністю, визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві з не подання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми податку, а саме 18 617 860,00 грн, що підлягає бюджетному відшкодуванню. Зобов`язано Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про відшкодування товариству з обмеженою відповідальністю «Трансджейнт 8» з бюджету податку на додану вартість у розмірі 18 617 860,00 грн.

Відповідно до пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

З вищевикладеного вбачається, що неподання органом державної податкової служби до Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення заборгованості бюджету з податку на додану вартість, не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення зазначеної пені, оскільки в рамках спірних правовідносин у позивача взагалі відсутні будь-які справедливі очікування на виконання податковим органом власного обов`язку щодо вчинення відповідних дій, направлених на відшкодування позивачу ПДВ, оскільки з 2016 року рішення по справі №826/5968/16 не виконано.

Вказана обставина і зумовила звернення позивача до суду з позовом про безпосередньо стягнення бюджетної заборгованості в сумі 18 617 860,00 з Державного бюджету України за відсутності іншого дієвого способу захисту порушеного права (справа №640/22631/20).

За таких обставин після спливу законодавчо визначеного строку для проведення зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок платника, відповідна сума відшкодування податку на додану вартість набуває статусу заборгованості, що є підставою для нарахування пені.

З огляду на викладене, а також враховуючи встановлені в ході розгляду даної справи обставини щодо неподання висновків до органу Державного казначейства України із зазначенням сум податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню позивачу з бюджету, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України.

Сума пені розраховується наступним чином.

Y = (С х Кднів : 100% х U НБУ х 1,2), де:

У - сума пені (завжди округлюється до другого знака після коми);

С - заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість 18 617 860,00 грн.;

Кднів - кількість днів затримки відшкодування податку на додану вартість (з 30.10.2018 по 12.02.2021, 2018 рік - 63 дні, 2019 рік - 365 днів, 2020 рік - 366 днів, 2021 рік - 43 дня, усього 837 днів).

U НБУ - облікова ставка Національного банку України, встановлена на момент виникнення пені, протягом строку її дії включаючи день погашення заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість (постанова Національного банку України від 17.12.2015 № 894 - 22%);

1,2 - коефіцієнт, що дозволяє розрахувати 120% річних U НБУ;

R - кількість днів у календарному році.

Як наслідок, 11 271 099,42 грн = (18 617 860,00 грн х 837 :100% х 22% х 1,2) : 365.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що суми податку, не відшкодовані або несвоєчасно відшкодовані платникам, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість, а отже пеня, яка нараховується на такі суми підлягає стягненню саме з Державного бюджету України, а тому з метою повного і ефективного захисту прав позивача наявні підстави для стягнення вищевказаної суми пені саме з Державного бюджету України.

Колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції вірно здійснено розрахунок суми пені відповідно до висновків суду щодо періоду, за який позивач має право на нарахування пені за несвоєчасне відшкодування ПДВ за вказані періоди та з урахуванням облікових ставок Національного банку України, встановлених на момент виникнення такої пені.

Правильність даного розрахунку не спростовано відповідачем, оскільки розрахунок пені, який наведено відповідачем здійснено не вірно, а саме не використано облікову ставку Національного банку України, встановлену на момент виникнення пені, протягом строку її дії включаючи день погашення заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість (постанова Національного банку України від 17.12.2015 № 894 - 22%).

Підстави для застосування іншої облікової ставки Національного банку України відповідачем не наведені та спростовуються приписами податкового законодавства.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що бездіяльність податкового органу спричинила затримку у бюджетному відшкодування податку на додану вартість тривалістю майже шість років. Дана бездіяльність є свідченням неспроможності виконання відповідачем власних функцій та обов`язків, спрямованих на реалізацію платниками податків передбачених чинними законами та Конституцією України прав, порушує принцип належного урядування. Саме бездіяльність суб`єкта владних повноважень в даному випадку призвела до тривалого порушення прав позивача.

Також колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що бездіяльність суб`єкта владних повноважень (його посадових осіб), досліджена в рамках даної справи, призвела (та продовжує призводити у подальшому) до необгрунтованих, безпідставних та великих за розміром втрат державного бюджету, що в свою чергу призводить до негативних економічних наслідків та має бути оцінено відповідними органами.

Крім того, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що оскільки дане рішення в частині, що стосується бюджетного відшкодування, має зобов`язальний характер, а обставини, встановлені під час розгляду справи, дають обґрунтовані підстави вважати, що податковий орган може ухилятись від його виконання, наявні підстави для встановлення контролю за виконанням рішення у даній справі шляхом зобов`язання Головного управління ДКСУ у м. Києві подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання даним рішенням законної сили.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 09.08.2021.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна