Справа № 537/2348/21
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 р. Справа № 537/2348/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука від 09.06.2021 (суддя Миханьков О.В.; м. Кременчук) по справі № 537/2348/21

за позовом ОСОБА_1

до поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області старшого сержанта поліції Свідова Олександра Григоровича

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

25.05.2021 року ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області з адміністративним позовом до поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області старшого сержанта поліції Свідова Олександра Григоровича (надалі також - відповідач) в якому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 210206.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.06.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, з підстав невідповідності позовної заяви вимогам ч. 3, п. 1, 2, 4 ст. 160, ч. 3 ст. 161 КАС України.

Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення копії ухвали про залишення позову без руху, шляхом подання до суду документи про доплату судового збору в розмірі 454,00 грн.

Копія ухвали суду направлена позивачу для вручення та усунення недоліків.

08.06.2021 року до Крюківського районного суду м. Кременчука надійшла заява ОСОБА_1 в якій він просив суд відкрити провадження у справі та призначити її до розгляду. У поданій заяві позивач посилався на відсутність недоліків позовної заяви про які зазначено в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.06.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського РПП ВП №2 КРУП ГУНП в Полтавській області ст. сержанта поліції Свідова Олександра Григоровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 15 травня 2021 року, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в сумі 450 грн. - повернуто позивачу через неусунення недоліків та роз`яснено, що повернення позову не є перешкодою для звернення до суду до того ж самого відповідача з таким самим позовом після усунення зазначених судом недоліків.

Приймаючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було виконано вимоги ухвали суду від 02.06.2021 про залишення позовної заяви без руху та недоліки позовної заяви у встановлений судом строк не усунуто, а саме: не сплачено судовий збір за подання позовної заяви про скасування постанови про адміністративне правопорушення в повному обсязі.

Позивач не погодився з вказаним судовим рішенням та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.06.2021 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при розгляді питання про відкриття провадження у даній справі слід враховувати висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17, згідно якого, положеннями ст. 3, 5 Закону України "Про судовий збір" не передбачено звільнення від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, та визначено такий у відповідності до ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а не 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як помилково вказано судом першої інстанції.

Відзиву відповідача на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з ч. 2 ст. 312 КАС України, якою, зокрема, передбачено, що апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення позовної заяви розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Положеннями статей 160 та 161 КАС України визначено форму та зміст позовної заяви, а також визначено документи, що до неї додаються.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частинами 1, 2 статті 169 КАС України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Отже, чинним законодавством передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду.

Позивач вважається таким, що не усунув недоліки, якщо до закінчення встановленого судом строку не усунув усіх або хоча б одного недоліку, зазначеного в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції вказав, що позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позову без руху в зв`язку з тим, що всупереч вимог Закону не було сплачено судовий збір в повному обсязі. Так, за висновком суду першої інстанції, ставка судового збору за подання позовної заяви про скасування постанови про адміністративне правопорушення становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 908,00 грн., проте позивачем судовий збір сплачено частково, а саме в розмірі 454 грн.00 коп, у зв`язку з чим позивачу необхідно було доплатити судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його необґрунтованим з огляду на таке.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір".

Частиною першої статті 1 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судовий збір" платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Надаючи оцінку доводам позивача колегія суддів враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17, відповідно до якого, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України "Про судовий збір", які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 5 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що судове рішення про залишення позовної заяви без руху було прийнято судом першої інстанції з урахуванням вказаної вище постанови Великої Палати Верховного Суду, проте суд першої інстанції помилково визначив розмір судового збору, який підлягає до сплати при поданні даного адміністративного позову на рівні 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Колегія суддів звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року лише надала роз`яснення щодо використання вже існуючої норми права, яка регулює питання сплати судового збору при оскарженні постанови про адміністративну відповідальність, а положення ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" було незмінним з моменту подання позовної заяви до постановлення ухвали про повернення такої позовної заяви.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2021 року становить 2 270,00 грн.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 правомірно в межах спірних правовідносин, та станом на момент усунення недоліків позовної заяви, сплатив судовий збір у розмір 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (454,00 грн.) за подання позовної заяви, що свідчить про неправомірність висновків судді суду першої інстанції та порушення останнім вимог матеріального права при визначенні ставки судового збору, яка підлягає сплаті при оскарженні постанови у справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суддя суду першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадження у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю підтверджуються встановленими у справі обставинами. Суд першої інстанції ухвалив судове рішення із порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим ухвала Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.06.2021 підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 312, 320, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука від 09.06.2021 по справі № 537/2348/21 - скасувати.

Справу № 537/2348/21 за позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області старшого сержанта поліції Свідова Олександра Григоровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення направити до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області для продовження її розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк Т.С. Перцова