Справа № 440/1419/21
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: С.О. Удовіченко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2021 р. Справа № 440/1419/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2021, по справі № 440/1419/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, у якому просила визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 2318 від 24.11.202, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області встановити трудовий стаж ОСОБА_1 з 1971 року на підставі показань свідків.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23.03.2021 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 24.11.2020 № 2318.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.11.2020 про призначення пенсії за віком, з урахуванням "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" № 637 від 12.08.1993 та висновків суду про необхідність виклику свідків для підтвердження трудового стажу ОСОБА_1 .

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просило скасувати оскаржуване рішення, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Так, апелянт зазначив, що страховий стаж позивача становить 07 років 08 місяців 25 днів, що не дає підстав для призначення пенсії за віком. У свою чергу позивач не зверталась до пенсійного органу з питань підтвердження періодів трудової діяльності показами свідків.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судовим розглядом, 24.11.2020 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення/перерахунок пенсії за віком, до якої додано довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; паспорт громадянина України; свідоцтво про укладення шлюбу; свідоцтво про народження дитини; заяву про втрату трудової книжки; довідку ПАТ "Ліки Кіровоградщини" від 22.01.2020 № 40 про підтвердження трудового стажу в період з 03.04.1991 по 21.12.1991; копію наказу про прийняття на роботу до ПАТ "Ліки Кіровоградщини".

Рішенням відділу з питань призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 24.11.2020 № 2318 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого у встановленому законодавством порядку.

Не погодившись із таким рішенням відповідача позивач звернулась до суду із даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з передчасності прийнятого відповідачем рішення щодо відмови у призначенні пенсії.

Колегія суддів погоджується із такими висновками з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення", громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Згідно з п. 1-3 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 17 Постанови № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Так, підставою прийняття відповідачем оскаржуваного рішення стала відсутність необхідного трудового стажу у позивача внаслідок не зарахування періоду роботи з 1971 по серпень 1978.

Приймаючи оскаржуване рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області зараховано до трудового стажу позивача наступні періоди:

- з 07.08.1978 по 12.09.1985 - догляд за дитиною до 3 років;

- з 03.04.191 по 21.12.1991 - робота на посаді санітарки-мийниці аптеки ПАТ «Ліки Кіровоградщини», на підтвердження чого надано довідку № 40 від 22.01.2020.

Зазначені обставини колегією суддів встановлені з форми РС-право щодо стажу заявника - ОСОБА_1 , що надана відповідачем на виконання ухвали суду Полтавського окружного адміністративного суду від 15.03.2021.

У той же час, із матеріалів справи встановлено, що відповідно до довідки виконавчого комітету Іванівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області ОСОБА_1 у період з 1978 по 1985 працювала в колгоспі «Дружба» в с. Іванівка Світловодського району Кіровоградської області.

Крім того, зазначена довідка містить інформацію щодо кількості відпрацьованого позивачем часу та нарахованої заробітної плати, надану на підставі книг та відомостей по заробітній платі за 1978-1985.

Стосовно періоду роботи у колгоспі «Дружба» в с. Іванівка Світловодського району Кіровоградської області позивачем повідомлено, що вказані обставини могли б підтвердити свідки, які працювали у цій організації, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Крім того, заявою від 24.11.2020 ОСОБА_1 повідомила Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відсутність трудової книжки, отже на момент прийняття оскаржуваного рішення пенсійний орган був обізнаний про такі обставини.

Слід вказати, що механізм дій органів Пенсійного фонду у разі відсутності трудової книжки на підтвердження трудового стажу визначений п. 1, 2 Постанови № 637 та передбачає встановлення таких обставин на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, показань свідків.

Втім, пенсійним органом за наявності відомостей щодо відсутності у заявника трудової книжки не вчинено жодних дій, спрямованих на встановлення обставин наявності у позивача трудового стажу на виконання вимог Постанови № 637.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що у спірних правовідносинах відповідачем не у повному обсязі використано надані чинним законодавством права та можливості щодо вирішення питання про призначення пенсії та перевірки наявного трудового стажу роботи заявника.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що оскаржуване рішення пенсійного органу не містить зазначення періодів, які були зараховані/не були зараховані до трудового стажу ОСОБА_1 , а містить лише посилання на те, що за результатами розгляду поданих позивачем документів загальний страховий стаж становить 07 років 08 місяців 25 днів.

При цьому, роз`яснення наведених посилань були надані відповідачем лише на виконання ухвали суду Полтавського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 шляхом надання форми РС-право щодо стажу заявника - ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, з огляду на форму та зміст рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 24.11.2020 № 2318, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо передчасності рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії, що є підставою для його скасування, та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.11.2020 з урахуванням висновків суду.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовуючи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2021 по справі № 440/1419/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов Г.Є. Бершов