Справа № 160/3037/20
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 серпня 2021 року м. Дніпросправа № 160/3037/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2020 р. (суддя Озерянська С.І.) в справі № 160/3037/20 за позовом Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання,

ВСТАНОВИВ:

Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (далі - університет) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми в розмірі 113 678,96 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2020 р. позов задоволено, стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба суму у розмірі 113 678,96 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права. Вважає недійсними та неправдивими, такими, що суперечать його реальному волевиявленню на навчання в університеті, підстави для його відрахування з університету. Вказує, що він як громадянин України бажає бути військовим та служити Вітчизні. Жодна з підстав, зазначених в наказі про відрахування, не підтверджена доказами. Вказує, що він не писав заяву про дострокове розірвання контракту, бажає продовжувати навчання, є незрозумілим посилання не систематичне невиконання ним умов контракту, оскільки є незрозумілими причини не допуску до складання іспитів. Також, на думку апелянта, є підстави для його поновлення в університеті.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.07.2016 р. між Міністерством оборони України в особі начальника Харківського національного університету Повітряних Сил та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, за умовами якого відповідач взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмову від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.

Наказом начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (по стройовій частині) від 12.02.2020 року № 33 солдата ОСОБА_1 відраховано з 13.02.2020 року від подальшого навчання в університеті, у зв`язку з розірванням контракту, через систематичне невиконанням умов контракту; виключено зі списків змінного складу коледжу, всіх видів забезпечення та утримано суму у розмірі 113 678,96 грн. за період навчання в університеті.

Фактичні витрати, пов`язані з утриманням, становлять 113 978,96 грн. і складаються з витрат по грошовому забезпеченню 18 415,98 грн., по продовольчому забезпеченню 54 320,40 грн., по речовому забезпеченню 21 557,36 грн., по медичному забезпеченню 5 296,33 грн., по оплаті комунальних послуг і вартості споживання енергоносіїв 14 088,89 грн.

13.02.2020 року відповідача під підпис ознайомлено із загальним розрахунком від 12.02.2020 № 123 про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням, у загальній сумі 113 678,96 грн.

Цією ж датою відповідачем підписано особисте зобов`язання добровільного відшкодування витрат на утримання в університеті не пізніше 15 днів з дати видання наказу про відрахування.

Суд першої інстанції вважав доведеним обов`язок відповідача щодо відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання в вищому навчальному закладі Харківському національному університеті Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба, у розмірі, визначеному довідками-розрахунками за відповідними видами забезпечення.

Оскільки відповідач, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі, у разі дострокового розірвання контракту, суму коштів не відшкодував, доказів на спростування зазначеного до суду не надав, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем доведена правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача сум витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі, тому задовольнив позовні вимоги.

Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 26.07.2016 р. між Міністерством оборони України в особі начальника Харківського національного університету Повітряних Сил та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, за умовами якого відповідач, зокрема, взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмову від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.

Наказом начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (по стройовій частині) від 12.02.2020 р. № 33 солдата ОСОБА_1 відраховано з 13.02.2020 р. від подальшого навчання в університеті, у зв`язку з розірванням контракту через систематичне невиконанням умов контракту; виключено зі списків змінного складу коледжу, всіх видів забезпечення та утримано суму у розмірі 113 678,96 грн. за період навчання в університеті.

Фактичні витрати, пов`язані з утриманням, становлять 113 978,96 грн. і складаються з витрат по грошовому забезпеченню - 18 415,98 грн., по продовольчому забезпеченню -54 320,40 грн., по речовому забезпеченню - 21 557,36 грн., по медичному забезпеченню -5 296,33 грн., по оплаті комунальних послуг і вартості споживання енергоносіїв - 14 088,89 грн.

13.02.2020 р. відповідача під підпис ознайомлено із зазначеним розрахунком. Відповідач зобов`язався добровільно відшкодувати витрати на утримання в університеті не пізніше 15 днів з дати видання наказу про відрахування.

Матір`ю відповідача ОСОБА_2 направлена скарга до Президента України та Міністерства оборони України, в якій просила поновити ОСОБА_1 на навчанні та звільнити від сплати 113 678,96 грн.

Листом від 22.03.2021 р. № 350/125/203/635/пс тво командувача підготовки Командування Повітряних Сил Збройних Сул України повідомлено ОСОБА_2 , що перерахування призначених ОСОБА_1 пенсійних виплат від ПФУ на рахунок університету не здійснювалось, як й стягнення таких виплат. Відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням, здійснюється на підставі судового рішення. Для поновлення на навчанні особа має звернутися з відповідною заявою за Правилами прийому до університету.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 р. № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з частиною шостою статті 2 Закону № 2232-ХІІ одним із видів військової служби - є військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки.

Частиною п`ятою статті 25 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і шостим частини другої статті 23 цього Закону.

За приписами частини десятої статті 25 Закону № 2232-ХІІ курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. №964 (далі - Порядок №964), пунктом 7 якого визначено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

За змістом пунктів 3,4 Порядку № 964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Оскільки контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України з відповідачем розірвано через систематичне невиконання умов такого контракту, відповідач відрахований з 13.02.2020 р. від подальшого навчання в університеті у зв`язку з розірванням контракту через систематичне невиконанням умов контракту, а відповідачем добровільно не виконано зобов`язання та не відшкодовано університету витрати на навчання в розмірі 113 678,96 грн., є обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав, визначених Законом № 2232-ХІІ, для стягнення з відповідача суми фактичних витрат, пов`язаних з його утриманням у закладі вищої освіти.

Доводи апелянта стосовно протиправності наказу про його відрахування з університету виходять за межі предмету доказування в цій справі, адже судом в межах цієї справи не може надаватися правова оцінка правомірності розірвання контракту та наказу про відрахування відповідача з закладу вищої освіти, тому судом на розглядаються.

Посилання апелянта на наявність підстав для поновлення його в університеті також не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність обов`язку відповідача відшкодувати такі витрати.

З цього питання суд вважає за необхідне зазначити, що пунктом 9 Порядку № 964 передбачено, що у разі поновлення особи, що відрахована з вищого навчального закладу або звільнена з військової служби, на посаді курсанта, особи офіцерського складу стягнення суми витрат припиняється. У разі поновлення зазначеної особи на посаду курсанта, особи офіцерського складу після відкриття виконавчого провадження щодо відшкодування нею витрат стягнення їх сум припиняється на підставі вимоги стягувача.

Тобто, у разі поновлення відповідача на посаді курсанта стягнення витрат має бути припинено.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки ця справа стосується питання прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, а позивач не є службовою особою, яка у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займає відповідальне та особливо відповідальне становище, ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків встановлених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2020 р. в справі № 160/3037/20 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2020 р. в справі № 160/3037/20 за позовом Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 09.08.2021 р. та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 09.08.2021 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко