Справа № 953/6774/21
Суддя: Губська Я. В.
Дата ухвалення: 2021-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/6774/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Губської Я.В., при секретарі Мордухович К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 взводу 4 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Федорова Євгена Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В :

12.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який в процесі розгляду справи уточнив, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №539459 від 02.04.2021 року, закрити провадження у справі, стягнути з відповідача судовий збір. Як на підставу позову посилається на те, що 02.04.2021 року відповідачем інспектором УПП його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.4 ст.122 КУпАП. Позивач вважає, що дана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки відповідачем невірно встановлені обставини справи, в його діях відсутній склад порушення ПДР України, оскаржувану постанову було винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 13.04.2021 року позовну заяву залишено без руху

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 06.05.2021 року було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду даної справи по суті.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відносно нього інспектором 1 взводу 4 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Федоровим Є.М. складено постанову ДП18 №539459 від 02.04.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої 02.04.2021 о 13 годині 00 хвилин, Харківська обл.., траса М03 450 км, він керуючи транспортним засобом в населеному пункті «Манченки» рухався зі швидкістю 115 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 65 км/год., швидкість вимірювалась за допомогою приладу Трукам ТС 000706, чим порушив п.12.4 ПДР України, в результаті чого притягнутий до відповідальності за ч.4 ст. 122 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. Позивач вказує, що не порушував ПДР, інспектор розглянув справу без встановлення обставин по справі. Також, незважаючи на пояснення позивача, справа інспектором розглянута упереджено, не з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення та інші обставини, що мають суттєве значення для вирішення справи.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся судовими повістками завчасно, за таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, представник відповідача подав до суду відзив, про дату, час та місце розгляду справи відповідачу повідомлялися належним чином, за таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності.

У відзиві Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області відповідач зазначає, що Під час несення служби в с. Манченки, Харківської області в межах автодороги М- 03 «Київ - Харків - Довжанський» 450 км. 02.04.2021 року екіпажом патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС000706 (далі - TruCam) було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу RENAULT CLIO, транзитний номерний знак « НОМЕР_1 » VIN: НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю 115 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 65 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Після чого відповідачем було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію". Відповідач підійшовши до водія, останнім виявився позивач, належним чином представився, пояснив суть правопорушення. Після цього запропонував пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Водій виконав законну вимогу патрульного та пред`явив запитувані документи для перевірки. В салоні транспортного засобу RENAULT CLIO, транзитний номерний знак « НОМЕР_1 » VIN: НОМЕР_2 - перебував лише позивач.

До початку розгляду справи лейтенант поліції Федоров Є. М. пояснив позивачу про необхідність дотримання ПДР України, у зв`язку з тим, що на сьогодні в нашій державі склалася катастрофічна ситуація у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Також зазначив на сайті http://patrol.police.gov.ua та у соцмережах опублікована карта, де позначені ділянки, на яких вимірюється швидкість. Після того, як поліцейський провів профілактичну бесіду з позивачем, ще раз нагадав останньому, що на автомобільних дорогах за межами населених пунктів дозволена швидкість руху транспортних засобів - не більше 90 км/год, на автомобільних дорогах з розділювальною смугою не більше 110 км/год, на автомагістралях - не більше 130 км/год. В населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів відносно позивача.

Після початку розгляду справи позивачу було повідомлено його права, передбачені ст. ст. 63 Конституції України та 268 КУпАП, порядок оскарження та порядок оплати постанови. За усною заявою водія, напарником було здійснено ознайомлення з сертифікатами відповідності на прилад та із самим приладом. Під час розгляду справи позивач не був позбавлений можливості подавати заяви, клопотання та пояснення по суті. Крім того, у випадку незгоди він мав можливість надати письмові пояснення на окремому аркуші, які б відповідач долучив до справи. За результатом розгляду справи винесено постанову за ч. 4 ст. 122 КУпАП якою накладено стягнення в розмірі 1700 грн., відповідно до санкції статті.

До постанови в якості доказу долучено фото та відео, відзняте за допомогою лазерного вимірювача швидкості ТruСаm LТІ20/20 ТС 000706, на якому зафіксовано транзитний номерний знак транспортного засобу, швидкість з якою він рухався, максимальну допустиму швидкість, місце вчинення правопорушення.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративного матеріалу відносно позивача.

Відповідач зазначив, що в постанові інспектора наявне зазначення засобу вимірювальної техніки, його серії номеру, номеру кадру фіксування, що на законних підставах використовується в діяльності працівників поліції, пройшов повірку, придатний до застосування, має відповідний сертифікат(чинний до 16.02.2022) надав до суду докази, що інспектор взводу №1 роти №4 Федоров Є.М. 02.04.2021 після отримання TruCАМ ТС000706.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 21.04.2020 року інспектором роти №4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Сич І.О. винесено постанову серії ЕАК №2418653 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення.

З оскаржуваної постанови вбачається, що інспектором 1 взводу 4 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Федоровим Є.М. складено постанову ДП18 №539459 від 02.04.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на підставі ч.4 ст.122 КпАП України.

Згідно оскаржуваної постанови до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КпАП України застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн. з зазначенням, що водій ОСОБА_1 , 02.04.2021 о 13 годині 00 хвилин, Харківська обл.., траса М03 450 км, керуючи транспортним засобом в населеному пункті «Манченки» рухався зі швидкістю 115 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 65 км/год., швидкість вимірювалась за допомогою приладу Трукам ТС 000706, чим порушив п.12.4 ПДР України. (а. с. 14)

На підтвердження вчиненого позивачем адміністративного правопорушення відповідачем долучено до матеріалів справи диск з відеозаписом та роздруківку фото з лазерного вимірювача швидкості TruCAM ТС000706 із датою, часом, даними геолокації, зображенням автомобіля RENAULT CLIO, транзитний номерний знак « НОМЕР_1 » та зазначенням швидкості 115 км/год.(а.с. 28-30). Дані, що містяться на роздруківці відповідають обставинам справи, зазначеним в постанові ДП18 №539459 від 02.04.2021. Також, в позові позивачем не спростовано та не заперечується факту перебування автомобіля RENAULT CLIO, транзитний номерний знак « НОМЕР_1 » в зазначений в постанові день та час Харківська обл.., траса М03 450 км, посилання у позові щодо керуванням не ОСОБА_1 не підтверджується жодними доказами та спростовується відзивом інспектора по справі, в якому посилаються на знаходження у автомобілі на момент складення постанови тільки водія. Як вбачається з досліджених доказів, позивач не стверджує, що він 02.04.2021 о 13:20 год. не порушував п. 12.4 ПДР України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, п. 12.4 ПДР України передбачає, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити в тому числі найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення даного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Судом встановлено, що в оскаржуваній постанові від 02.04.2021 року вказано, що вимір швидкості проводився приладом TruCAM ТС000706 та надано відповідачем фотокартку лазерного вимірювача швидкості TruCAM ТС000706 із зображенням автомобіля позивача та зазначенням швидкості 115 км/год. та диск з записом з лазерного вимірювача, що не протирічать та узгоджуються між собою, а також свідоцтво про повірку законодавчо регульовано засобу вимірювальної техніки №22-01/21367 від 16.02.2021 на «лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №ТС000706».

При вирішенні питання відповідності вимогам чинного законодавства застосування в діяльності інспекторів Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №ТС000706, суд погоджується з доводами відповідача та зазначає, що сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки, виданого 29.08.2012 засвідчено, що лазерний вимірювач швидкості руху т/з TruCAM LTI 20/20 зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за № У3197-12. (а.с. 32)

Відповідно до наданого свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17312 лазерний вимірювач швидкості руху т/з TruCAM LTI 20/20 серійний номер ТС000706 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Свідоцтво чинне до 16.02.2022. (а.с. 31)

Згідно експертного висновку від 27.09.2018 № 04/02/03-3008, виданого Національній поліції України в лазерному вимірювачі швидкості руху т/з TruCAM LTI 20/20 правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування. Термін дії висновку до 27.09.2021.(а.с.33)

Отже, покази приладу TruCam LTI 20/20 оцінюються інспектором як доказ в розумінні ст.251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Посилання позивача на відсутність сертифікації станом на теперішній час не є обґрунтованими та такими, що спростовують висновки відповідача під час складення постанови про адміністративне правопорушення та оцінки доказів порушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП відповідач оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Згідно Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС від 18.12.2018 № 1026 TruCAM використовується для вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. TruCAM автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.Задля точного вимірювання швидкості, серед компонентів TruCAM, використовується лазерний приціл, який дозволяє лазерному променю прицілитися точно в ціль, що відображено на фотографії, зроблену приладом TruCAM. Таким чином, реалізовано вимір швидкості конкретного транспортного засобу, що виключає можливість захвату при вимірі швидкості кількох транспортних засобів або іншого автомобілю. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. Правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму підтверджено результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування АЕS забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCAM, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації TruCAM. Враховуючи викладене, додаткові заходи для підтвердження отриманої інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не впроваджені.

Відповідно до ст. 252 КУпАП відповідач оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Частиною 2 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Згідно тексту постанови ДП18 №539459 від 02.04.2021, в п.5 зазначено, що швидкість руху вимірювалася приладом TruCAM ТС 000706.

Згідно ст.ст. 72, 73, 74 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до вимог частини 3 статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.

Частина 2 статті 258 КУпАП надає право Національній поліції не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

При цьому слід зазначити, що за приписами закону про адміністративні правопорушення розгляд справі і накладення штрафу інспекторами поліції фактично відбувається в спрощеному порядку, підстави для відкладення таких контролюючих функцій не передбачено.

Отже, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху, має спростувати виявлене правопорушення на місці його вчинення, в іншому випадку правомірність дій водія доводиться у судовому порядку шляхом подання позову про скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень, з можливістю скористатись правовою допомогою.

Таким чином, при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, суд вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що доводи позивача, викладені в обґрунтування позовних вимог, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та були спростовані доказами, наданими відповідачем.

Таким чином, суд вважає, що інспектором УПП в Харківській області, ДПП відповідачами по справі обґрунтовано було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, з урахуванням всіх обставин та за наявності доказів, що мають значення для прийняття такого рішення.

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , необхідність залишення позовної заяви без задоволення, а постанови серії ДП18 №539459 від 02.04.2021 відносно ОСОБА_1 без змін.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, на підставі ст.ст.139 КАС України суд відмовляє в задоволенні вимог про стягнення на користь позивача судових витрат, в тому числі на правничу допомогу, а також відшкодуванні збитків, пов`язаних зі сплатою штрафу.

Керуючись ст. ст.2, 6-10,77, 205, 229, 241-246,255, 257, 263, 295, 382 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Залишити постанову серії ДП18 №539459 від 02.04.2021 інспектора 1 взводу 4 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Федорова Євгена Михайловича (61033, м.Харків, вул. Шевченка, 315а) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про накладення адміністративного стягнення без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: Я. В. Губська