Справа № 440/4939/21
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/4939/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петрової Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Полтавський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправним та скасування протоколу в частині, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

18 травня 2021 року ОСОБА_1 /надалі ОСОБА_1 , позивач/ звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства оборони України /надалі відповідач/, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Полтавський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про визнання протиправним та скасування пункту 11 Протоколу №44 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 25.03.2021 щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 "Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві"; зобов`язання Міністерства оборони України призначити одноразову грошову допомогу, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013, як інваліду ІІ групи з 14.12.2016, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії), захворювання, що пов`язані із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до пункту "б" статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності та вжиття заходів до її виплати.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що він неодноразово звертався із заявою про призначення одноразової грошової допомоги до Міністерства оборони України, проте за результатами розгляду документів позивача відповідачем відмовлено позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової, у зв`язку з не поданням позивачем документу, що свідчить про причини та обставини травми, який передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013 №975. Водночас позивач вважає відмову відповідача протиправною, оскільки ні вказаним Порядком ні будь-яким іншим нормативно-правовим актом не визначено форму такого документу.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).
04.06.2021 до суду третьою особою надано письмові пояснення на позов в яких указано, що 25.01.2021 Полтавський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки направлено висновок до Департаменту фінансів Міністерства оборони України щодо можливості виплати позивачу одноразової грошової допомоги передбаченої постановою КМУ від 25.12.2013 №975. Протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 25.03.2021 №44 позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги про що листом Полтавський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки від 12.04.2021 № 9/1/1655 повідомлено позивачу. За доводами Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки з часу звільнення позивача зі строкової військової служби минуло понад три місяці. Крім того, зазначено, що відповідно до пункту 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013 №975 не подав копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, а акт судово-медичного дослідження який складено зі слів позивача та висновок ЦВЛК не є документами, що свідчать про причини та обставини травми /а.с. 31-32/.
Відповідач правом надати відзив на позов не скористався.
Розгляд даної справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив строкову військову службу з 16.04.1984 по 05.05.1986, що підтверджується військовим квитком, копія витягу з якого наявна у матеріалах справи /а.с. 49-54/.
У період проходження строкової військової служби позивач, зокрема, проходив військову службу у складі діючої армії під час бойових дій в Демократичній Республіці Афганістан у період з 28.08.1984 по 27.07.1985, що не заперечується відповідачем.
27.09.2016 на підставі направлення військового комісара Полтавського ОМВК від 22.09.2016 №5/4020 судово-медичним експертом Обласного бюро судово-медичної експертизи ДОЗ Полтавської ОДА Лисицею Ю.Ю. проведено судово-медичне дослідження (обстеження) ОСОБА_1 та складено акт судово-медичного дослідження (обстеження) №1504, за змістом якого зазначено про виявлення шрамів шкіри обличчя, лівої верхньої та правої нижньої кінцівок, які є наслідком загоєння ран. По своїх морфологічних характеристиках шрами не вступають в протиріччя з механізмом їх утворення, внаслідок вогнепальних поранень та давністю їх утворення в період бойових дій, на які вказав обстежуваний /а.с. 38/.
У витязі із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (Протокол №4212 від 03.10.2016) зазначено, що мінно-вибухова травма, осколкові поранення голови, лівої руки та правої ноги, колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 , 1964 року народження, наслідком яких стали рубці в зазначених анатомічних ділянках, що підтверджується актом судово-медичного дослідження (обстеження) №1504 від 27.09.2016 року "Полтавського обласного бюро судово-медичної експертизи", та які у подальшому призвели до розвитку: "ІХС: Стенокардії напруження стабільна. ФК ІІ. Дифузного та післяінфарктного (2013 р.) кардіосклерозу. СН ІІ-А ст. ФК ІІ. Гіпертонічної хвороби ІІІ ст., ступінь 2, ризик 3. Стійких відділених наслідків перенесеної МВТ. ЗЧМТ (контузія головного мозку, 1985 р.) у вигляді післятравматичної та дисциркуляторної енцефалопатії ІІ ст. з помірним та стійким цефалгічним синдромом з лікворно-венозною дистензією. Остеохондрозу міжхребцевих дисків шийного відділу хребта, з протрузіями в сегментах С3-С4, С4-С5, С5-С6, деформуючого спондильозу з больовим синдромом. Ангіопатії сітківки обох очей. СКХ. Хронічного простатиту. Цукрового діабету, ІІ тип, легка ступінь, ст.. субкомпенсації вуглеводного обміну", що підтверджується медичними документами, - ТРАВМА, ПОРАНЕННЯ, ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК. ПОВ`ЯЗАНІ З ВИКОНАННЯМ ОБОВ`ЯЗКІВ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ ПРИ ПЕРЕБУВАННІ В КРАЇНАХ, ДЕ ВЕЛИСЬ БОЙОВІ ДІЇ /а.с. 35/.
Згідно довідки МСЕК Серії АВ №0563038 ОСОБА_1 вперше встановлено ІІ групу інвалідності з 14.12.2016, травма, поранення, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії /а.с. 11/.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 у справі № 440/2078/20 позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (Повітрофлотський проспект, 6, м. Київ, 03168, ідентифікаційний код 00034022), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково; визнано бездіяльність Міністерства оборони України щодо розгляду поданих ОСОБА_1 та направлених Полтавським обласним військовим комісаріатом листом від 12 лютого 2020 року №12/471 документів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 протиправною; зобов`язано Міністерство оборони України розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 10 лютого 2020 року про призначення одноразової грошової допомоги та прийняти рішення відповідно до положень пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України постановою від 25 грудня 2013 року №975; в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2020 у справі № 440/2078/20 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 року по справі № 440/2078/20 залишено без змін.
Листом Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 25.01.2021 №9/1/188 відповідно до пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013 № 975, направлено до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати позивачу одноразової грошової допомоги, який з 10.12.2019 визнаний особою з інвалідністю ІІ групи, до якого додано документи. Зазначено, що командування вважає, що позивач не має права на отримання зазначеної грошової допомоги /а.с. 34/.
Протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 25.03.2021 №44, розглянувши подані документи на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 у справі №440/2078/20 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2020: відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги рядовому в запасі ОСОБА_1 , якого 05.05.1986 звільнено зі строкової військової служби та 14.12.2016 під час первинного огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії (довідка МСЕК серія АВ №0563038 від 17.01.2017), оскільки заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини травми, який передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013 № 975. Акт судово-медичного дослідження від 27.09.2016 №1504, який складено зі слів заявника, та висновок Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 03.10.2016 №4212, які подано з іншими документами, не є документами, що свідчать про обставини травми. Указано, що висновок про причинний зв`язок травми, поранення, контузії складається на підставі документів, передбачених пунктами 21.7 та 21.8 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008, №402, які не подано на розгляд комісії /а.с. 41/.
Листом Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 12.04.2021 № 9/1/16551 /а.с. 42/ повідомлено позивача про рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 25.03.2021 №44.
Не погоджуючись із прийнятим відповідачем рішенням, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ), у статті 1 якого встановлено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначеної норми, Кабінет Міністрів України постановою від 25.12.2013 №975 затвердив Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (надалі - Порядок №975).
Пунктом 11 Порядку №975 визначено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії:
постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;
документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;
сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;
документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Аналіз зазначених норм права діє підстави для висновку, що законодавець делегував Уряду повноваження визначати порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16-2 Закону № 2011-XII.
Подання зазначених у пункті 11 Порядку № 975 документів при зверненні за призначенням одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення інвалідності, є необхідною умовою для призначення такої допомоги та ґрунтується на необхідності перевірити відсутність обмежень, встановлених у статті 16-4 Закону № 2011-XII (зокрема, коли інвалідність є наслідком вчинення особою дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю), за наявності яких особа позбавляється права на отримання такої допомоги.
При цьому, Порядок № 975 не визначає, який саме документ (військово-облікові документи, медична довідка, акт розслідування, архівна довідка, виписка з історії хвороби, тощо) повинна подати особа, яка звертається за отриманням одноразової грошової допомоги, на підтвердження обставин причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).
Водночас, подання до Міноборони відповідного рішення військово-лікарської комісії про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, яким встановлено, що отримані особою поранення, травма, контузія, захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, не виключає необхідності подання інших, зазначених у пункті 11 Порядку № 975, документів, що свідчать про причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання.
Згідно із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 822/220/18, документами, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, можуть бути лише достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем такого поранення. Неподання особою, яка звернулася за призначенням одноразової грошової допомоги, документів, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), не створює для Міноборони обов`язку щодо їх витребовування.
У зазначеній справі, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зазначила, що надані позивачем документи, на підтвердження причин та обставин поранення (контузії, травми або каліцтва), а саме: акт судово-медичного дослідження та протокол засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону, не містять відомостей про обставини поранення позивача, зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Відтак, у контексті спірних правовідносин та обставин цієї справи, суд зазначає, що висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №1504, вказує лише на характер і давність тілесних ушкоджень, тобто імовірність спричинення рубців на тілі пораненням, яке могло мати місце під час проходження служби в Афганістані.
Водночас, як свідчить зміст витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Міноборони від 03.10.2016, він постановлений на підставі висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи, у якому відомості про обставини поранення, встановлені зі слів позивача.
З огляду на наведене, суд зазначає, що позивач не додав документ, який свідчить про причини та обставини поранення, а рішення Центральної військово-лікарської комісії Міноборони, викладене у формі протоколу від 03.10.2016 №4212, не є належним документом, що вказує на причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання позивача.
Аналогічні висновки зазначені у постанові Верховного Суду від 31 липня 2019 року у справі № 825/2386/18.
За змістом частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до пункту 21.08 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 р. за № 1109/15800, при медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 4 січня 1994 року № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за № 177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи). Показання свідків не є підставою для встановлення у військовослужбовців (колишніх військовослужбовців) факту перенесеного захворювання, травми (контузії, каліцтва, поранення).
З огляду на зазначене, заяви свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є підставою для встановлення у військовослужбовців (колишніх військовослужбовців) факту перенесеного захворювання, травми (контузії, каліцтва, поранення).
Таким чином, рішення відповідача прийнято в порядку, у спосіб та в межах наданих законом повноважень та підстави для скасування цього рішення відсутні.
Зважаючи на вищевикладене, у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (Повітрофлотський пр-т, 6, м. Київ, 03168, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Полтавський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (вул. Шевченка, 78-а, м. Полтава, 36039, ) про визнання протиправним та скасування протоколу в частині, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя Л.М. Петрова