Справа № 344/5136/21
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Атаманюка Б.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 344/5136/21 пров. № А/857/11788/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Запотічного І.І., Улицького В.З.

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 червня 2021 року у справі № 344/5136/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, капрала патрульної поліції другої роти батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції Савіцької Марії Григорівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

13.10.2020р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Департаменту патрульної поліції, капрала патрульної поліції другої роти батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції Савіцької М.Г. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4017661 від 04.04.2021р. та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.06.2021р. в позові відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.06.2021р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

ст.229 КАС України передбачено, що фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

04.04.2021р. постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4017661 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі - 340 грн. за адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Із змісту вказаної постанови видно, що позивач в 10 год. 30 хв. 04.04.2021р. в м. Івано-Франківськ по вул. Є.Коновальця, 21 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21104» реєстраційний номер НОМЕР_1 не виконав вимоги дорожнього знаку 4.4., а саме здійснив поворот ліворуч, чим порушив п.8.4.б Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України визначається Правилами дорожнього руху які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306. (далі ПДР).

В п.1.1. ПДР видно, що Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні гуртуватися на вимогах цих Правил.

п.33 ПДР передбачені дорожні знаки.

Дорожній знак 4.4 «Рух прямо або праворуч» дозволяє рух лише прямо або праворуч. Дія знаку не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами. Дія знаку поширюється на перехрещення проїзних частин, перед яким він встановлений.

Згідно п.8.4 ПДР наказові знаки, показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

ч.1 ст.122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із змісту ст.251 КУпАП видно, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч. 1).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу (ч.2).

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Поліція може застосовувати такі превентивнi заходи, зокрема перевірку документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів i технічних засобів, що мають функції фото- i кінозйомки, відеозапису, засобів фото- i кінозйомки, відеозапису (ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію»).

ст.40 Закону України Про Національну поліцію визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Отже, поліції відповідно до Закону надано право використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Як видно з наданого поліцейським відеозапису знятого з відео-реєстратора патрульного автомобіля, транспортний засіб ВАЗ « 21104» д.н.з. НОМЕР_2 рухався по дорозі та здійснив поворот ліворуч з вул. Є. Коновальця в м. Івано-Франківську. (а.с. 23)

Однак, з відеозапису не встановлено не виконання позивачем вимог дорожнього знаку 4.4 «Рух прямо або праворуч» та порушення вимог п.8.4 Правил дорожнього руху України. Оскільки, з наданих відеоматеріалів не видно місце розташування вищевказаного транспортного засобу по відношенню до вказаного дорожнього знаку та не можливо встановити саму зону дії дорожнього знаку 4.4 «Рух прямо або праворуч».

Так, з відеозапису взагалі не видно будь-якого дорожнього знаку 4.4 «Рух прямо або праворуч». Тому, наявність такого на вказаному відрізку дороги відповідачем не доведено в розмінні ст.251 КУпАП.

Будь яких інших доказів з переліку, визначеного ст.251 КУпАП, ст.77 КАС України щодо недотримання ОСОБА_1 правил дорожнього руху також не надано суб`єктами владних повноважень.

Не приймає до уваги колегія суддів як доказ висновок щодо розгляду організації дорожнього руху на вул. Є.Коновальця в м. Івано-Франківську, який знаходиться в матеріалах справи, на схемі до якого позначено дорожній знак 4.4. Даний доказ є неналежним і допустимим доказом, оскільки висновок тільки передбачає встановлення знаку, але не підтверджує його встановлення та застосування відповідно до Правил дорожнього руху та вимог національного стандарту. (а.с. 25-36)

ст.62 Конституції України передбачено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки оспорювана постанова про накладення адміністративного стягнення прийнята суб`єктом владних повноважень не у спосіб визначений законами та Конституцією України.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 порушення вимог ч.1 ст.122 КУпАП, не підтверджено належними та допустимими доказами. Позивач заперечив вчинення правопорушення, а суб`єкт владних повноважень у спірних відносинах, не надав доказів правомірності прийнятого оспорюваного рішення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В ст.242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняту постанову, якою позов задовольнити.

Керуючись ст.ст.243, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 червня 2021 року у справі № 344/5136/21 - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4017661 від 04.04.2021р., а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді І. І. Запотічний
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 09.08.2021р.