Справа № 580/2330/21
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2330/21 Суддя (судді) першої інстанції: В.П. Тимошенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Коротких А.Ю.,

суддів Сорочка Є.О.,

Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року про відмову в задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому написі №24497 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 31.102017 року про стягнення заборгованості за кредитним договором №895/06-034-518 від 30.09.2008 року,-

В С Т А Н О В И В :

17.08.2020 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Акціонерне товариство «Альфа-Банк» із заявою, в якій просило замінити стягувача Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» у виконавчому написі №24497 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 31.10.2017 року про стягнення з заборгованості за кредитним договором №895/06-034-518 від 30.09.2008 року на правонаступника Акціонерне товариство «Альфа-Банк».

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну стягувача у виконавчому написі №24497 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 31.10.2017 року про стягнення з заборгованості за кредитним договором №895/06-034-518 від 30.09.2008 року відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою замінити стягувача у виконавчому написі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, Чуловського Володимира Анатолійовича № 24497 від 31 жовтня 2017 року про стягнення грошових коштів за кредитним договором №895/06-034-518 від 30 вересня 2008 року з ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа-Банк» у зв`язку з переходом до АТ «Альфа-Банк» прав кредитора за кредитним договором № 895/06-034-518 від 30 вересня 2008 року, укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 . Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного судового рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми процесуального права.

Сторони були належним чином повідомлені про дату апеляційного розгляду справи - 09 червня 2021 року, проте у судове засідання не з`явилися. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 31.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №24497, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №895/06-034-518 від 30.09.2008 року на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк».

Відповідно до підп.4 п.1.2. Статуту АТ «Укрсоцбанк», 26.04.2018 року загальними зборами акціонерів прийнято рішення про зміну найменування (назви) Банку з ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Укрсоцбанк», який є правонаступником усіх прав та обов`язків.

10.09.2019 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк» та внесено відповідні зміни до статуту АТ «Альфа-Банк», затвердженого Рішенням Спільних загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» та АТ «Укрсоцбанк» від 21.11.2019 року, оформленим протоколом №1/2019, та погодженого НБУ 26.11.2019 року.

Відповідно до підп. 2 п. 1.2 Розділу І Статуту АТ «Альфа-Банк» (нова редакція від 21.11.2019 року) АТ «Альфа-Банк» є правонаступником всього майна, прав і зобов`язань АТ «Укрсоцбанк» на підставі передавального акту (затвердженого рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» (рішення №5/2019 від 15.10.2019 року) та рішенням загальних зборів акціонерів АТ «Укрсоцбанк» (протокол № 4/2019 від 15.10.2019 року).

Підпунктом 2-а п. 1.2 Розділу І Статуту АТ «Альфа-Банк» (нова редакція від 21.11.2019 року) визначено, що АТ «Укрсоцбанк» змінював назву, зокрема АТ «Укрсоцбанк» стало правонаступником усіх прав і зобов`язань ПАТ «Укрсоцбанк» (згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 26.04.2018 року про зміну типу акціонерного товариства з публічного на приватне та про зміну найменування товариства).

17.08.2020 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Акціонерне товариство «Альфа-Банк» із заявою, в якій просило замінити стягувача Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» у виконавчому написі №24497 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 31.10.2017 року про стягнення з заборгованості за кредитним договором №895/06-034-518 від 30.09.2008 року на правонаступника Акціонерне товариство «Альфа-Банк».

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну стягувача у виконавчому написі №24497 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 31.10.2017 року про стягнення з заборгованості за кредитним договором №895/06-034-518 від 30.09.2008 року відмовлено.

Так, при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч.1 ст.379 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Проте, вимоги про заміну сторони у виконавчому написі нотаріуса до відкриття виконавчого провадження у порядку статті 379 КАС України є передчасними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів.

Відповідно до положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права кредитора на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Отже, виконавчі листи та виконавчі написи нотаріуса є різними видами виконавчих документів.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» в разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виконавчий напис може бути пред`явлений для виконання до відділу (підрозділу) державної виконавчої служби або приватного виконавця для примусового виконання відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» протягом трьох років з дня його вчинення.

Частиною 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом, Акціонерним товариством «Альфа-банк» не надано доказів відкриття виконавчого провадження на підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса.

Верховний Суд у постановах від 27 січня 2021 року у справі №ЗВ/380/22/20 та 28 січня 2021 року у справі №824/387/20-а зазначив, що до відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 379 КАС України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, під яким розуміється виконавчий документ, виданий судом, який розглядав адміністративну справу як суд першої інстанції.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа у розумінні статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже положення частини четвертої статті 379 КАС України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

Також у вказаних рішеннях Верховним Судом указано, що статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено вимоги, яким повинен відповідати виконавчий документ, а частиною четвертою статті 4 цього Закону встановлено вичерпний перелік підстав для повернення стягувачу виконавчого документа органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Враховуючи вищевикладене, вимоги про заміну сторони у виконавчому написі нотаріуса до відкриття виконавчого провадження у порядку статті 379 КАС України є передчасними.

Зазначена правова позиція міститься також у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року у справі №200/6545/20-а.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну стягувача у виконавчому написі приватного нотаріуса.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.