Справа № 705/4384/17
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 705/4384/17 Суддя (судді) першої інстанції: Коваль А.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочка Є.О., Федотова І.В.,

при секретарі - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Черкаській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправним рішення Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Черкаській області.

- зобов`язати Уманське районне відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області провести перевірку по факту ДТП, яка мала місце 01 грудня 2016 року за участю ОСОБА_2 та за участю ОСОБА_1 та оформити протокол про адміністративне правопорушення, у якому відобразити, що зіткнення автомобіля Mercedes Benz, д.н.з. НОМЕР_1 під керування ОСОБА_1 , відбулося не з металевою огорожею, а з його транспортним засобом, Mercedes Benz 311, д.н.з. НОМЕР_2 , який лежав на боку, за ст. 124 КУпАП.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 червня 2019 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що поняття справа про притягнення до адміністративної відповідальності не є тотожне поняттю постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, тому звертаючись з позовом про визнання протиправними дій суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, особа не обмежена можливістю оскарження лише дій, які пов`язані з винесенням постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, особа, яка не брала участі у справі, - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Свої доводи обгрунтовує тим, що стаття 286 КАС України передбачає оскарження до місцевого загального суду рішення (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції встановив, що 17 березня 2017 року суддею Соснівського районного суду м. Черкаси було винесено постанову, якою визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , а провадження у справі закрито, у зі спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Отримавши вказану постанову позивач звернувся до страхової компанії, звідки 06 травня 2017 року отримав відповідь про те, що у постанові Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 березня 2017 року не вказано, що відбулося зіткнення автомобіля під керуванням ОСОБА_1 з його автомобілем, внаслідок чого був пошкоджений його автомобіль.

11 липня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Уманського РВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області зі зверненням розглянути питання щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та відображення у ньому дійсних обставин, а саме, що зіткнення автомобіля під його керуванням відбулося не з металевою огорожею, а зіткнення відбулося з його автомобілем, який лежав на боку перекинутий.

Однак, 19 вересня 2017 року позивач отримав відповідь на своє звернення з якої слідує, що перевірка по вказаному факту уже проводилася (матеріали ЖЄО № 3530), внести додаткову інформацію щодо вказаного факту не надалося можливим через тривалий термін між подією та часом прийняття рішення.

Вважаючи, що дії відповідача є передчасними та незаконними, оскільки є документи, які стверджують зворотнє, а саме те, що зіткнення автомобіля Mercedes Benz, д.н.з. НОМЕР_1 (належність ОСОБА_3 ) під керуванням ОСОБА_1 відбулося з автомобілем, яким керував позивач, а на час зіткнення він був перекинутий, ОСОБА_2 звернувся до суду.

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;

5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

З викладених вище приписів вбачається, що після одержання позовної заяви суддя має з`ясувати, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Так, відповідно до ст. 20 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Таким чином, адміністративним процесуальним законодавством чітко розмежовано предметну підсудність місцевих загальних судів як адміністративних та окружних адміністративних судів та віднесено спори із суб`єктами владних повноважень, в тому числі органами поліції з приводу вчинення ними владно-управлінських дій (визнання таких дій неправомірними/протиправними) та зобов`язання вчинити певні дії до юрисдикції адміністративних судів.

Перевіряючи матеріали справи, колегія суддів встановила, що позивачем у цій справі є фізична особа, а саме ОСОБА_2 , місцем реєстрації проживання якого є: АДРЕСА_1 .

Відповідачем у цій справі зазначено Уманське районне відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Черкаській області, тобто орган державної влади, який знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Європейська, 27.

Здійснивши системний аналіз заявлених позовних вимог та наявних в матеріалах справи доказів, колегія суддів приходить до висновку про те, що предметом позову у даній справі є рішення прийняте за результатами звернення позивача та оформлене у формі листа № 5184 від 14 серпня 2017 року. При цьому, зі змісту вказаного листа вбачається, що звернення позивача було розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

У силу приписів ч. ч. 2, 3 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

При цьому, як було встановлено раніше, в даній справі позивачем не оскаржуються рішення, дії чи безіяльність суб`єктів владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, а заявлені позовні вимоги стосуються рішення відповідача прийнятого у визначеному Законом України «Про звернення громадян» порядку та зобов`язання останнього провести перевірку по факту дорожньо-транспортної пригоди.

Апеляційним судом враховуються висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», в якому Суд, зокрема зазначив, що фраза «судом встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, а в рішенні Комісії Ради Європи від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» («Занд проти Австрії») визначено, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів».

Відповідно до статті 6 КАС України та статті 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо предметної підсудності цієї справи.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів прийшла до висновку про наявність правових підстав для розгляду позову ОСОБА_2 до Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Черкаській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії Черкаським окружним адміністративним судом.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 318 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з направленням справи на розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду за встановленою законом підсудністю.

Керуючись ст. 243, 315, 318, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 червня 2019 року - скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Черкаській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії - направити на розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду за встановленою підсудністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов