Справа № 200/5680/21
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року справа №200/5680/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Блохіна А.А., Компанієць І.Д., за участю секретаря судового засідання - Харечко О.П., позивача - ОСОБА_1 , третьої особи - ОСОБА_2 , розглянув у відкритому удовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 у справі № 200/5680/21 (головуючий суддя І інстанції - Троянова О.В., складене у повному обсязі 17 травня 2021 у м. Слов`янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Краматорської міської ради та Виконавчого комітету Краматорської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , про визнання зобов`язання вчинити певні дії, встановлення виду юридичної особи, встановлення підстав, визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Краматорської міської ради, Виконавчого комітету Краматорської міської ради в якому просив суд:

Зобов`язати юридичну особу з назвою Краматорська міська рада вчинити певні дії, а саме на виконання закону України «Про доступ до публічної інформації» Документ 2939-VI чинний, поточна редакція - Редакція від 24.10.2020, підстава - 912-ІХ надати: належним чином засвідчену копію документу - розпорядчого акту Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування про утворення юридичної особи публічного права з назвою Краматорська міська рада станом на 25.05.1997 року; належним чином засвідчену копію документу - Рішення юридичної особи з назвою Краматорська міська рада , як органу місцевого самоврядування Територіальної Громади міста Краматорська, яким вона себе вважає, про створення юридичної особи публічного права Виконавчого комітету Краматорської міської ради з назвою "Виконавчий комітет Краматорської міської ради" станом на 21.05.1997 року; належним чином засвідчену копію документу, яким Територіальна Громада міста Краматорська уповноважила юридичну особу з назвою «Краматорська міська рада» , володіти, користуватися та розпоряджатися майном на свій розсуд і в своїх інтересах, що належить Територіальній Громаді міста Краматорська;

Витребувати до суду реєстраційну справу юридичної особи з назвою «Краматорська міська рада», вивчити її та встановити статус юридичної особи, наявності чи відсутності конституційних повноважень у юридичної особи «Краматорська міська рада», як юридичної особи публічного права власності, органу місцевого самоврядування територіальної громади міста Краматорська,що захопила у власність та протизаконно розташована у комунальній будівлі за адресою АДРЕСА_1 ;

Витребувати до суду реєстраційну справу юридичної особи з назвою «Виконавчий комітет Краматорської міської ради», вивчити її та встановити статус юридичної особи, наявності чи відсутності конституційних повноважень у юридичної особи «Краматорська міська рада», як юридичної особи публічного права власності, органу місцевого самоврядування територіальної громади міста Краматорська,що протизаконно розташована у комунальній будівлі за адресою пл. Леніна (Мира) №2 м. Краматорська, Донецької області, 84300;

Встановити вид, за порядком створення, юридичної особи з назвою «Краматорська міська рада», тобто приватного чи публічного права без розпорядчого акту про створення та без засновників;

Встановити вид, за порядком створення, «Виконавчий комітет Краматорської міської ради», тобто приватного чи публічного права без розпорядчого акту про створення та без засновників;

Встановити підстави законності створення, реєстрації та діяльності у статусі юридичної особи публічного права, органу місцевого самоврядування Територіальної громади міста Краматорська, яким представляє себе юридична особа з назвою «Краматорська міська рада» у відповідності до ст.1,3,5,7,8,140,143 Конституції України, ст.6 закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 81 Цивільного Кодексу України;

Встановити підстави законності створення, реєстрації та діяльності у статусі юридичної особи публічного права, органу місцевого самоврядування Територіальної громади міста Краматорська яким представляє себе юридична особа з назвою «Виконавчий комітет Краматорської міської ради» у відповідності до ст.1,3,5,7,8,140,143 Конституції України, ст.11.26 закону України «Про місцеве самоврядування в України», ст. 81 Цивільного Кодексу України;

Визнати протизаконним та нечинними рішення юридичної особи без засновників , без розпорядчого акту про створення з назвою «Краматорська міська рада» на підставі яких вона стала власником земельних ділянок : - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 29; Кадастровий номер № :00:001:0456; площа (га) 0.4318, що розташована за адресою пл.. Леніна (Мира) №2, м. Краматорськ, Донецької області, 84300; - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 129; Кадастровий номер № :00:003:0718; площа (га) 0.8203, що розташована за адресою вул. Шкадінова (Академічна), м. Краматорськ, Донецької області, 84300 які є законною власністю Територіальної Громади міста Краматорська;

Визнати протизаконним та не чинним рішення №766 від 07.09.2011 року «Про оформлення власності на об`єкт нерухомості» юридичної особи без засновників , без розпорядчого акту про створення з назвою «Виконавчий комітет Краматорської міської ради», а саме комунальній будівлі за адресою пл.. Леніна (Мира) №2, м. Краматорськ, Донецької області, 84300, яка є законною власністю Територіальної Громади міста Краматорська;

Винести окрему ухвалу, щодо незаконної діяльності фіктивного органу місцевого самоврядування - суб`єкта підприємницької діяльності приватного права власності громадянки ОСОБА_3 , юридичної особи - закладу з назвою "Краматорська міська рада" , та фіктивного органу місцевого самоврядування суб`єкту підприємницької діяльності приватного права власності громадянки ОСОБА_3 юридичної особи з назвою "Виконавчий комітет Краматорської міської ради" , протизаконно розташованих в будівлі за адресою пл. Леніна (Мира) №2, м. Краматорськ, Донецької області, 84300, що створювалися в супереч чинної Конституції та законів України з метою повалення Конституційного ладу, захоплення державної влади - влади Народу України організованою групою осіб, що мають владні повноваження,тобто діяння, умисно вчинені громадянами України - посадовими особами на шкоду суверенітетові, обороноздатності, державній, економічній безпеці України, з метою ослаблення держави здійснення інших дій, спрямованих на викрадання, привласнення, руйнування або пошкодження об`єктів державної власності, колективної власності територіальної громади міста Краматорська, які мають важливе народно-господарське економічне оборонне значення, як для частини держави України, якою є територіальна громада міста Краматорська, так і всієї держави в цілому, скасувавши затверджене в Конституції України право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економічно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, здійснення умисних дій спрямованих на порушення порядку, встановленого Конституцією України, умисного створення для жителів територіальної громади міста Краматорська таких життєвих умов, розрахованих на повне чи часткове фізичне знищення населення, скорочення дітонародження, а саме незаконна продаж підприємств комунальної власності, що призвело до безробіття, відсутність гідних умов життя та соціального захисту, що привело частину населення до злиднів ,жебрацтва, смерті, позбавлення жителів конституційного права на працю, безкоштовне житло, медичне обслуговування, руйнація та незаконне відчуження медичних, шкільних, дошкільних комунальних закладів, закладів позашкільного виховання, умисна руйнація економіки та інфраструктури міста в цілому, тобто штучні дії, що мають ознаки злочину з назвою геноцид.

Надати копії ухвали до Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Міністерству Юстиції, СБУ, НАБУ, САП для прийняття законних службових рішень щодо з`ясування всіх обставин та фактів узурпації влади Народу України, повалення Конституційного ладу, протизаконної діяльності та прийняття незаконних рішень фіктивними органами місцевого самоврядування - суб`єкта підприємницької діяльності приватного права власності, юридичної особи з назвою "Краматорська міська рада" та суб`єкту підприємницької діяльності приватного права власності громадянки ОСОБА_3 юридичної особи з назвою " Виконавчий комітет Краматорської міської ради" , встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності всіх причетних до повалення Конституційного ладу в державі Україна, захоплення державної влади Народу України у місті Краматорськ, посягання на територіальну цілісність і недоторканність України, державній зраді, економічних диверсіях, геноциді частини Українського народу жителів Територіальної Громади міста Краматорська привласнення, розкрадання комунального майна, коштів, земель, ресурсів, скарбів що завдало законному власнику - Територіальній Громаді міста Краматорська та позивачу матеріальної та моральної шкоди в особо великих розмірах.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі (в частині вимог) на підставі положень ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства, оскільки даний спір не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Зокрема, відмовлено у відкритті провадження судом першої інстанції щодо наступних позовних вимог:

витребування до суду реєстраційну справу юридичної особи з назвою «Краматорська міська рада», вивчити її та встановити статус юридичної особи, наявності чи відсутності конституційних повноважень у юридичної особи «Краматорська міська рада», як юридичної особи публічного права власності, органу місцевого самоврядування територіальної громади міста Краматорська,що захопила у власність та протизаконно розташована, у комунальній будівлі за адресою пл.. Леніна (Миру) №2, м. Краматорськ, Донецької області 84300;

Витребування до суду реєстраційну справу юридичної особи з назвою «Виконавчий комітет Краматорської міської ради», вивчити її та встановити статус юридичної особи, наявності чи відсутності конституційних повноважень у юридичної особи «Краматорська міська рада», як юридичної особи публічного права власності, органу місцевого самоврядування територіальної громади міста Краматорська,що протизаконно розташована у комунальній будівлі за адресою пл. Леніна (Мира) №2 м. Краматорська, Донецької області, 84300;

Встановлення виду, за порядком створення, юридичної особи з назвою «Краматорська міська рада», тобто приватного чи публічного права без розпорядчого акту про створення та без засновників;

Встановлення виду, за порядком створення, «Виконавчий комітет Краматорської міської ради», тобто приватного чи публічного права без розпорядчого акту про створення та без засновників;

Встановлення підстави законності створення, реєстрації та діяльності у статусі юридичної особи публічного права, органу місцевого самоврядування Територіальної громади міста Краматорська, яким представляє себе юридична особа з назвою «Краматорська міська рада» у відповідності до ст.1,3,5,7,8,140,143Конституції України, ст.6 закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 81 Цивільного Кодексу України;

Встановлення підстав законності створення, реєстрації та діяльності у статусі юридичної особи публічного права, органу місцевого самоврядування Територіальної громади міста Краматорська яким представляє себе юридична особа з назвою «Виконавчий комітет Краматорської міської ради» у відповідності до ст.1,3,5,7,8,140,143Конституції України, ст.11.26 закону України «Про місцеве самоврядування в України», ст. 81 Цивільного Кодексу України;

Визнання протизаконним та нечинними рішення юридичної особи без засновників , без розпорядчого акту про створення з назвою «Краматорська міська рада» на підставі яких вона стала власником земельних ділянок : - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 29; Кадастровий номер № :00:001:0456; площа (га) 0.4318, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ; - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 129; Кадастровий номер № :00:003:0718; площа (га) 0.8203, що розташована за адресою вул. Шкадінова (Академічна), м.Краматорськ, Донецька обл., 84300 які є законною власністю Територіальної Громади міста Краматорська;

Визнання протизаконним та не чинним рішення №766 від 07.09.2011 року «Про оформлення власності на об`єкт нерухомості» юридичної особи без засновників , без розпорядчого акту про створення з назвою «Виконавчий комітет Краматорської міської ради», а саме комунальній будівлі за адресою пл. Леніна (Мира) №2 м. Краматорська, Донецької області, 84300, яка є законною власністю Територіальної Громади міста Краматорська;

Винесення окремої ухвали, щодо незаконної діяльності фіктивного органу місцевого самоврядування - суб`єкта підприємницької діяльності приватного права власності громадянки ОСОБА_3 , юридичної особи - закладу з назвою "Краматорська міська рада" , та фіктивного органу місцевого самоврядування суб`єкту підприємницької діяльності приватного права власності громадянки ОСОБА_3 юридичної особи з назвою "Виконавчий комітет Краматорської міської ради" , протизаконно розташованих в будівлі за адресою пл. Леніна (Мира) №2 м. Краматорська, Донецької області, 84300, що створювалися в супереч чинної Конституції та законів України з метою повалення Конституційного ладу, захоплення державної влади - влади Народу України організованою групою осіб, що мають владні повноваження,тобто діяння, умисно вчинені громадянами України - посадовими особами на шкоду суверенітетові, обороноздатності, державній, економічній безпеці України, з метою ослаблення держави здійснення інших дій, спрямованих на викрадання, привласнення, руйнування або пошкодження об`єктів державної власності, колективної власності територіальної громади міста Краматорська, які мають важливе народно-господарське економічне оборонне значення, як для частини держави України,якою є територіальна громада міста Краматорська, так і всієї держави в цілому, скасувавши затверджене в Конституції України право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економічно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном,що належить їй, здійснення умисних дій спрямованих на порушення порядку, встановленого Конституцією України, умисного створення для жителів територіальної громади міста Краматорська таких життєвих умов, розрахованих на повне чи часткове фізичне знищення населення, скорочення дітонародження, а саме незаконна продаж підприємств комунальної власності, що призвело до безробіття, відсутність гідних умов життя та соціального захисту, що привело частину населення до злиднів, жебрацтва, смерті, позбавлення жителів конституційного права на працю, безкоштовне житло, медичне обслуговування, руйнація та незаконне відчуження медичних, шкільних, дошкільних комунальних закладів, закладів позашкільного виховання, умисна руйнація економіки та інфраструктури міста в цілому, тобто штучні дії, що мають ознаки злочину з назвою геноцид;

Надання копії ухвали до Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Міністерству Юстиції, СБУ, НАБУ, САП для прийняття законних службових рішень щодо з`ясування всіх обставин та фактів узурпації влади Народу України, повалення Конституційного ладу, протизаконної діяльності та прийняття незаконних рішень фіктивними органами місцевого самоврядування - суб`єкта підприємницької діяльності приватного права власності, юридичної особи з назвою "Краматорська міська рада" та суб`єкту підприємницької діяльності приватного права власності громадянки ОСОБА_3 юридичної особи з назвою "Виконавчий комітет Краматорської міської ради" , встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності всіх причетних до повалення Конституційного ладу в державі Україна, захоплення державної влади Народу України у місті Краматорськ, посягання на територіальну цілісність і недоторканність України, державній зраді, економічних диверсіях, геноциді частини Українського народу жителів Територіальної Громади міста Краматорська привласнення, розкрадання комунального майна, коштів, земель, ресурсів, скарбів що завдало законному власнику - Територіальній Громаді міста Краматорська та позивачу матеріальної та моральної шкоди в особо великих розмірах.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати вищевказану ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначив, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки відповідач є суб`єктом владних повноважень.

Зазначив щодо сумніву в професійності та неупередженості судді Троянової О.В., яка вступила в змову з представниками юридичної особи з назвою «Краматорська міська рада», оскільки судом не відкрито провадження щодо зобов`язання надати низку запитуваних документів.

Вважає, що його права як громадянина, якому законодавчо встановлено розпоряджатися землею та який має владну управлінську функцію, порушені особою з назвою Краматорська міська рада та її Виконавчий комітет.

Позивач та третя особа в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги просили суд її задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та третьої особи, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 1 ч.1 ст. 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання не чинними адміністративних договорів; за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень".

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

З аналізу зазначених норм Закону вбачається, що предметом адміністративного процесуального права є взаємовідносини у сфері, що складаються у зв`язку з реалізацією зацікавленими особами права на судовий захист.

Особливістю цих відносин є те, що вони пов`язані із реалізацією прав, свобод та інтересів суб`єктів у сфері публічно - правових відносин і спрямовані на захист від порушень з боку публічної влади при здійсненні нею владних управлінських функцій.

Тобто, специфіку публічно - правового спору визначають: суб`єктивний склад, підстави виникнення цього спору і тісне пов`язане з цим питання визначення меж повноважень адміністративного суду.

Що стосується кола суб`єктів публічно - правового спору, то обов`язковим його учасником є суб`єкт публічного управління, який є виразником державних і суспільних інтересів, носієм публічної влади, має особливий правовий статус, тому що наділений владними управлінськими функціями щодо об`єктів управління.

Специфіка публічно - правового спору обумовлена, також, його підставою: він виникає у випадку порушення суб`єктом публічного управління суб`єктивних публічних прав та інтересів громадянина або організації.

Особливістю правовідносин, що розглядаються адміністративними судами, є їх публічно - правовий характер, пов`язаний із сферою реалізації публічної влади.

Суттєвою ознакою публічно - правового спору є участь у справі суб`єкту владних повноважень, який виконує владні управлінські функції відносно інших суб`єктів і його рішення є обов`язковими для виконання.

Тобто, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року N 18-рп/2004 щодо "порушеного права", за захистом якого особа може звертатися до суду, то це поняття, яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес". Щодо останнього, то в тому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що "поняття "охоронюваний законом інтерес" означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним".

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів; особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

З позовних вимог (щодо яких відмовлено у відкритті провадження) не вбачається, що між позивачем та відповідачами виникли будь-які публічно-правові відносини, які пов`язані з виконанням останніми владних управлінських функцій.

Позивачем не наведено, які саме відповідачі вчинили дії або прийняли рішення відносно нього, його прав та обов`язків, які б можливо було перевірити судом на відповідність принципам діяльності суб`єктів владних повноважень, визначених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищевикладене та предмет даного спору, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про необхідність відмови у відкритті провадження у справі (в частині позовних вимог), при цьому, доводи апеляційної скарги повністю нівелюються вищевказаними нормами права та правовими висновками суду.

При цьому, розгляд справи фактично унеможливлюється за вимогами, які пред`явлені позивачем.

Так, у п. 35 рішення у справі "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" від 12.03.2009 року (Заява № 20347/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом (див. рішення у справі "Ґолдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom) від 21.02.1975 року). Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання такого права стосовно неповнолітніх та психічно хворих осіб (див. рішення у справі "Стаббінґс та інші проти Сполученого Королівства" (Stubbings and Others v. the United Kingdom) від 22.10.1996 року; і у справі "Толстой Милославський проти Сполученого Королівства" (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13.07.1995 року, серія A, № 316-B, сс. 80-81, пп. 62-67). Якщо доступ до суду обмежено внаслідок дії закону або фактично, Суд має з`ясувати, чи не порушило встановлене обмеження саму суть цього права і, зокрема, чи мало воно законну мету, і чи існувало відповідне пропорційне співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою (див. рішення у справі "Ашинґдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28.05.1985 року).

У п. 31 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" від 30.05.2013 року (Заява № 49069/11) Європейський суд з прав людини також зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб" (див. рішення від 28.05.1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom), п. 57, Series A № 93). Встановлюючи такі правила, Договірна держава користується певною свободою розсуду.

При цьому, така процесуальна дія не є порушенням права позивача на доступ до суду в розумінні норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (пункт 39 рішення від 24 квітня 2008 року у справі «C.G. та інші проти Болгарії», заява № 1365/07; пункт 170 рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України», заява № 21722/11).

Як неодноразово зазначав ЄСПЛ, формулювання законів не завжди чіткі, тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. Роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (пункти 31, 32 рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91; пункт 65 рішення від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11).

Надана судам роль в ухваленні судових рішень якраз і полягає в розвіюванні тих сумнівів у тлумаченні закону, які існують. Оскільки завжди існуватиме потреба у з`ясуванні неоднозначних моментів і адаптації до обставин, які змінюються (пункт 65 рішення ЄСПЛ від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11; пункт 93 рішення від 21 жовтня 2013 року у справі «Дель Ріо Прада проти Іспанії», заява № 42750/09).

У статті 6 Конвенції закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист та доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції»).

Доступ до правосуддя включає в себе розгляд справи «судом, встановленим законом».

Поняття «суд, встановлений законом» передбачає, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів і свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного, тобто це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.

Усі процесуальні кодекси містять вимогу про закриття провадження у справі у разі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного (або адміністративного чи господарського) судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України, пункт 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, пункт 1 частини першої статті 231 ГПК України).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 370/1288/15 (провадження № 14-612цс18), і підстав для відступу не вбачається.

У позивача наявне право на звернення до суду у разі незгоди з будь-якими діями, рішеннями чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень шляхом оскарження їх до суду.

Однак, такі дії, рішення чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень мають стосуватись безпосередньо прав особи, яка звертається за їх захистом.

При цьому, колегія суддів зауважує, що судом першої інстанції відкрито провадження в частині позовних вимог про зобов`язання юридичну особу з назвою Краматорська міська рада вчинити певні дії, а саме на виконання закону України «Про доступ до публічної інформації» Документ 2939-VI чинний, поточна редакція - Редакція від 24.10.2020, підстава - 912-ІХ надати: належним чином засвідчену копію документу - розпорядчого акту Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування про утворення юридичної особи публічного права з назвою Краматорська міська рада станом на 25.05.1997 року; належним чином засвідчену копію документу - Рішення юридичної особи з назвою Краматорська міська рада , як органу місцевого самоврядування Територіальної Громади міста Краматорська, яким вона себе вважає, про створення юридичної особи публічного права Виконавчого комітету Краматорської міської ради з назвою "Виконавчий комітет Краматорської міської ради" станом на 21.05.1997 року; належним чином засвідчену копію документу, яким Територіальна Громада міста Краматорська уповноважила юридичну особу з назвою «Краматорська міська рада» , володіти, користуватися та розпоряджатися майном на свій розсуд і в своїх інтересах, що належить Територіальній Громаді міста Краматорська

На думку суду апеляційної інстанції позов за такими вимогами повинен бути розглянутий за приписами Кодексу адміністративного судочинства.

Позивачем не наведено доказів, які викликають сумнів в професійності та неупередженості судді Троянової О.В., як і доказів змови з представниками юридичної особи з назвою «Краматорська міська рада», посилання на ці обставини є припущеннями апелянта.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, оскільки суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у справі стосовно частини позовних вимог, у зв`язку з відсутністю порушеного права позивача.

Керуючись статтями 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року у справі № 200/5680/21 - залишити без змін.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено в судовому засіданні 02 серпня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 серпня 2021 року.

Судді А.В. Гайдар

А.А.Блохін

І.Д. Компанієць