Справа № 520/4075/21
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2021-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 серпня 2021 року

Київ

справа № 520/4075/21

адміністративне провадження № К/9901/27317/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Гусака М.Б., Усенко Є.А.,

перевіривши касаційну скаргу Акціонерного товариства «Харківобленерго» на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2021 у справі № 520/4075/21 за заявою Акціонерного товариства «Харківобленерго» про забезпечення позову до подання позовної заяви, зацікавлена особа - Офіс великих платників податків ДПС,

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулося Акціонерне товариство «Харківобленерго» із заявою про забезпечення адміністративного позову до подання позову, в якій просило:

- зупинити стягнення на підставі рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 09.12.2020 № 4;

- заборонити Публічному акціонерному товариству "Мегабанк" (номер банку (МФО) 351629; : адреса 61002, м. Харків, вул. Алчевських, 30 Банківська ліцензія № 163 від 14.10.2011; номер бланка 00049), Публічному акціонерному товариству комерційному банку "Приватбанк" (номер банку (МФО) 305299: : адреса 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги. 50; Банківська ліцензія № 22 від 29.07.2009 номер бланка 00370). Публічному акціонерному товариству "Державний експортно-імпортний банк України" (номер банку (МФО) 322313: ; адреса 03150. м. Київ. вул. Антоновича. 127: банківська ліцензія № 2 від 05.10.2011; номер бланка 00010). Публічному акціонерному товарному "Райффайзен Банк Аваль" (номер банку (МФО) 300335: ; адреса 01011, м. Київ, вулиця Лескова, буд. 9: банківська ліцензія 10 від 05.10.2011: номер бланка 00004), Публічному акціонерному товариств) "УкрСиббанк" (номер банку (МФО) 351005; ; адреса 61050. м. Харків, проспект Московський,60; банківська ліцензія 75 від 28.12.2009 номер бланка 00446), Публічному акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" (номер банку (МФО) 300465: : адреса 01023. м. Київ. вул. Госпітальна. 12г: банківська ліцензія 148 від 15.06.2011 номер бланка 00538), Публічному акціонерному товариству акціонерному банку "Укргазбанк" (номер банку (МФО) 320478: : адреса 03087. м. Київ. вул. Єреванська. 1; банківська ліцензія 123 від 22.06.2009: помер бланка 00351) вчиняти дії. направлені на виконання інкасових доручень Офіса великих платників податків ДПС (). Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про стягнення з Акціонерного товариства «Харківобленерго» () коштів в рахунок погашення податкового боргу по податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств з вироблених в Україні товарів (послуг) відповідно до рішення Офісу великих платників податків ДПС від 09.12.2020 № 4 до набрання судовим рішенням в цій справі законної сили;

- заборонити Офісу великих платників податків ДІІС (), Північному міжрегіональному управлінню ДІІС по роботі з великими платниками податків (ідентифікаційний код юридичної особи 44131658) видавати інкасові доручення та вчиняти дії щодо пред`явлення інкасових доручень (розпоряджень) банках», які обслуговують рахунки Акціонерного товариства «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» () про стягнення з розрахункового рахунку Акціонерного товариства "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" () на підставі рішення Харківського управління Офісу великих платників податків від 09.12.2020 № 4.

Харківський окружний адміністративний суд ухвалою від 17.03.2021 заяву задовольнив частково, зупинив стягнення на підставі рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 09.12.2020 №4. В іншій частині в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовив.

Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 08.06.2021 ухвалу суду першої інстанції скасував, у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Харківобленерго" про забезпечення позову відмовив.

Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, АТ «Харківобленерго» подало касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Частиною другою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку (а саме: повернення заяви позивачеві (заявникові); відмови у відкритті провадження у справі; залишення позову (заяви) без розгляду; закриття провадження у справі; відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження), після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до частини третьої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20 висловила правову позицію, відповідно до якої у касаційному порядку можуть окрім інших переглядатися ухвали суду апеляційної інстанції щодо забезпечення позову (тобто, як ухвали, якими задоволено заяву про забезпечення позову, так і ухвали, якими відмовлено у такому забезпеченні), а також постанови суду апеляційної інстанції, якими скасовано вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову.

У касаційній скарзі АТ «Харківобленерго» зазначає, що при вирішенні питання про забезпечення позову, з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 640/1305/20, необхідно дослідити наступні питання: 1) обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову; 2) наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; 3) чи є імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; 4) запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Скаржник вважає наявними очевидні ознаки протиправності рішення №4 від 09.12.2020, про скасування якого мало намір подати позов АТ «Харківобленерго» і з метою зупинення стягнення коштів за яким подано цю заяву про забезпечення позову.

Згідно з доводами касаційної скарги, її основними мотивами є те, що: 1) у 2020 році АТ «Харківобленерго» вчасно та в строки передбачені ПК України складало податкову звітність та сплачувало податки; 2) у період з січня по листопад 2020 року у АТ «Харківобленерго» був відсутній податковий борг, оскільки за рішенням Харківського окружного адміністративного суду № 520/11487/19 борг сплачується в строки, встановлені судом, та за самостійно задекларованими зобов`язаннями були сплачені податки у розмірах та в строки визначені ПК України; 3) рішення №4 було прийняте за відсутності у Товариства податкового боргу; 4) незрозуміло за якими саме несплаченими податковими деклараціями несплаченими протягом 90 днів, відповідно до ст.95 ПК України обліковувався податковий борг та проводилося стягнення; 5) стягнення коштів було здійснено з безпосереднього рахунку Товариства оминаючи електронний рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ; 6) рішення №4 від 09.12.2020 контролюючим органом було прийняте в період дії рішення №3 від 30.06.2020; 7) рішенням №4 від 09.12.2020 відбувається подвійне стягнення одних і тих самих сум. У зв`язку з викладеним, заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення.

Як вбачається з постанови суду апеляційної інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд виходив з того, що надання правової оцінки доводам позивача, висловленим на обґрунтування позовних вимог по суті спору, має здійснюватися судом у межах процедури судового розгляду, з дотриманням усіх процесуальних гарантій учасників справи, передбачених процесуальним законом, а тому вжиття заходів забезпечення позову у такий спосіб, фактично, призводить до вирішення спору по суті й може мати вплив на судове рішення, яке згодом буде ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

З цих підстав суд дійшов висновку, що позов не може бути забезпечений у спосіб, заявлений позивачем, оскільки такий спосіб фактично підміняє собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду її по суті. Правова оцінка питань правомірності прийняття Офісом великих платників податків ДПС рішення від 09.12.2020 №4, його впливу на права та свободи позивача підлягає з`ясуванню під час розгляду справи по суті.

Поряд із цим, суд зазначив, що мотиви, наведені позивачем у заяві про забезпечення позову, не свідчать про реальний характер загрози правам заявника до ухвалення рішення по суті спору, а також не зумовлюють настання, внаслідок невжиття таких заходів, обставин, які б могли істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Апеляційний суд також встановив, що АТ «Харківобленерго» подало позов до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування рішення Офісу великих платників податків ДПС від 09.12.2020 №4 (справа №520/4563/21).

Під час ухвалення судового рішення апеляційний суд врахував висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04.03.2021 у справі № 640/7296/19, від 10.06.2021 у справі №380/5217/20, від 20.03.2019 у справі № 826/14951/18, від 28.10.2020 у справі № 140/2474/20.

Проаналізувавши зміст постанови апеляційного суду, колегія суддів не вбачає підстав вважати, що судом неправильно застосовано норми матеріального права чи порушено норми процесуального права.

Усталеною є практика Верховного Суду з питання вжиття заходів забезпечення позову (постанови ВС від 18.05.2021 у справі №140/13152/20, від 18.02.2021 у справі №420/7063/20, від 04.03.2021 у справі № 640/7296/19), відповідно до якої, якщо її систематизувати, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Щодо наявності очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення таким рішенням прав, свобод або інтересів осіб, які звернулися до суду, то вони повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом. Тобто, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною 2 статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивачів і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті, яке фактично ґрунтується на тих самих аргументах, які покладені в підстави позову, є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

У постанові від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Також Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що розгляд справи по суті - це безпосередньо вирішення спору судом з винесенням відповідного рішення, у свою чергу забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача. Такі заходи здійснюються до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду.

Колегія суддів вважає, що постанова суду апеляційної інстанції відповідає вищенаведеним висновкам Верховного Суду, оскільки доводи заявника, покладені як підстави для вжиття заходів забезпечення позову, фактично, є доводами по суті спору, які підлягають вирішенню судом під час розгляду позовних вимог про скасування рішення Офісу великих платників податків ДПС від 09.12.2020 №4, а тому вжиття заходів забезпечення позову у такий спосіб, фактично, призводить до вирішення спору по суті й може мати вплив на судове рішення, яке згодом буде ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

У касаційній скарзі не зазначено обставин, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову АТ «Харківобленерго», а її доводи зводяться саме до протиправності прийнятого рішення Офісу великих платників податків ДПС від 09.12.2020 №4, яке є предметом судового розгляду у справі №520/4563/21. Тому оцінка таким доводам заявника не може надаватися під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відмовляючи в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд апеляційної інстанції правильно застосував положення статті 150 КАС України, її правильне застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Постанова суду апеляційної інстанції ухвалена за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції, нею вирішено процесуальне питання, а тому за вищенаведеного правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Харківобленерго» на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2021 у справі № 520/4075/21 за заявою Акціонерного товариства «Харківобленерго» про забезпечення позову до подання позовної заяви, зацікавлена особа - Офіс великих платників податків ДПС.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіМ.М. Гімон М.Б. Гусак Є.А. Усенко