Справа № 640/13519/20
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочка Є.О., Федотова І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦСЕРВІС КИЇВ» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА :

У червні 2020 року позивач ТОВ «СПЕЦСЕРВІС КИЇВ» звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 01 квітня 2020 року № 34654 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 29 квітня 2020 року № 40439 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 29 травня 2020 року № 47351 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника;

- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві виключити ТОВ «СПЕЦСЕРВІС КИЇВ» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Головне управління ДПС у м. Києві, подало апеляційну скаргу, в якій, зазначаючи про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та здійснення порушень процесуальних норм, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що оскаржувані позивачем рішення прийняті у відповідності до норм Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165, який набрав чинності 01 лютого 2020 року (далі - Порядок № 1165), а тому підстави для їх скасування відсутні. Також відповідач, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, яка міститься у справі № 240/3665/19, стверджує, що оскаржувані рішення не порушують безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача, оскільки не створюють для платника податків жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав, та є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань. Крім того апелянт наголошує на наявності у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «СПЕЦСЕРВІС КИЇВ» просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Свою позицію обґрунтовує тим, що оскаржувані рішення відповідача порушують принцип індивідуальної відповідальності платника податків та прийняті з підстав, які не передбачені законом. Позивач просить врахувати, що оскаржувані ним рішення прийняті без факту перевірки складання та реєстрації податкових накладних постачальниками товарів/послуг. Крім того, позивач зазначає про правильність твердження суду про невідповідність рішень про відповідність платника критеріям ризиковості вимогам чинного законодавства з огляду на відсутність у них відомостей щодо податкової інформації, яка стала підставою для їх прийняття.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 01 квітня 2020 року № 34654 TOB «СПЕЦСЕРВІС КИЇВ» включено до переліку ризикових підприємств відповідно до п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку на підставі податкової інформації: «в ході аналізу бази даних ДПС України отримано податкову інформацію: товари: (код УКТЗЕД 8481) та послуги (код ДКПП 43.22) придбані у суб`єкта господарювання, який здійснює ризикову діяльність, а саме: TOB «АДОГА УНІВЕРС» (43275261)».

Позивач 21 квітня 2020 року надав контролюючому органу пояснення до рішення від 01 квітня 2020 року № 34654, у яких зазначено, що товариством були отримані податкові накладні від TOB «АДОГА УНІВЕРС» () на загальну суму 7806214 грн 58 коп., в т.ч. ПДВ 1301035 грн 76 коп. в програмному забезпеченні M.E.Doc. TOB «СПЕЦСЕРВІС КИЇВ» були виписані документи на повернення товару та отримані податкові накладні були вилучені з податкового та бухгалтерського обліку. В звітній Податковій декларації з ПДВ за березень місяць 2020 року господарські операції з TOB «АДОГА УНІВЕРС» () не включені до податкового кредиту. TOB «СПЕЦСЕРВІС КИЇВ» згідно Податкової декларації з ПДВ за березень місяць 2020 року було сплачено податку на суму 1061580 грн 00 коп. (платіжне доручення від 16 квітня 2020 року № 1904 на суму 999925 грн 00 коп. та платіжне доручення від 31 березня 2020 року № 1890 на суму 70974 грн 00 коп.).

Однак, 29 квітня 2020 року TOB «СПЕЦСЕРВІС КИЇВ» за результатами розгляду його документів та пояснень, в електронному кабінеті отримав від контролюючого органу - рішення від 29 квітня 2020 року № 40439, яким товариство включено до переліку ризикових підприємств відповідно до п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку на підставі податкової інформації: «використовуючи бази даних ДПС України, надані пояснення та копії документів, проведено аналіз діяльності TOB «СПЕЦСЕРВІС КИЇВ» (38763143), в процесі якого встановлено, що платником здійснюється придбання товарів/послуг у суб`єктів господарювання, які здійснюють ризикову діяльність, а саме: TOB «АДОГА УНІВЕРС» (43275261), TOB «ТД АДОНІС» (42806470), TOB «ТОРГ ЕКСІМІ» (42620140). TOB «СТРОЙБЛОК ЛТД» (42585520), TOB «ХАРКІВ ЕСТЕЙТ» (41582052). TOB «БІМАНАКВАД КОРПОРЕЙШН» (42678536), TOB «ТК ЕЛЕМЕНТ» (42870840), TOB «АКТА ПРОМ» (42274141), TOB «С КАРД СЕРВІС» (38605252)».

Позивач 21 травня 2021 року надав пояснення до рішення від 29 квітня 2020 року № 40439, в яких зазначено, що товариство дійсно мало господарські операції з TOB «ТД АДОНІС» (42806470), TOB «ТОРГ ЕКСІМІ» (42620140), TOB «СТРОЙБЛОК ЛТД» (42585520), TOB «ХАРКІВ ЕСТЕЙТ» (41582052), TOB «БІМАНАКВАД КОРПОРЕЙШН» (42678536), TOB «ТК ЕЛЕМЕНТ» (42870840), TOB «АКТА ПРОМ» (42274141), TOB «С КАРД СЕРВІС» (38605252)», однак, зважаючи на завершення виконання робіт/надання послуг за укладеними договорами ще в 2018 - 2019 роках, TOB «СПЕЦСЕРВІС КИЇВ» в 2020 році не придбавало жодних товарів/послуг у вказаних вище підприємств, а вказані підприємства не складали та не подавали для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних жодної нової податкової накладної на ім`я TOB «СПЕЦСЕРВІС КИЇВ».

Позивач зазначив та не заперечувалось відповідачем, що на підтвердження господарських операцій контролюючому органу було подано укладені з даними суб`єктами господарювання договори, акти здачі-приймання виконаних робіт на підтвердження завершення виконання робіт/надання послуг за укладеними договорами, податкові накладні, які на виконання п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України були складені контрагентами на ім`я позивача, направлені для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та прийняті податковим органом без зауважень та заперечень протягом 2018 - 2019 років.

Проте, рішенням комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 29 травня 2020 року № 47351 TOB «СПЕЦСЕРВІС КИЇВ» включено до переліку ризикових підприємств відповідно до п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку на підставі податкової інформації: «використовуючи бази даних ДПС України, надані пояснення та копії документів, проведено аналіз діяльності TOB «СПЕЦСЕРВІС КИЇВ» (38763143), в процесі якого встановлено, що платником здійснюється придбання товарів/послуг у суб`єктів господарювання, які здійснюють ризикову діяльність, а саме: TOB «АДОГА УНІВЕРС» (43275261), TOB «ТД АДОНІС» (42806470). TOB «ТОРГ ЕКСІМІ» (42620140). TOB «СТРОЙБЛОК ЛТД» (42585520). TOB «ХАРКІВ ЕСТЕЙТ» (41582052), TOB «БІМАНАКВАД КОРПОРЕЙШН» (42678536), TOB «ТК ЕЛЕМЕНТ» (42870840), TOB «АКТА ПРОМ» (42274141), TOB «С КАРД СЕРВІС» (38605252)».

Вважаючи протиправними рішення відповідача від 01 квітня 2020 року № 34654, від 29 квітня 2020 року № 40439 та від 29 травня 2020 року № 47351 про віднесення товариства до переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані у даній справі рішення не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії та породжують їх неоднозначне трактування, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку позивача виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України не доведено наявність конкретних підстав прийняття рішень про відповідність TOB «СПЕЦСЕРВІС КИЇВ» п. 8 Критеріїв ризиковості платників податків.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України (п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України).

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне підкреслити, що Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 і Порядок №1165, який набрав чинності з 01 лютого 2020 року, передбачають кардинально різні механізми зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів; механізм розгляду скарги щодо рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так, відповідно до п. 6 Порядку № 1165 у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

При цьому, додатком 4 до Порядку № 1165 затверджено типову форму рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, яка містить наступне формулювання: «Рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.».

Отже, Порядок № 1165, який був чинним на час прийняття спірних рішень, прямо передбачає можливість оскарження рішень про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 340/474/20, від 5 січня 2021 року у справі № 640/10988/20, від 5 січня 2021 року у справі № 640/11321/20.

Відтак, надання оцінки правомірності такому рішенню у межах судового оскарження на відповідність критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, відповідає завданням адміністративного судочинства.

Наполягаючи на скасуванні оскаржуваного рішення та прийнятті рішення про відмову у задоволенні позовних вимог відповідач просив врахувати правову позицію Верховного Суду, яка міститься у постанові від 03 березня 2020 року у справі № 240/3665/19.

Однак, врахування вказаної правової позиції під час вирішення спірних правовідносин є неможливим з огляду на те, що оскаржувані позивачем рішення були прийняті в період дії Порядку № 1165, а правовідносини, які були предметом розгляду у справі № 240/3665/19 - Порядку №117, які є різними.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

З огляду на викладене суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що рішення відповідача від 01 квітня 2020 року № 34654, від 29 квітня 2020 року № 40439 та від 29 травня 2020 року № 47351 про віднесення товариства до переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, є індивідуальними актами у розумінні п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України, а тому можуть бути оскаржені TOB «СПЕЦСЕРВІС КИЇВ» у судовому порядку.

Так, пунктами 5 - 7 Порядку № 1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття.

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).

Як вірно зазначив суд першої інстанції, відповідачем прийняті рішення про віднесення позивача до переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку на підставі п. 8 Додатку 1 - у зв`язку з наявністю у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що незважаючи на те, що затверджена Порядком №1165 форма рішення не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності п.п. 1 - 8 критеріїв ризиковості платника податку, це не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого ч. 2 ст. 77 КАС України.

Аналогійної позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 16 грудня 2020 року у справі № 340/474/20, від 5 січня 2021 року у справі № 640/10988/20, від 5 січня 2021 року у справі № 640/11321/20.

З матеріалів справи вбачається, що в оскаржуваних рішеннях від 01 квітня 2020 року № 34654, від 29 квітня 2020 року № 40439 та від 29 травня 2020 року № 47351 про віднесення підприємства до переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, як підставу для визнання позивача таким, що відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платників податків, в тому числі після розгляду наданих пояснень від 21 квітня 2020 року та від 21 травня 2021 року, вказано лише, що використовуючи бази даних ДПС України, надані пояснення та копії документів, проведено аналіз діяльності TOB «СПЕЦСЕРВІС КИЇВ» (38763143), в процесі якого встановлено, що платником здійснюється придбання товарів/послуг у суб`єктів господарювання, які здійснюють ризикову діяльність, а саме: TOB «АДОГА УНІВЕРС» (43275261), TOB «ТД АДОНІС» (42806470). TOB «ТОРГ ЕКСІМІ» (42620140). TOB «СТРОЙБЛОК ЛТД» (42585520). TOB «ХАРКІВ ЕСТЕЙТ» (41582052), TOB «БІМАНАКВАД КОРПОРЕЙШН» (42678536), TOB «ТК ЕЛЕМЕНТ» (42870840), TOB «АКТА ПРОМ» (42274141), TOB «С КАРД СЕРВІС» (38605252)».

Разом з тим, як зазначив позивач та не спростовано відповідачем у апеляційній скарзі, податкові накладні, які на виконання п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України були складені контрагентами на ім`я позивача, направлені для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та прийняті податковим органом без зауважень та заперечень протягом 2018 - 2019 років, а у 2020 році вказані підприємства не складали та не подавали для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних жодної нової податкової накладної на ім`я TOB «СПЕЦСЕРВІС КИЇВ».

Отже, із оскаржуваних позивачем рішень та наданих відповідачем пояснень не простежуються конкретні підстави прийняття рішень про відповідність TOB «СПЕЦСЕРВІС КИЇВ» п. 8 Критеріїв ризиковості платників податків, адже у них не зазначено яка саме податкова інформація наявна у контролюючих органів, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка мала б бути зазначена в поданих для реєстрації податкових накладних/розрахунках коригування. Також невідомо, щодо яких податкових накладних/розрахунку коригування встановлено таку інформацію.

Водночас, документального підтвердження обставин того, що підприємство та/або контрагент задіяні у проведенні ризикових операцій відповідач не надав. Під час розгляду справи відповідач не надав жодного доказу, який досліджувався в ході засідання комісії, і який слугував підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не довів наявність обґрунтованих підстав для віднесення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості відповідно до п. 8 Критеріїв ризиковості, а судом такі не встановлені.

У свою чергу, аналіз змісту указаного пункту свідчить, що законодавцем встановлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника ПДВ Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.

Так, рішенню Комісії регіонального рівня питання відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника ПДВ має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, за наслідками чого здійснюється моніторинг платника податку, податкової накладної/розрахунку коригування.

Крім того, встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.

Отже, питання відповідності підприємства Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації.

При цьому моніторинг проводиться в автоматизованому порядку.

Разом з тим, зі змісту оскаржуваних рішень випливає, що комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність позивача Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість не за наслідками подання останнім податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації, що має передувати моніторингу платника податку, моніторингу такої накладної/розрахунку коригування.

Відтак, на переконання судової колегії, ненадання відповідних доказів контролюючим органом свідчить, що у нього були відсутні правові підстави для віднесення позивача до ризикових платників податків.

У розрізі наведеного суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу, що у справі «Рисовський проти України» Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип «належного урядування» не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

З урахуванням наведеного, а також зважаючи на те, що оскаржувані рішення відповідача від 01 квітня 2020 року № 34654, від 29 квітня 2020 року № 40439 та від 29 травня 2020 року № 47351 про віднесення ТОВ «СПЕЦСЕРВІС КИЇВ» до переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, прийняті відповідачем без наявних на те правових підстав та з порушенням передбачених Порядком № 1165 і Додатку 1 до нього процедури і передумов його прийняття, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку що останні як індивідуальні акти підлягають скасуванню.

Як вже було зазначено вище, положеннями п. 6 Порядку зупинення № 1165 закріплено, що у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Отже, саме по собі скасування у судовому порядку рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості є безумовною підставою для виключення комісією регіонального рівня платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості.

У зв`язку з цим судова колегія вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. п. 4, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При цьому судовою колегією враховується, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що належним і повним способом захисту порушених прав TOB «СПЕЦСЕРВІС КИЇВ» є зобов`язання Головного управління ДПС у м. Києві виключити позивача з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 240, 242-244, 250, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов