Справа № 337/4694/20
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

06 серпня 2021 року Справа № 337/4694/20 ЗП/280/39/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району про стягнення індексації грошових доходів та трьох процентів річних,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивував тим, що постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13.04.2012 задоволено частково його позов до УПСЗН ЗМР по Хортицькому району, визнано протиправними дії щодо відмови у виплаті йому одноразової допомоги на оздоровлення у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат за 2011рік, передбаченому ст.48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язано нарахувати та сплатити недоплачену суму щорічної одноразової допомоги на оздоровлення у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат за 2011 рік, передбаченому ст.48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням виплат, які були вже проведені. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.05.2014 дана постанова була залишена без змін, тобто набрала законної сили. На виконання вищезазначеної постанови УПСЗН ЗМР по Хортицькому району йому була нарахована недоплачена сума щорічної одноразової допомоги на оздоровлення в розмірі 4920,00 грн., яка до теперішнього часу не виплачена. У зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання з виплати вказаної суми вона на підставі ст.625 ЦК України підлягає сплаті з урахуванням індексу інфляції за період з 06.05.2014 по 30.10.2020 в сумі 7355,91грн. та 3% річних за цей же період в сумі 958,00грн., усього 8313,91грн.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2021 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району на користь ОСОБА_1 три відсотки річних в сумі 443,61грн., інфляційні втрати в сумі 905,28грн., усього 1348,89грн. (одна тисяча триста сорок вісім гривень 89 копійок).

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району на користь держави (рахунок - UA0026001, Банк - Казначейство України (ЕАП), отримувач - ГУК у м. Києві/м.Київ/, код класифікації доходів бюджету 22030106, код отримувача (ЄРДПОУ) 37993783) судовий збір в сумі 136,63грн.(сто тридцять шість гривень 63 копійки).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 22 квітня 2021 року, апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району задоволено частково, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2021 року у цій справі скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району про стягнення індексації грошових доходів та трьох процентів річних - закрито. У відповідності до вимог ст.256 ЦПК України, роз`яснено позивачу його право на звернення з вказаним позовом до адміністративного суду та про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

07.05.2021 ОСОБА_1 звернувся до Запорізького апеляційного суду із заявою про передачу справи за встановленою юрисдикцією.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу №337/4694/20 передано Запорізького окружного адміністративного суду за підсудністю.

На підставі автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №337/4694/20 передано на розгляд судді Конишевій О.В.

Ухвалою суду від 07.06.2021 прийнято до провадження справу №337/4694/20 (Провадження № ЗП/280/39/21) за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін; з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя №2-а/0825/100/2012 від 13.04.2012 позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району задоволено частково - визнано протиправними дії УПСЗН ЗМР по Хортицькому району щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової допомоги на оздоровлення у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат за 2011р., передбаченої ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язано УПСЗН ЗМР по Хортицькому району нарахувати та сплатити ОСОБА_1 недоплачену суму щорічної одноразової допомоги на оздоровлення у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат за 2011рік, передбаченої ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням виплат, які були вже проведені.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.05.2014 зазначена постанова залишена без змін і відповідно набрала законної сили.

Згідно з листом УСЗН ЗМР по Хортицькому району №02-09/7737 від 08.10.2020 на виконання постанови Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 13.04.2012 у справі №2-а/0825/100/2012 щодо недоплаченої суми щорічної одноразової допомоги на оздоровлення у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат за 2011рік Управлінням розрахована суму в розмірі 4920,00 грн.

На підставі постанови Хортицького районного суду м.Запоріжжя №2-а/0825/100/2012 від 13.04.2012 у відповідача УСЗН ЗМР по Хортицькому району з моменту набрання цією постановою законної сили (06.05.2014р) виникло зобов`язання нарахувати та сплатити позивачу ОСОБА_1 недоплачену суму одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2011рік в розмірі, передбаченому ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

УСЗН ЗМР по Хортицькому району на виконання зазначеної постанови суду розрахувало недоплачену суму, розмір якої склав 4920грн., але до теперішнього часу зазначену суму не виплатив, що не спростовано позивачем.

Позивач у позові просить на підставі статті 625 Цивільного кодексу України стягнути з відповідача на користь позивача нараховані інфляційні втрати та три проценти річних за період з 06.05.2014 по 30.10.2020 на суму заборгованості, нарахованої на виконання постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13.04.2012 у справі №2-а/0825/100/2012 у загальній сумі 8313,91 грн.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

У ст.11 Цивільного кодексу України зазначено: «1.Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. 2.Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. 3.Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. 4.У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. 5.У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. 6.У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події».

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч.1 ст.533 Цивільного кодексу України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Як зазначено у ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З матеріалів справи суд не вбачає наявність цивільно-правових відносин між позивачем та відповідачем як суб`єктом владних повноважень, наявність цивільно-правового порушення з боку відповідача, який мав би складатися з протиправної поведінки (умисне протиправне користування відповідачем коштами належними позивачеві), що спричинила збитки, вини заподіювача шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між ними.

У відповідача не виникло перед позивачем грошового зобов`язання в порядку ст.11 Цивільного кодексу України як зобов`язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України, а відтак відповідач не є боржником, що прострочив виконання грошового зобов`язання у розумінні ст.625 Цивільного кодексу України.

Також, за змістом норми права наведеної у ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Проте, у позивача не виникло право на застосування наслідків порушення грошового зобов`язання відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України.

Суд зазначає, що Постановою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 31.01.2015 у справі №332/40/15-а не визначено грошового зобов`язання до стягнення, таке рішення має зобов`язальний характер, а тому у справі відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України.

Враховуючи наведене вище, а саме, що Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя №2-а/0825/100/2012 від 13.04.2012 не визначено розмір заборгованості щодо перерахунку та виплати частини щорічної разової допомоги на оздоровлення за 2011 рік позивача, стягнення грошових сум ним не встановлено, тобто між сторонами відсутні грошові зобов`язання, то суд вважає, що вимога позивача про стягнення суми індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми боргу не підлягає задоволенню.

Аналогічне застосування норм права відображено у: постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.08.2020 у справі №826/7444/16 (адміністративне провадження №К/9901/44555/18); постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2020 у справі №826/17595/18; постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2021 у справі №420/9227/20; постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2021 у справі №646/4625/20, Третього апеляційного адміністративного суду від 08.04.2021 у справі №280/8863/20.

Враховуючи з`ясовані обставини, досліджені матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Оскільки у задоволенні позовної заяви має бути відмовлено, то, відповідно, має бути відмовлено й у стягненні на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень (відповідача) судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250, 262 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району (69097, м. Запоріжжя, вул. Лахтинська, 4Б, ) -відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 06.08.2021.

Суддя О.В. Конишева