Справа № 804/1209/18
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2021 року Справа № 804/1209/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване виробниче підприємство "Криворіждорвибухпром" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2018 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 27.03.2018 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 року провадження у справі № 804/1209/18 поновлено. Підготовче засідання призначено на 08.06.2021 року.
08.06.2021 року у підготовчому засіданні відповідачем задоволене клопотання про правонаступництво. Закрито підготовче провадження. Справу призначено до розгляду по суті та оголошено перерву до 22.06.2021 року.
22.06.2021 року у судове засідання з`явився представник позивача. Належним чином повідомлений представник відповідача у судове засідання не з`явився. У зв`язку з відсутністю відповідача, суд на місці ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Контролюючим органом на підставі наказу від 13.10.2017 року № 2283 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «СВП «Криворіждорвибухпром» з питання неподання звіту про контрольовані операції за 2014 рік.
За наслідками перевірки складений акт від 30.10.2017 року №140/28-10-46-18/34440022 (далі Акт перевірки), висновками якого встановлено порушення ТОВ «СВП «Криворіждорвибухпром» п.п. 39.4.2. п. 39.4 ст. 39 ПК України, в частині неподання звіту про контрольовані операції за 2014 рік у строк, передбачений п.п. 39.4.2. п. 39.4 ст. 39 ПК України.
Вказані висновки Акту перевірки обґрунтовані контролюючим органом наступними обставинами.
Па підставі наказу від 03.07.2015 року №115/22.03 Криворізькою південною ОДПІ ГУ ДФС з 03.07.2015 року по 16.07.2015 року було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «СВП «Криворіждорвибухпром» з питань порушення п.39.4 ст.39 ПК України, в частині неподання звіту про контрольовані операції за 2014 р.
За результатами перевірки якої складено акт від 30.07.2015 року №101/2203-34440022.
Проведеною перевіркою встановлено порушення ТОВ «СВП «Криворіждорвибухпром» пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 ПК України, в частині неподання звіту про контрольовані операції за звітний період 2014 рік.
Відтак, на думку контролюючого органу, у позивача з 04.03.2017 року почав перебіг 30 денного строку для подання звіту про контрольовані операції за 2014 рік.
Зважаючи на той факт, що станом на момент складання акту перевірки від 30.10.2017 року №140/28-10-46-18/34440022 ТОВ «СВП «Криворіждорвибухпром» не поданий звіт про контрольовані операції, контролюючим органом зроблений висновок про наявність в діях останнього складу податкового правопорушення, передбаченого п. 120.3 ст. 120 ПК України.
Рішенням ДФС від 26.01.2018 року 2729/6/99-99-11-03-01-25 скаргу ТОВ «СВП «Криворіждорвибухпром» залишено без задоволення.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню, суд виходить із наступного.

Відповідно до п.п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), платники податків (крім Національного банку України), які протягом звітного періоду здійснювали контрольовані операції, зобов`язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, наступного за звітним, засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Пунктом 120.3 ст. 120 ПК України (в редакції, яка діяла до 31.12.2016) встановлена відповідальність за неподання платником податків звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або невключення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, що тягне за собою накладення штрафу у розмірі:

- 300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, у разі неподання (несвоєчасного подання) звіту про контрольовані операції;

- 1 відсоток суми контрольованих операцій, незадекларованих у поданому звіті про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі незадекларовані контрольовані операції;

- 3 відсотки суми контрольованих операцій, щодо яких не була подана документація, визначена п.п. 39.4.6 п. 39.4 ст. 39 цього Кодексу, але не більше 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі контрольовані операції, здійснені у відповідному звітному році.

Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє платника податку від обов`язку подання звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин п. 120.3 ст. 120 ПК України передбачав відповідальність у вигляді штрафу за три види порушень, пов`язаних із недотриманням платниками податків вимог ПК України в частині здійснення контролю за трансфертним ціноутворенням (контрольованими операціями), а саме: за неподання (несвоєчасне подання) звіту про контрольовані операції; за недекларування контрольованих операцій у поданому звіті про контрольовані операції; за неподання документації, визначеної п.п. 39.4.6 п. 39.4 ст. 39 цього Кодексу.

При цьому, згідно з абз. 1 п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Наведені норми у контексті спірних правовідносин свідчать, що платник податків мав обов`язок подавати щорічний звіт про контрольовані операції у строк до 1 травня року, а у разі неподання такого звіту у зазначений строк мав сплатити застосовані контролюючим органом штрафні санкції протягом 10 календарних днів, які настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення.

З 01.01.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 року №1797-VIII (далі - Закон №1797-VIII), яким внесені зміни до Податкового кодексу України.

Так, зокрема згідно з абз.1 п.п.39.4.2 п.39.4 ст.39 ПК України (в редакції з 01.01.2017 року), платники податків, які у звітному році здійснювали контрольовані операції, зобов`язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 жовтня року, що настає за звітним, засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Пунктом 120.3 ст.120 ПК України (в редакції з 01.01.2017 року) визначено, що за неподання платником податків звіту про контрольовані операції (уточнюючого звіту) та/або документації з трансфертного ціноутворення або невключення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог п.39.4 ст.39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу (штрафів) у розмірі:

- 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, - у разі неподання звіту про контрольовані операції;

- 1 відсотка суми контрольованих операцій, не задекларованих у поданому звіті про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі незадекларовані контрольовані операції;

- 3 відсотки суми контрольованих операцій, щодо яких не була подана документація, визначена п.п. 39.4.6 та 39.4.8 п. 39.4 ст. 39 цього Кодексу, але не більше 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі контрольовані операції, здійснені у відповідному звітному році.

Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє платника податків від обов`язку подання звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення.

Неподання платником податків звіту про контрольовані операції (уточнюючого звіту) та/або документації з трансфертного ціноутворення після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафу (штрафів), передбаченого цим пунктом, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожен календарний день неподання звіту про контрольовані операції (уточнюючого звіту) та/або документації з трансфертного ціноутворення.

Таким чином, з 01.01.2017 року у Податковому кодексі України з`явилася норма - абзаци 6, 7 пункту 120.3 статті 120, яка встановлює відповідальність платника податків у вигляді штрафу за неподання звіту про контрольовані операції після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафу.

Отже, зазначений вид відповідальності, як і склад порушення, передбачений Податковим кодексом України лише з 01.01.2017 року, тобто був відсутній на момент застосування до позивача штрафних санкцій за неподання звіту про контрольовані операції за 2014 рік, що не спростовано відповідачем.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

У свою чергу в рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року №1/99 зазначено, що частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, враховуючи приписи статті 58 Конституції України та те, що саме з 01.01.2017 року ст. 120 ПК України доповнено абз. 6, 7 п. 120.3 ст. 120, які на момент вчинення позивачем порушення у виді неподання подання звіту про контрольовані операції за 2014 рік та застосування за це штрафних санкцій у 2015 році (незалежно від результату їх оскарження в судовому порядку) не існували, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для застосування до позивача штрафних санкцій на підставі п.120.3 ст.120 Податкового кодексу України (у редакції з 01.01.2017 року).

Аналогічна позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена в постановах Верховного Суду від 22.12.2018 року у справі № 826/364/18, від 15.05.2020 року у справі №826/5802/17, від 23.02.2021 року у справі № 810/3541/17.

Крім того, судом встановлено, що постановою Верховного Суду від 09.03.2021 року у справі № 804/14527/15 касаційну скаргу ТОВ «СВП «Криворіждорвибухпром» задоволено частково, постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2017 року скасовано, справу №804/14527/15 направлено на новий апеляційний розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.05.2021 року у справі №804/14527/15 апеляційну скаргу Криворізької південної ОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2015 року у справі №804/14527/15 - без змін.

Суд звертає увагу, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2015 року у справі № 804/14527/15 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 08.09.2015 року №, узгодженість якого була передумовою для проведення спірної перевірки та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 17.11.2017 року.

Вказане свідчить про відсутність законних підстав для застосування до позивача штрафних санкцій на підставі п. 120.3 ст. 120 Податкового кодексу України, а як наслідок, про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та необхідність його скасування.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 19000,80 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 224 від 21.02.2018 року.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 19000,80 грн. підлягає стягненню з Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване виробниче підприємство «Криворіждорвибухпром» (вул. Січеславська, буд. 13, прим. 56, м. Кривий Ріг, 50014, ) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (49600, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, пр.Поля Олександра, будинок 57, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати видане Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби податкове повідомлення-рішення № від 17.11.2017 року, відповідно до якого з ТОВ «СВП «Криворіждорвибухпром» підлягає стягненню сума 1266720,00 грн. (штрафна санкція).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків () на користь ТОВ «СВП «Криворіждорвибухпром» () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 19000,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський