Справа № 580/492/21
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/492/21 Суддя (судді) першої інстанції: С.М. Гарань
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя Грибан І.О.,

судді: Беспалов О.О.,

Федотов І.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України Черкаської області, в якому просив: - визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення позивачу відсоткового значення з 90% до 50% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді зазначеній у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації в Черкаській області від 24.02.2020 № 04-344/20 при здійсненні перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, скасувавши рішення відповідача від 04.01.2021 № 2300-0305-8/112;

- зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці у розмірі 90% заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, без обмежень граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Черкаській області від 24.02.2020 № 04-344/20, з урахуванням раніше проведених виплат, починаючи з 19.02.2020;

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач при проведенні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці безпідставно зменшив основний розмір раніше призначеного грошового утримання з 90% на 50%, чим порушив його набуте право на соціальний захист, що є неприпустимим у діяльності органу державної влади.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року позовні вимоги задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення з 90% до 50% від суддівської винагороди при здійсненні перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці у розмірі 90% заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 01.03.2020 з урахуванням раніше проведених виплат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у відповідача не було підстав для застосування розміру 90 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, оскільки розрахунок не може бути здійснений одночасно із застосуванням двох різних законів, а саме: щодо відсотків суддівської винагороди Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010, а щодо розміру суддівської винагороди Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 17.06.2014.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою скаргу Головного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційних скарг на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Указом Президента України №608/2005 від 03.04.2005 позивача призначено на посаду судді Драбівського районного суду Черкаської області строком на 5 років.

Постановою Верховної Ради України №2512-VI від 09.09.2010 позивача обрано на посаду судді Драбівського районного суду Черкаської області безстроково.

Рішенням Вищої ради юстиції №3132/с/15-16 від 08.12.2016 року позивача звільнено з посади судді Драбівського районного суду Черкаської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

14 грудня 2016 року головою Драбівського районного суду Черкаської області виданий наказ №41-ОС, згідно якого позивач відрахований зі штату Драбівського районного суду Черкаської області з 14.12.2016 у зв`язку зі звільненням у відставку.

15 грудня 2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Драбівському районі Черкаської області із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке і було призначене з 15.12.2016 у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

07 березня 2017 року позивач звернувся із заявою до Управління Пенсійного фонду України в Драбівському районі Черкаської області, у якій просив здійснити йому перерахунок призначеного грошового утримання у розмірі 90% заробітної плати судді на відповідній посаді з 15.12.2016.

Листом №11/Ш-10 від 15.03.2017 Управління Пенсійного фонду України в Драбівському районі Черкаської області повідомило позивача про відсутність підстав для здійснення такого перерахунку посилаючись на те, що відповідно до ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. А тому стаж роботи позивача на посаді судді становить 11 років 10 місяців 14 днів.

Не погодившись з розрахунком стажу, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, позивач звернувся з вказаним позовом до Чорнобаївського районного суду Черкаської області.

Постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11 травня 2017 року у справі № 692/290/17, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року, позов задоволено.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду постановою від 12 грудня 2019 року у вказаній справі № 692/290/17 змінюючи постанову першої інстанції та ухвалу апеляційного суду в частині мотивів, вказав таке.

Позивач з 01.08.1979 призначений на посаду стажиста прокуратури м. Умані, з 28.07.1980 - виконуючим обов`язки помічника прокурора м. Умані, з 05.11.1980 його переведено на посаду помічника прокурора м. Умані, з 27.02.1981 призначено старшим помічником прокурора м. Умані, з 24.04.1985 переведено на посаду заступника Уманського прокурора, з 13.10.1989 переведено на посаду прокурора, з 28.12.1989 призначено на посаду старшого помічника прокурора області, з 09.07.1992 призначено на посаду старшого помічника прокурора області, з 01.09.1998 призначено начальником відділу організаційно-правового забезпечення прокуратури області, з 01.06.1999 призначено старшим помічником прокурора області, з 17.01.2000 призначено прокурором Драбівського району, де він працював до 17.01.2005.

За таких обставин, до загального стажу роботи позивача, який дає право на відставку належить враховувати, крім роботи на посаді судді (11 років 10 місяців 14 днів), роботу на посадах виконуючого обов`язки помічника прокурора, помічника прокурора, старшого помічника прокурора, заступника прокурора, начальника відділу організаційно-правового забезпечення прокуратури, прокурора (з 28.07.1980 по 17.01.2005 - 24 роки 5 місяців 21 день), загалом 36 років 04 місяці 5 днів.

У зв`язку із зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА у Черкаській області від 24.02.2020 №04-344/20 з 24.02.2020.

Відповідач листом від 05.03.2020 відмовив позивачу в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді. Вказану відмову відповідач обгрунтував тим, що рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) пункт 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII та рекомендовано Верховній Раді України невідкладно привести положення законодавства України у відповідність, однак станом на 28.02.2020 відповідні зміни до Закону № 1402-VIII не внесено.

Черкаський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 17.09.2020 в адміністративній справі № 580/3223/20 визнав протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у проведенні ОСОБА_1 перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.03.2020 на підставі довідки ТУ ДСА у Черкаській області від 24.02.2020 №04-344/20. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА у Черкаській області від 24.02.2020 №04-344/20 із врахуванням раніше сплачених сум, починаючи з 01.03.2020.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на виконання судового рішення у справі № 580/3223/20, здійснило позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, у розмірі 50% із суддівської винагороди, встановленої довідкою ТУ ДСА у Черкаській області від 24.02.2020 №04-344/20.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання з 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді до 50% позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з 90% від розміру заробітної плати діючого на відповідній посаді судді.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).

У відповідності до частини четвертої статті 142 вказаного Закону у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно з ч. 5 ст. 142 Закону № 1402-VIII пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до частини третьої статті 135 Закону № 1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить:

1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Разом з цим, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, пунктом 22 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».

До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (пункт 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII).

При цьому, згідно з пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Разом з тим, Законом України від 16.10.2019 № 193-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування», який набрав чинності 07.11.2019, було виключено зазначені вище пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII, якими було передбачено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом; що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що згідно рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Також, в Конституційний Суд України у Рішенні від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016 зазначив, що конституційний статус суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів у відставці передбачає їх належне матеріальне забезпечення, яке повинне гарантувати здійснення справедливого, незалежного, неупередженого правосуддя (абзац десятий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини).

При цьому, рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону № 1402-VIII зі змінами.

У вказаному рішенні Конституційний Суд зазначив, що право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України).

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуття права на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013 № 10-рп/2013).

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020 Закон № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Перерахунок, про який просить позивач, має бути проведений з 19.02.2020 року - з наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 року у справі № 2-р/2020, обумовлений відновленням раніше порушених його прав, відповідно до Закону № 1402-VIII, на підставі довідки виданої Господарським судом Чернігівської області довідки від 24.02.2020 №06-23/312/20.

Колегія суддів звертає увагу, що дана справа підпадає під ознаки типової адміністративної справи № 620/1116/20, яка розглянута Верховним Судом 16.06.2020, відтак підлягає врахуванню апеляційним судом.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що після визнання неконституційними положень пункту 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII позивач, як суддя у відставці, набув право на перерахунок розміру його щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру суддівської винагороди, обчисленої відповідно до статті 135 та підпункту 4 пункту 24 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII, які визначають розмір суддівської винагороди працюючого судді, а посилання відповідача про відсутність підстав для проведення перерахунку грошового утримання судді у відставці на підставі зазначеної довідки про розмір суддівської винагороди є неправомірними.

Разом з тим, колегія суддів вважає помилковим посилання позивача на те, що такий перерахунок має бути здійснений, виходячи з 90% від суддівської винагороди працюючого судді.

Зокрема, позивач у своєму позові просить здійснити перерахунок грошового утримання судді у відставці на підставі частини четвертої статті 142 Закону №1402-VIII, якою передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що частиною третьою цієї статті визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Вищевказана норма неконституційною не визнавалась.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що перерахунок грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від заробітної плати працюючого судді, ставить діючих суддів у нерівне становище з тими суддями, які вийшли у відставку за Законом № 2453-VI, та до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми одного Закону, а не вибірково з різних законів.

Отже, враховуючи зазначені вище положення частини третьої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 №1402-VІІІ, позивач має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи із розміру суддівської винагороди працюючого судді, обчисленої відповідно до статті 135 та підпункту 4 пункту 24 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII, виходячи з 50 відсотків (20 років роботи) + 2% за кожний повний рік роботи понад 20 років.

За встановленими обставинами, після прийняття рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області № 04/-344/20 та рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 по справі № 580/3223/20 позивачу було здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Як вбачається з матеріалів справи, стаж роботи саме на посаді судді позивача для обрахунку його щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці складає 36 років 4 місяці 05 днів.

Як вже зазначалось вище, відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2 % грошового утримання судді.

Тобто, виходячи з того, що стаж роботи позивача на посаді судді становить 36 років, то щомісячне довічне грошове утримання повинно виплачуватись позивачу в розмірі 82 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді

В свою чергу, для застосування розміру 90 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, про що просить позивач, немає ніякої підстави, оскільки зазначений розмір був передбачений Законом України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010, який з моменту проголошення Рішення КСУ №2-р/2020 від 18.02.2020 в частині регулювання щомісячного грошового утримання остаточно втратив чинність.

При цьому, діючим Законом, передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї, для нарахування щомісячного грошового утримання.

Неможливо використовувати для обрахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці одночасно складові, які передбаченні для різних формул обрахунку грошового утримання та за різними законами.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплачувати позивачу щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90%.

З огляду на викладені обставини справи, на переконання колегії суддів рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному з`ясуванні усіх обставин справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому, висновки суду не відповідають фактичним обставинам, тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зі змісту ч.ч. 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 243, 289, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України Черкаської області задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Черкаської області щодо зменшення відсоткового розміру довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 90% до 50% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 82% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з урахуванням довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Черкаській області №04-344/20 від 24.02.2020 року та фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: І.О. Грибан

Судді: О.О. Беспалов

І.В. Федотов

(повний текст постанови складено 09.08.2021р.)