Справа № 420/7288/21
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7288/21
У Х В А Л А

04 серпня 2021 року м.Одеса

Зала судових засідань №21

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.,

Секретаря судового засідання Макаренко А.І.

За участі сторін:

Від позивача: Штельмах В.Ю..,

Від відповідача: Олійник Л.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні заяву представника відповідача Державної податкової служби України про залишення позовної заяви без розгляду у справі за адміністративною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» (, адреса: прос. Шевченка, 4А, м. Одеса, 65044) до Державної фіскальної служби України (, адреса: Львівська площа, 8, м. Київ, 04053), Державної податкової служби України (, адреса: 01601, Київ, площа Львівська, 8) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання зареєструвати податкові накладні,-

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2021 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» до Державної фіскальної служби України (про визнання протиправними та скасування рішень про відмову у реєстрації податкових накладних (у кількості 271), зобов`язання зареєструвати податкові накладні (у кількості 271).

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 30.04.2021 року о 16:06:45 справа №420/7288/21 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позовної заяви шляхом надання доказів сплати судового збору за подання позовної заяви майнового характеру у розмірі 615170 грн. та надання заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду із доказами поважності пропуску такого строку або доказами, що строк не пропущено.

11.05.2021 року від представника позивача надійшла низка заяв на усунення недоліків позовної заяви.

За вх.№ЕП/12693/21 від представника позивача надійшла заява про зміну предмета позову, а саме позивачем наразі оскаржуються не 271, а 542 рішення, якими відмовлено у реєстрації податкових накладених.

Ухвалою суду від 13.05.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 09.06.2021 року, яке було відкладено на 22.06.2021 року.

Ухвалою суду від 22.06.2021 року залучено до участі у справі № 420/7288/21 у якості другого відповідача Державну податкову службу України (, адреса: 01601, Київ, площа Львівська, 8).

Розпочато розгляд адміністративної справи №420/7288/21 спочатку.

Призначено підготовче засідання на 04.08.2021 року.

У підготовче засідання 04.08.2021 року з`явились представник позивача та представник Державної податкової служби України.

У підготовчому засіданні судом встановлено, що 23.07.2021 року за вх.№39976/21 від представника ДПС України надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування наданої заяви вказано, що позовна заява подана позивачем більше ніж півтора року після прийняття рішень. Представник врахував позицію Верховного Суду у справі №640/20468/18 та наголосив, що позивачем не обґрунтовано затягування часу щодо звернення до суду із даним позовом. Крім цього, з урахуванням позиції Верховного Суду у справі №520/6895/19 до даної категорії спорів застосовується 6-місячний строк на звернення до суду.

З приводу вказаного суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно ч.3, 4 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

В прохальній частині позову позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення від 02.08.2018 року, 07.08.2018 року, 12.07.2018 року, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Суд зазначає, що спеціальні строки для звернення до суду з позовом про скасування рішень контролюючих органів, що не пов`язані з нарахуванням грошових зобов`язань, зокрема рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН та зобов`язання її зареєструвати, нормами Податкового кодексу України не визначені.

Рішення про відмову в реєстрації податкової накладної не є рішенням контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання, у зв`язку із чим може бути оскаржене до суду у строк, визначений ст. 122 КАС України, а не ст. 102 Податкового кодексу України.

Вказаний висновок узгоджується з висновками, викладеними Верховним Судом у постанові від 11.10.2019 року по справі №640/20468/18. У вказаній постанові Верховний Суд наголосив, що «із прийняттям чинної редакції КАС України та відмінним правовим регулюванням, визначеним частиною четвертою статті 122 КАС України, інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення».

Суд бере до увагу ту обставину, що вказана позиція Верховного Суду щодо трактування норм права в частині строків звернення до суду із позовом про оскарження рішень, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних, висловлена після прийняття оскаржуваних рішень. Тобто, припустити таку істотну зміну у позиції щодо строків оскарження спірних рішень позивач очевидно не міг.

При цьому, питання дотримання позивачем процесуального строку на звернення до суду вирішувалось при відкритті провадження у справі. Так, позивач зокрема вказав, а суд визнав вказані причини поважними, що при підготовці документів для подання даного позову до суду - Позивач керувався строками звернення до суду, визначеними п. 56.18 ст. 56, ст. 102 ПК України - 1095 днів та судовою практикою, діючою з початку зупинення реєстрації ПН (березень 2018 р.) до 02.07.2020 р. (Постанови Верховного Суду від 17 липня 2019 року (справа №640/46/19), від 14 лютого 2019 року (справа № 813/4921/17).

При вирішенні питання щодо поважності пропуску строку суд враховує позицію колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі ВС, викладену у Постанові від 30.03.2020 року у справі №826/10808/18, в якій суд дійшов висновку про те, що зміна судової практики в комплексі з іншими обставинами може вважатись поважною причиною пропуску процесуальних строків.

Однією із основних засад адміністративного судочинства є верховенство права (ч. 3 ст. 2 КАС України). Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України). Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (ч. 2 ст. 6 КАС України).

Так, розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, Європейський Суд з прав людини сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо).

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ від 21.1.2019р. у справі "Мельник проти України"). У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (Melnyk v. Ukraine, N 23436/03).

З огляду на вказані доводи суд ухвалою від 13.05.2021 року поновив Товариству з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» строк для звернення до суду із позовною заявою у зв`язку із поважністю причин його пропуску.

Суд звертає увагу, що наведені у заяві від 23.07.2021 року доводи представника відповідача щодо залишення позовної заяви без розгляду на спростовують та не заперечують висновків суду, викладених в ухвалі від 13.05.2021 року. З огляду на це суд не вбачає підстав вважати строк на звернення до суду із даним позовом таким, що пропущений з неповажних причин, а тому підстави для задоволення заяви представника Державної податкової служби України про залишення позовної заяви без розгляду відсутні.

Керуючись ст. 118, 120, 122, ч.3 ст. 123, п.8 ч.1 ст. 240, ст.ст.241-243, 248, 250, 256, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Державної податкової служби України про залишення позовної заяви без розгляду у справі за адміністративною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» (, адреса: прос. Шевченка, 4А, м. Одеса, 65044) до Державної фіскальної служби України (, адреса: Львівська площа, 8, м. Київ, 04053), Державної податкової служби України (, адреса: 01601, Київ, площа Львівська, 8) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання зареєструвати податкові накладні відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню окремо не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 09.08.2021 року.

Суддя М.М. Аракелян