Справа № 600/1882/21-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/1882/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої звернувся представник - адвокат Меленко Сергій Гаврилович до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

26.04.2021 року до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якої звернувся представник - адвокат Меленко Сергій Гаврилович (позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо нескладення подання до Головного управління Державної казначейської служби України в Чернівецькій області помилково сплаченого ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в Чернівецькій області подання про повернення ОСОБА_1 суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 9765,00 грн. згідно квитанції №ПН1926143 від 24.12.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 24.12.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Оскільки, відповідно до п. 8 ст. 49 Закону України "Про нотаріат" однією з підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії є невнесення встановлених законодавством платежів пов`язаних з її вчиненням особою, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, тому, перед укладенням зазначеного вище договору купівлі-продажу позивачем було сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості придбаного житла - 9765,00 грн.

Представник позивача зазначив, що при укладенні вищевказаного договору ОСОБА_1 помилково сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від вартості придбаного майна.

У зв`язку з вказаним, 05.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з вимогою про вчинення дій щодо повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, проте отримано відповідь 12.04.2021 року №2400-0502-8/13089, якою відмовлено у поверненні коштів з підстав відсутності визначення осіб, які придбавають житло вперше, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Представник позивача вважає таку відмову протиправною виходячи з наступного. Постанова Кабінету Міністрів України №866 "Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій" від 23 вересня 2020 року, набрала чинності не з 23.09.2020 року, як стверджує відповідач по справі, а з 26.09.2020 року, адже згiдно п.1 ст.52 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" від 27.02.2014 року, Постанови Кабінету Міністрів України, крім постанов, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування. А згідно п.5 ст.52 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" від 27.02.2014 року офіційне опублікування постанов Кабінету Міністрів України здійснюється в газетi "Урядовий кур`єр" та офіційному віснику України, а також в інших офіційних друкованих виданнях і друкованих засобах масової інформації, визначених законом. Крім того, акти Кабінету Міністрів України оприлюднюються шляхом їх розміщення на офіційному веб-сайті Кабінету Міністрів України. У свою чергу Постанову Кабінету Міністрів України № 866 "Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій» від 23 вересня 2020 року було офіційно опубліковано у газеті "Урядовий кур`єр" №188 від 26.09.2020 року, та у Офіційному віснику України від 09.10.2020 року №79, стор. 39, стаття 2538, код акта 101025/2020.

Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах "в" і "г" пункту 152 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, із загального правила про обов`язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Доводи ГУ ПФУ у Чернівецькій області про відсутність у позивача підстав для формування Подання органам казначейської служби про повернення помилково сплачених коштів є безпідставними, оскільки відповідач наділений правом подання у встановленому законом порядку запиту на отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім того, в разі відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше, саме держава в особи Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що особа, яка зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. B протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні законодавчо чітко закріпленого визначення осіб, які придбавають житло вперше, не може ставитись в провину позивача оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження її громадянки, яка наділена такими правами.

Оскільки саме держава не виконала свій обов`язок запровадження внутрішньої процедури визначення осіб, які придбавають житло вперше, що сприяло б юридичній визначеності у даних правовідносинах, які зачіпають належні позивачу майнові інтереси, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу.

Відповідач, не погоджуючись з позовним вимогами, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем при реєстрації купівлі-продажу нерухомого майна документи визначені підпунктом "в" пункту 15-2 Порядку №1740, на підставі яких нотаріусу надано право звільняти покупця від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, не було надано, як і не було їх надано при зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, тому сплата збору здійснена правомірно.

Враховуючи положення Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" відповідач вважає, що право на отримання пільги надається у вигляді звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування або на повернення такого зайво сплаченого збору за умови наявності у громадянина доказів, що такий громадянин перебуває у черзі на одержання житла або придбаває житло вперше, що має підтверджуватись визначеними підпунктом "в" пункту 15-2 Порядку №1740 документами.

На переконання відповідача, органи Пенсійного фонду не наділені повноваженнями щодо визначення особи такою, що придбаває житло вперше або під час придбання перебувала у черзі на отримання житла.

З огляду на наведене, відповідач вважає, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не відповідають вимогам законодавства України, яке регулює порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Третя особа подала до суду письмові пояснення, у яких, посилаючись на норми ст.ст. 43, 45 Бюджетного кодексу України та Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного чи місцевих бюджетів вказала, що підставою для повернення помилково або надмірну зарахованих до бюджету коштів є подання наступних документів: заяви платника, подання органу, що контролює справляння коштів до відповідного бюджету. На підставі наведеного, третя особа просила суд у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Представник позивача, ознайомившись з відзивом на позовну заяву, подав до суду відповідь на відзив, в якій навів обставини аналогічні викладеним у повній заяві.

Ухвалою суду від 26.04.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на відсутність клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , дійсний до 28.02.2028 року, орган, що видав - 7315 (а.с. 9).

24.12.2020 року між ОСОБА_2 (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) укладено Договір купівлі продажу квартири №5914, що посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г. За умовами вказаного Договору Продавець передав (продав) у власність, а Покупець приймає (купує) у власність квартиру розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з даними, що містяться у звіті про оцінку майна виданому 22.12.2020 року ТОВ "Оціночна компанія "Вікторія", ринкова вищевказаної квартири становить 1953000,00 грн (а.с. 10-11).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого, майна щодо суб`єкта №25010497 від 26.03.2021 року позивач є власником квартири розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - 101, відомості про право власності позивача на інше жило відсутні (а.с. 12).

При укладенні Договору купівлі-продажу квартири від 24.12.2020 року №5914 позивачем було сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу, що становить 9765,00 грн та підтверджується квитанцією №ПН1926143 від 24.12.2020 року (а.с. 13).

05.04.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій повідомив про придбання ним квартири та сплату при цьому збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 9765,00 грн. У зв`язку з наведеним та посилаючись на п. 1 ст. 9 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", позивач просив сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецької області подання про повернення йому сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% з операції купівлі-продажу нерухового майна, згідно квитанції №ПН1926143 від 24.12.2020 року у сумі 9765,00 грн (а.с. 14-15).

Листом від 12.04.2021 року за №2400-0502-8/13089 відповідач, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року №866 "Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій", якою доповнено Порядок №1740 підпунктом "в" пункту 15-2, повідомив позивача, що оскільки заявником не надано вичерпного переліку документів ні нотаріусу під час реєстрації договору купівлі-продажу нерухомого майна, ні при зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, то відсутні підстави для формування та надання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області подання органам казначейської служби про повернення помилково сплачених коштів (а.с. 16).

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить такі висновки.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою та другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" № 400/97-ВР від 26.06.1997 року (далі - Закон №400/97).

Законом України від 15.07.1999 року №967-XIV "Про внесення змін до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", що набрав чинності 19.08.1999 року, статтю 1 Закону №400/97, що визначає перелік платників збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, доповнено пунктом 9 такого змісту: підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення першої групи основних фондів згідно із Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Отже, відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 Закону №400/97 платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є в тому числі фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, - за винятком громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. В статті 2 Закону №400/97 зазначено, що об`єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Аналогічні за змістом норми передбачені пунктом 151 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 (далі - Порядок №1740).

Згідно з пунктом 15-3 Порядку №1740 нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. Документом, що підтверджує сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів встановлена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів. Цей Порядок розроблений на виконання статей 43, 45, 78 та 112 Бюджетного кодексу України та затверджений наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 року №787 (далі - Порядок №787).

Відповідно до пункту 5 глави I Порядку №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України (далі - органи ДПС) та органи Державної митної служби України (далі - органи Держмитслужби) подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Подання подається платником разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Згідно з пунктом 10 Порядку №787 заява та подання або копія судового рішення, засвідчена належним чином, подається до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету. Платник подає до відповідного органу Казначейства заяву та подання, дати складання яких не перевищують 30 календарних днів, з урахуванням норм частини другої статті 255 Цивільного кодексу України.

Пунктом 18 Порядку №1740 визначено, що облік сум збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій ведеться відповідно до законодавства. Повернення помилково або надміру сплачених сум збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій здійснюється у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України та нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання, щодо повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Відповідно до частини сьомої статті 45 Бюджетного кодексу України перелік податків і зборів та інших доходів бюджету згідно з бюджетною класифікацією в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а також загальні вимоги щодо обліку доходів бюджету визначаються Кабінетом Міністрів України.

Збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції придбання нерухомого майна сплачується платника податку на бюджетні рахунки місцевих органів Державної казначейської служби України за місцезнаходженням майна за кодом бюджетної класифікації 24140500.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 №106 затверджені деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету, в тому числі затверджено перелік кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Відповідно до цього переліку контроль за справлянням надходжень за кодом бюджетної класифікації 24140500 закріплено за органами Пенсійного фонду України.

23.09.2020 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №866 "Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій" (далі - Постанова № 866), відповідно до якої, серед іншого, доповнив Порядок №1740, а саме: пункт 15-2 підпунктами "в" і "г", відповідно до яких збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо:

"в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року);

г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.".

Пункт 15-3 доповнено абзацом такого змісту:

"Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах "в" і "г" пункту 15-2 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування".

Постанова № 866 набрала чинності 26.09.2020 року.

З наведених вище нормативних положень Закону №400/97-ВР та Порядку №1740 вбачається, що з 19.08.1999 року фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. Об`єктом оподаткування цим збором є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу, а ставка збору становить один відсоток від вартості майна.

Законодавець встановив виняток з цього правила для громадян, які придбавають житло вперше, виключивши їх з переліку платників збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Суд зауважує, що від часу набрання цією нормою чинності в 1999 році до 25.09.2020 року включно механізм її реалізації громадянами, що придбавають житло вперше, не функціонував.

Разом з тим, після 26.09.2020 року, коли набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 866 "Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій", відповідно до якої затверджено зміни до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, а саме пункт 15-2 доповнено підпунктами "в" і "г", відповідно до яких:

в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується:

1) заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя);

2) відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло;

3) даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду.

Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року).

г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.".

Пункт 15-3 Порядку №1740 з 26.09.2020 року доповнено новим абзацом, відповідно до якого нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах "в" і "г" пункту 15-2 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, починаючи з 26.09.2020 шляхом внесення змін до Порядку №1740 держава створила дієвий механізм, за умови дотримання котрого фізична особа, що придбаває житло вперше (та, відповідно, не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого житла), може не сплачувати збір при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу такого житла.

Для цього фізична особа подає нотаріусу:

1) заяву про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя);

2) відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло,

3) дані про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року).

За умови отримання від фізичної особи перелічених документів нотаріус на підставі абзацу четвертого пункту 15-3 Порядку №1740 здійснює нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Якщо ж особа не скористалася цим механізмом на стадії посвідчення договору в нотаріуса та помилково сплатила збір, то така особа вправі скористатися таким самим порядком вже після посвідчення нотаріусом договору купівлі-продажу житла, подавши територіальному органу ПФУ визначені підпунктом "в" пункту 15-2 Порядку №1740 інформацію та пакет документів, що підтверджують наявність підстав для звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

З огляду на викладене, твердження позивача, що при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу є обов`язковою сплата збору на обов`язкове пенсійне страхування та відсутній механізм, суд вважає необґрунтованими.

Як зазначено позивачем в позовній заяві, він не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розумінні пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" та пункту 15-1 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, оскільки придбав житло вперше.

Також, позивачем надано до суду копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 250110497, сформованого 26.03.2021 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є відомості про реєстрацію права власності за позивачем квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 217 кв.м., РНОНМ - 101, придбаної на підставі договору купівлі-продажу від 24.12.2020 року (зареєстрований в реєстрі за №5914).

Судом встановлено, що позивачем було надано до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області заяву про складення подання на повернення відповідним органом Державної казначейської служби сплаченого збору у сумі 9765,00 грн, до якої надано копії:

- договору купівлі - продажу квартири, зареєстрований в реєстрі за №5914;

- інформаційного витягу з ДРРП про державну реєстрацію права власності №250110497 від 26.03.2021 року;

- квитанції АТ "Таскомбанк" про сплату збору №ПН1926143 від 24.12.2020 року;

- паспорту та картки фізичної особи - платника податків.

Як свідчать матеріали справи, позивачем не подано до пенсійного органу необхідний пакет документів, зазначений у підпунктах "в", "г" п. 15-2 Порядку, а саме відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду, а саме довідку з місць проживання (після 1992 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи те, що позивачем не доведено дотримання ним передбаченої Порядком №1740 процедури ані на стадії укладення договору купівлі-продажу квартири 24.12.2020 року), а ні на стадії звернення до пенсійного органу про повернення помилково сплаченого збору, суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідачем не порушено прав позивача, протилежного судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

Окремо, суд зауважує, що позивач не позбавлена права повторно звернутися до пенсійного органу із відповідною заявою про повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з документами передбаченими пунктом 15-2 Порядку №1740.

Оскільки позовні вимоги не підлягають до задоволення, то у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні підстави для стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , в інтересах якої звернувся представник - адвокат Меленко Сергій Гаврилович до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, - відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 );

Представник позивача - адвокат Меленко Сергій Гаврилович (вул. Героїв Майдану, буд. 194а, офіс 3, м. Чернівці, Чернівецька область);

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (, пл. Центральна, 3, м. Чернівці, Чернівецька область, 58002);

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області (, вул. Аксенина, 2Е, м. Чернівці, Чернівецька область, 58001).

Суддя В.О. Григораш