Справа № 440/7915/20
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2021-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2021 р. Справа № 440/7915/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 (суддя Є.Б. Супрун, м. Полтава) по справі № 440/7915/20

за позовом ОСОБА_1

до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області (далі по тексту відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги учаснику бойових дій у меншому розмірі, ніж це передбачено частиною п`ятою статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 №367-XIV з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10рп/2008);

- зобов`язати Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області виплатити (з урахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу інвалідам війни за 2020 рік відповідно до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (у редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 № 367-ХIV з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10рп/2008) у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 по справі № 440/7915/20 позов ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі передбаченому статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Зобов`язано Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області (вул. Ціолковського, 47, м. Полтава, 36023, ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, за вирахуванням попередньо виплачених сум допомоги.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області (вул. Ціолковського, 47, м. Полтава, 36023, ) обґрунтовану суму витрат, понесених позивачем на оплату професійної правничої допомоги, у сумі 170 (сто сімдесят) грн 00 коп.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат на правничу допомогу, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на помилковість застосування судом в цій частині норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 по справі № 440/7915/20 змінити в частині визначення витрат на професійну правничу допомогу та стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3795 грн. та витрати на правничу допомогу, пов`язані з підготовкою, написанням та поданням апеляційної скарги у сумі 2000 грн..

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, посилаючись на ч. 7 ст. 134 КАС України, правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц та Верховного Суду у справах № 910/13701/19 та № 727/4597/19 від 16.04.2020, вказав на помилковість висновку суду першої інстанції в частині зменшення розміру витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача, до 170 грн. замість належних 3795 грн, з огляду на їх неспівмірність, оскільки надання позивачем до суду першої інстанції до винесення рішення по справі доказів понесення ним витрат на правничу допомогу саме у розмірі 3795,00 грн. та відсутність клопотань відповідача щодо заперечення розміру понесених витрат на правничу допомогу внаслідок їх неспівмірності із складністю справи та ціною позову, є підставою для відшкодування таких витрат в повному обсязі.

На думку позивача, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи без наявності відповідного клопотання про заперечення їх розміру. Враховуючи, що малозначність справи не свідчить про відсутність необхідності проведення аналізу документів, нормативної бази, вивчення практики та надання позивачу консультацій, а також подання позовної заяви до Полтавського окружного адміністративного суду до вирішення спору у типовій справі №440/2722/20 у постанові Великої палати Верховного Суду від 13.01.2021, стверджує про надання позивачу достатньо значного обсягу адвокатських послуг, витрачений час на надання яких не є завищеним та обчислений адвокатом об`єктивно. Звертає увагу також на понесення позивачем витрат на оплату правової допомоги за подання апеляційної скарги у фіксованому розмірі 2000 грн. на підставі договору про надання правничої допомоги № 21/04, звіту № 21/04 про виконані адвокатом роботи та підписаної клієнтом та адвокатом квитанції, які також підлягають стягненню з відповідача.

Відповідач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, з викладених підстав, просив суд апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Зменшуючи розмір судових витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд першої інстанції, оцінюючи обґрунтованість розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу, враховуючи лише наявність зразкової справи № 440/2722/20 на момент написання позову, а також відсутність ознак авторської новизни у тексті позовної заяви, виходив з того, що обґрунтованою буде саме у розмірі 170 грн..

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Положеннями ч.ч. 3 та 4 ст. 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 6 ст. 135 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 135 КАС України).

З аналізу положень ст. 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від 2 жовтня 2019 року (справа №815/1479/18), від 15 липня 2020 року (справа №640/10548/19), від 21 січня 2021 року (справа №280/2635/20).

На підтвердження понесених у суді першої інстанції витрат на правову допомогу позивачем надано до матеріалів справи копії договору про надання правничої допомоги № 21/10 від 21.10.2020, укладеного між позивачем та адвокатом Косточкою Сергієм Олеговичем (а.с. 9-10), звіту № 22/10 про виконані адвокатом роботи (надані послуги) та час, витрачений на їх реалізацію, а також розмір коштів, що підлягає сплаті за них клієнтом без зазначення дати його складання, в якому зазначено детальний опис робіт (наданих послуг) (а.с.11), квитанції на оплату виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) від 22.10.2020 на суму 3795,00 грн. (а.с.12).

Зі змісту п.2.1.3 договору № 21/10 від 21.10.2020 вбачається, що адвокат зобов`язаний своєчасно та якісно виконати роботи (надати послуги), передбачені п. 2.1.1 договору, про що адвокат формує «Звіт про виконані адвокатом роботи (надані послуги) та час, витрачений на їх реалізацію, а також, розмір коштів, що підлягає сплаті за них клієнтом», з яким ознайомлює клієнта, на якому сторони ставлять свої підписи та на підставі звіту, виписати клієнту «Квитанцію на оплату виконаних адвокатом робіт (наданих послуг)» для оплати клієнтом відповідно до умов Договору.

Відповідно до звіту № 22/10 про виконані адвокатом роботи (надані послуги) та час, витрачений на їх реалізацію, а також розмір коштів, що підлягає сплаті за них клієнтом, адвокатом надано позивачу наступні послуги з правової допомоги:

- проведення юридичної консультації клієнту стосовно звернення до суду з позовом до Центру нарахування та здійснення соціальних виплат у Полтавській області (та/або до іншого відповідача) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії тощо, на які затрачено 35 хвилин, вартість складає 525 грн. із розрахунку 900 грн. за годину;

- написання позовної заяви, затрачено 218 хвилин, вартість послуги 3270 грн. із розрахунку 900 грн. за годину.

Отже, відповідно до наданих зазначених документів вартість витрат на правову допомогу становить 3795, 00 грн..

Зі змісту норм частин 4, 5 та 6 ст.134 КАС України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №816/2096/17).

При цьому, колегія суддів зауважує, що при розгляді питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

З огляду на це, відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги отриманої при розгляді справи в суді першої інстанції, зобов`язаний був навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, складністю справи та виконаних робіт (наданих послуг), часом витраченим адвокатом на виконання робіт (надання послуг).

Як вбачається з матеріалів справи, звернувшись до суду із заявою про відшкодування витрат на правову допомогу, представником позивача на підтвердження надання позивачу послуг з правової допомоги було надано наступні документи: договір №21/10 про надання правничої допомоги від 21.10.2020, додаток до договору про надання правничої допомоги №21/10 від 21.10.2020 - звіт №22/10 про виконані адвокатом роботи (надані послуги) та час, витрачений на їх реалізацію, а також розмір коштів, що підлягає сплаті за них клієнтом, що становить 3795 грн. із розрахунку 900 грн. за 1 годину роботи адвоката, квитанцію на оплату виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) на суму 3795 грн..

За умовами п. 4.1 розділу 4 вказаного договору №21/10 від 21.10.2020 про надання правничої допомоги, вартість однієї години роботи адвоката за надання клієнту правничої допомоги, тобто правових послуг, спрямованих на забезпечення реалізації прав та свобод людини і громадянина, захисту прав та свобод, їх відновлення у разі порушення, становить 900 грн.

Під час здійснення адвокатом представництва клієнта останній сплачує адвокату кошти за виконану роботу (надані послуги) відповідно до калькуляції вартості правничої допомоги фактично витрачених годин роботи, але не менше вартості однієї години, зазначеної у п. 4.1 (п.4.1.1. Договору).

Як вбачається зі змісту вказаного звіту №22/10, адвокатом надано позивачу послуги з проведення юридичної консультації клієнту стосовно звернення до суду з позовом до Центру нарахування та здійснення соціальних виплат у Полтавській області (та/або до іншого відповідача) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії тощо (525 грн.) та написання позовної заяви (3270 грн.) на загальну суму 3795 грн..

Зменшуючи заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу з 3795 грн. до 170 грн., суд першої інстанції враховував неспівмірність заявленої суми обсягу виконаної адвокатом роботи.

Разом з цим, колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази подання відповідачем заперечень з приводу заявленого до відшкодування розміру судових витрат, не наведено жодного доводу, який би свідчив про неспівмірність заявленої позивачем суми витрат на правничу допомогу зі складністю справи, характером та обсягом виконаних адвокатом робіт або непідтвердження вимоги про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача щодо заявленого представником позивача розміру витрат на правничу допомогу, що в силу наведеного вище правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, свідчить про відсутність підстав у суду першої інстанції для відмови у відшкодуванні чи перегляду заявленої суми, колегія суддів вважає, що заява представника позивача про стягнення з відповідача, понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 3795 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Підставами для зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи (частина перша статті 317 КАС України). Зміна судового рішення може полягати, зокрема, у доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (частина четверта статті 317 КАС України).

З огляду на те, що суд першої інстанції при частковому задоволенні вимог позивача про вирішення питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом справи, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи, невірно визначив розмір вказаних витрат, які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 по справі № 440/7915/20 слід змінити в частині мотивування розподілу судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги та замінити в абзаці четвертому резолютивної частини рішення суму 170 грн. (сто сімдесят гривень) на суму 3795 грн. (три тисячі сімсот дев`яносто п`ять).

З приводу відшкодування витрат на правничу допомогу, пов`язаних з підготовкою, написанням та поданням апеляційної скарги, визначеної представником позивача у розмірі 2000 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, звернувшись до суду із заявою про відшкодування витрат на правову допомогу, представником позивача на підтвердження сплати ОСОБА_1 на користь адвоката Косточки С.О. вартості послуг з надання правової допомоги у розмірі 2000 грн. були надані наступні документи: копія договору №21/04 від 21.04.2021 про надання правничої допомоги, звіту №21/04 про виконані адвокатом роботи (надані послуги) та час, витрачений на їх реалізацію, а також розмір коштів, що підлягає сплаті за них клієнтом та квитанції на оплату виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) всього на суму 2000 грн. та квитанцію на оплату виконаних адвокатом робіт на суму 2000 грн..

За умовами п. 4.2 розділу 4 вказаного договору №21/04 від 21.04.2021 про надання правничої допомоги , гонорар за надання правничої допомоги у суді другої інстанції, пов`язаної із взятими адвокатом зобов`язаннями за предметом цього договору, становить 2000 грн.. Розмір винагороди за надання правової допомоги визначений в договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Як вбачається зі змісту вказаного звіту №21/04 адвокатом надано позивачу послуги з підготовки, написання та подання апеляційної скарги на суму 2000 грн..

Водночас, як зазначено вище, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, лише за умови недотримання заявником вимог частини 5 ст.134 КАС України та за клопотанням іншої сторони про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. При цьому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, ціну позову та конкретні обставини справи, яка не є складною, суть виконаних послуг, а також, враховуючи клопотання відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції вважає необхідним частково задовольнити заяву позивача про відшкодування, понесених витрат на правничу допомогу та стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції в розмірі 500 грн..

Керуючись ст.ст.134, 139, ч.4 ст.241, ст.ст. 242, 243, 250, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 по справі № 440/7915/20 - змінити в частині мотивування розподілу судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги та замінити в абзаці четвертому резолютивної частини рішення суму 170 (сто сімдесят) грн. на суму 3795 (три тисячі сімсот дев`яносто п`ять) грн..

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області (вул. Ціолковського, 47, м. Полтава, 36023, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500 (п`ятсот) грн. 00 коп...

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Т.С. Перцова О.В. Присяжнюк