Справа № 160/1616/21
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 серпня 2021 року м. Дніпросправа № 160/1616/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

секретар судового засідання Солодкова К.А.

за участі позивача ОСОБА_1

представника відповідача Армашової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 р. в справі № 160/1616/21 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у не виплаті вихідної допомоги при звільненні з посади та органів прокуратури, стягнення вихідної допомоги при звільненні з органів прокуратури в сумі 22 278,90 грн., стягнення середнього заробітку в сумі 1060,90 грн. за кожен день затримки розрахунку, починаючи з 30.12.2020 р. по день ухвалення рішення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2021 р. позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Дніпропетровської обласної прокуратури, яка полягала у не виплаті ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні з посади та органів прокуратури, стягнуто з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні з органів прокуратури у суму 22 278, 90 грн. (сума вказана без утримання податків та зборів), стягнуто з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 10000 грн. (сума вказана без утримання податків та зборів), в іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В судовому засіданні на обговорення учасників справи судом поставлено питання про можливість розгляду справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Третьої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) про визнання протиправними рішення і наказу та їх скасування, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач заперечувала проти зупинення провадження у справі, наполягала на вирішенні справи.

Представник відповідача просила зупинити провадження у справі.

Заслухавши думку позивача та представника відповідача, перевіривши обставини справи, суд доходить висновку, про необхідність зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в справі № 160/1322/21.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 подано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду два позову:

1) до Дніпропетровської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення Третьої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 77 від 19.11.2020 р. про неуспішне проходження прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора; визнання протиправним та скасування наказу керівника Дніпропетровської обласної прокуратури № 1092к від 24.12.2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 Дніпропетровської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 30 грудня 2020 року; поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 Дніпропетровської області з 30.12.2020 р.; стягнення з Дніпропетровської обласної прокуратури на її користь середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 30.12.2020 р. і до моменту фактичного поновлення на роботі, за яким відкрите провадження у справі № 160/1322/21;

2) позов до Дніпропетровської прокуратури про визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у не виплаті вихідної допомоги при звільненні з посади та органів прокуратури, стягнення вихідної допомоги при звільненні з органів прокуратури в сумі 22 278,90 грн., стягнення середнього заробітку в сумі 1060,90 грн. за кожен день затримки розрахунку, починаючи з 30.12.2020 р. по день ухвалення рішення, за яким відкрите провадження у цій справі № 160/1616/21.

Таким чином, позивач вважає протиправним своє звільнення та просить поновити на посаді в прокуратурі та, одночасно, в межах іншої (цієї) справи просить стягнути вихідну допомогу при звільненні та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Позовні вимоги про стягнення вихідної допомоги в межах справи, рішення в якій переглядається в апеляційному порядку зараз, обґрунтовані позивачем положеннями статті 44 Кодексу законів про працю України, якою встановлено, що при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Тобто, умовою виплати вихідної допомоги є припинення трудового договору (звільнення з роботи).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За приписами частини першої - третьої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на приписи зазначеної норми процесуального закону, обґрунтованим визнається судове рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи чи для вирішення певного процесуального питання, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються належними і допустимими доказами.

Тобто, судове рішення має міститись пояснення (мотиви), чому суд вважає ту чи іншу обставину доведеною або не доведеною, чому суд врахував одні докази, але не взяв до уваги інших доказів, чому обрав ту чи іншу норму права (закону), а також чому застосував чи не застосував встановлений нею той чи інший правовий наслідок. Кожен доречний і важливий аргумент особи, яка бере участь у справі, повинен бути проаналізований і одержати відповідь суду.

При цьому під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи слід розуміти те, що обставини, які розглядаються у такій іншій справі, не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог тощо.

Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (речення друге пункту 3 частини першої статті 236 чинного КАС України).

Судом враховується, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 р. в справі № 160/1322/21 частково задоволено позов ОСОБА_1 , визнано протиправним та скасовано рішення Третьої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 77 від 19.11.2020 р. про неуспішне проходження прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора; визнано протиправним та скасовано наказ керівника Дніпропетровської обласної прокуратури № 1092к від 24.12.2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 Дніпропетровської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 30 грудня 2020 року; поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 Дніпропетровської області з 31.12.2020 року; стягнуто з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 31.12.2020 р. по 18.05.2020 року (включно) в сумі 98 663,70 грн.

За відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень рішення в справі № 160/1322/21 не набрало законної сили.

Оскільки виплата вихідної допомоги законодавцем пов`язується саме з припиненням трудового договору (зі звільненням особи з роботи, служби), а позивачем наказ про звільнення з роботи оскаржується в судовому порядку, тобто позивач не погоджується зі звільненням та бажає бути поновленою на посаді в органах прокуратури, суд доходить до висновку про неможливість розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням в справі № 160/1322/21 про поновлення на посаді.

Верховним Судом в постанові від 23.02.2021 р. в справі № 640/5320/20 висловлено наступний висновок: «…факт звільнення позивача є визначальним та достатнім для вирішення питання, щодо виплати вихідної допомоги.

У свою чергу, питання правомірності/протиправності звільнення ОСОБА_1 з органів прокуратури жодним чином не впливає на вирішення питання щодо наявності підстав для виплати вихідної допомоги у зв`язку з таким звільненням.

Сама лише взаємопов`язаність двох справ не свідчить про неможливість розгляду та прийняття рішення у справі.».

Частиною п`ятою статті 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом враховується приведений висновок Верховного Суду при вирішенні питання зупинення провадження в аналогічній справі, на які посилається апелянт, проте не погоджується з ним та не застосовує, з огляду на таке.

Як вказано вище, стаття 44 КЗпП встановлює обов`язок роботодавця з виплати працівникові, трудовий договір з яким припинено з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, виплатити вихідну допомогу у певному розмірі.

Тобто, вихідна допомога виплачується при припиненні трудового договору.

Наявність судового спору про правомірність звільнення такого працівника виключає можливість виплати вихідної допомоги до остаточного вирішення спору про поновлення на роботі, оскільки у разі вирішення спору на користь працівника (в цьому випадку - позивача) на посаді відпадуть обставини, за якими закон пов`язує право особи на отримання вихідної допомоги на підставі ст. 44 КЗпП.

Відповідно, суд не погоджується з висновком Верховного Суду, що питання правомірності/протиправності звільнення особи з органів прокуратури жодним чином не впливає на вирішення питання щодо наявності підстав для виплати вихідної допомоги у зв`язку з таким звільненням.

На підставі викладеного, керуючись статтею 236 КАС України,

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі № 160/1616/21 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії до набрання законної сили судовим рішенням в справі № 160/1322/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення 09.08.2021 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09.08.2021 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко