Справа № 160/2604/21
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2021-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 серпня 2021 року м. Дніпросправа № 160/2604/21
(суддя Ніколайчук С.В., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі №160/2604/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аском Сервіс» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аском Сервіс» 22 лютого 2021 року звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області згідно з яким, просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 10.02.2021 року № 495 про призначення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Аском Сервіс»

Позов обґрунтовано тим, що оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки право контролюючого органу на призначення документальних планових виїзних перевірок за період, що виходить за межі 1095 днів з дня початку проведення перевірки, чітко обмежено статтею 102 Податкового кодексу України. Позивач зазначає про те, що строк давності визначений 1095 днів має відраховуватися з 01.03.2018 року (наступний день після подачі декларації) і спливає 01.03.2021 року, в той час як оскаржуваним наказом перевірка призначена на 24.02.2021 року та має тривати 20 робочих днів, тобто до 24.03.2021 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що оскаржуваний наказ прийнято 10.02.2021 року, а тому відповідач мав право призначити проведення виїзної документальної планової перевірки позивача за період з 23.02.2018 року по 24.02.2021 року, тобто за 1095 днів, що передують призначенню перевірки, в той час як така перевірка призначена за період 01.07.2017 року по 30.09.2020 року, що виходить за межі 1095 днів, передбачених ст.102 Податкового кодексу України. Суд не взяв до уваги доводи відповідача про те, те, що документальні та фактичні перевірки, які розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період до 31 травня 2020 року, тобто, перевірки зупинили на строк 3 місяці, відповідно до п. 52.1 52.5 «Перехідні положення» Податкового кодексу України, адже з огляду на вказану дату прийняття наказу про призначення перевірки та визначену цим наказом дату початку перевірки, відповідачем призначено проведення перевірки з порушенням навіть строків відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникнення і поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19)», а саме до підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, які доповнені пунктами 52.1 52.5.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що оскаржуваний наказ прийнято відповідачем у відповідності до вимог законодавства, оскільки згідно з планом-графіком документальних виїзних перевірок перевіряємий період позивача становить з 07.07.2017 року по 30.09.2020 року, тобто починаючи з 01.07.2017 року по 17.03.2020 року перевіркою охоплюється 990 календарних днів, на які розповсюджується дія ст. 102 ПКУ, з 18.03.2020 року по 30.09.2020 року згідно з приписами діючого законодавства зупиняється перебіг строків давності, передбачених ст. 102 ПКУ. При цьому, відповідач зазначає, що у відповідності до Постанови КМУ від 03.02.2021 року №89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» поновлено права відповідача на проведення перевірок, а тому враховуючи дату винесення оскаржуваного наказу - 24.02.2021 року він є правомірним.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 10.02.2021 року відповідачем прийнято наказ № 495-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Аском Сервіс», яким у зв`язку з включенням до плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2021 рік ТОВ «Аском Сервіс» () на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1, п.77.1 п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України, наказано з 24.02.2021 року провести документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Аском Сервіс» тривалістю 20 робочих днів за період діяльності з 01.07.2017 по 30.09.2020 року з метою здійснення контролю за додержанням вимог податкового, валютного законодавства, контролю за дотриманням якого покладено на органи ДПС, правильністю обчислення ,повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків, зборів та інших платежів, установлених законодавством (а.с.9).

Про проведення такої перевірки Головне управління ДПС у Дніпропетровській області проінформовано позивача повідомленням від 12.02.2021 року № 336 (а.с.10).

Законність та обґрунтованість вищезазначеного наказу є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення виходить з наступного.

Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пункту 75.1.2 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Порядок проведення документальних планових перевірок визначений у статті 77 Податкового кодексу України.

Так, згідно з пунктом 77.1 статті 77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

За положеннями пункту 77.2 статті 77 Податкового кодексу України до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на офіційному веб-сайті Державної податкової служби України опубліковано план-графік проведення документальних планових перевірок платників податків на 2021 рік, який в подальшому оновлено, згідно з яким товариство з обмеженою відповідальністю «Аском Сервіс» (34561966) включено до графіку перевірок на 2021 рік на лютий місяць.

Відповідно до пункту 77.4. ст. 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, про проведення такої перевірки позивача проінформовано Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області повідомленням від 12.02.2021 року № 336 (а.с.10).

Згідно з пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Включення платників до плану графіку проведення перевірок проводиться з урахуванням строків, передбачених вищенаведеною нормою.

Як вбачається з матеріалів справи, податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за звітний 2017 рік позивачем подано до контролюючого органу 28.02.2018 року (а.с.11-14).

Враховуючи дату подання позивачем вищезазначеної декларації 28.02.2018 року, 1095 денний строк для визначення контролюючим органом позивачу суми грошових зобов`язань за цей період господарської діяльності позивача спливає 01.03.2021 року.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 13.05.2020 № 591-IX внесено зміни, зокрема, до Податкового кодексу України щодо термінів зупинення перебігу строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, а саме пунктом 52-2 встановлено: «На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу».

Вказаний Закон набув чинності з 29.05.2020 року та його положення неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому підлягають застосуванню.

Враховуючи, що на час дії карантину, який діє і станом на час розгляду цієї справи, були продовжені строки, встановлені статтею 102 ПК України, у тому числі і строк для визначення контролюючим органом позивачу суми грошових зобов`язань за період зазначений в наказі для перевірки, який мав скінчитися після 01.03.2021 року, колегія суддів вважає помилковими доводи позивача про порушення відповідачем вимог статті 102 Податкового кодексу України, а тому відповідач приймаючи оскаржуваний наказ діяв у межах повноважень та у відповідності до вимог закону, як наслідок підстав для скасування наказу від 10.02.2021 року № 495 не має.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі №160/2604/21 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 05 серпня 2021 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко