Справа № 160/4198/21
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2021 року Справа № 160/4198/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О.В.,
за участі: секретаря судового засідання Носенко К.В.,
представника позивача Зарвій Р.Л.,
представника відповідача Олійник А.А.,
представника третьої особи-3 Шевченко Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К» до Міністерства юстиції України, треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державне підприємство «Національні інформаційні системи», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, товариство з обмеженою відповідальністю «Резорт Еліт», про визнання протиправним та скасування наказу,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач), третя особа-1: Державне підприємство «Національні інформаційні системи», третя особа-2: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, третя особа-3: товариство з обмеженою відповідальністю «Резорт Еліт», в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 01.03.2021 року №801/5 «Про задоволення скарги» в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.03.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
01.04.2021 року третьою особою-1: Державне підприємство «Національні інформаційні системи» подані до суду пояснення, в яких вказано, що останнім були здійснені заходи щодо блокування доступу приватного нотаріуса Сазонової О.М. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на виконання наказу Міністерства юстиції України від 01.03.2021 року №801/5. ДП «НАІС» будучи технічним адміністратором Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не уповноважене на прийняття владно-управлінських рішень, а лише безпосередньо їх виконує. У ДП «НАІС» відсутнє право перевірки законності рішень Міністерства юстиції України та право відмови від їх виконання. Тобто, ДП «НАІС» реалізує припис наказів Міністерства юстиції України у будь-якому випадку, оскільки відповідне зобовязання для ДП «НАІС» встановлено пунктом 3 статті 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень».
Відповідачем заявлено клопотання про розгляд справи №160/4198/21 за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 року вирішено розгляд адміністративної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження в підготовчому засіданні, що відбудеться 25.05.2021 року.
На електронну адресу суду 21.05.2021 року о 08:05 год. (вх. № 8170/21-ел.) надійшло клопотання від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Резорт Еліт" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 року у задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Резорт Еліт" про проведення судового засідання у режимі відеоконференції в адміністративній справі №160/4198/21 - відмовлено.
24.05.2021 року від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
25.05.2021 року від представника третьої особи-3: товариства з обмеженою відповідальністю «Резорт Еліт» надійшли пояснення, в яких вказано, що станом на 29.12.2020 року залишились не зареєстрованими нежитлові приміщення по вул. Саксаганського 80 у м. Києві загальною площею 1 978,4 кв. м. Як вбачається з технічного паспорту на будинок по вул. Саксаганського 80 у м. Києві, у вказаному будинку відсутнє нежитлове приміщення (літери А, А-1)» загальною площею 2 956,2 кв.м. є окремий об`єкт. Проте, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О. зареєструвала права власності за ТОВ «СП «АТАД К» на нежитлові приміщення загальною площею 2 956,2 кв. м. З урахування того, що вільних ні за ким незареєстрованих нежитлових приміщень загальною площею 2 956,2 кв. м. в будинку №80 по вул. Саксаганського у м. Києві, станом на 29.12.2020 року, не було, то відповідно приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О. М. по суті частково зареєструвала нежитлові приміщення (орієнтовною площею 2 956,2 кв.м. - 1 978,4 кв.м. (не зареєстровані приміщення) = 977,8 кв.м. ), які станом на 28.12.2020 року вже були зареєстровані за ТОВ «РЕЗОРТ ЕЛІТ». Під час прийняття рішення № 56035270 від 30.12.2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О. М. замість технічного паспорту на об`єкт нерухомого майна «нежитлові приміщення (літери А, А-1) загальною площею 2956,2 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 80» завантажила до Державного реєстру речових прав чисті аркуші паперу. По суті приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О. М. здійснила первинну державну реєстрацію права власності на «нежитлові приміщення літери А. А-1) загальною площею 2956,2 кв.м. за адресою: м. Київ. вул. Саксаганського, 80» за ТОВ «СП «АТАД К» без технічного паспорту на вказані нежитлові приміщення.
В підготовче засідання, призначене на 25.05.2021 року, прибули представник позивача та представник третьої особи-3. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом оголошено перерву у підготовчому провадженні до 22.06.2021 року.
25.05.2021 року представником відповідача подано до суду клопотання про долучення до справи додаткових доказів.
28.05.2021 року від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
На електронну адресу суду 31.05.2021 року о 16:55 год. (вх. № 8667/21-ел.) надійшло клопотання від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Резорт Еліт" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2021 року забезпечено участь заявників в судовому засіданні у справі №160/4198/21, призначеному на 22.06.2021 о 13:30 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відповідно до Порядку роботи з технічними засобами відеоконференції зв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №196 від 23.04.2020.

18.06.2021 року на офіційну електронну адресу суду та 23.06.2021 року засобами поштового зв`язку надійшло клопотання представника третьої особи-3: товариства з обмеженою відповідальністю «Резорт Еліт» про закриття провадження у справі.

Підготовче засідання, призначене на 22.06.2021 року, проведено за участю представника позивача, представника відповідача та представника третьої особи-3. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом розпочато розгляд клопотання про закриття провадження у справі та оголошено перерву у підготовчому провадженні до 06.07.2021 року.

На електронну адресу суду 30.06.2021 року надійшло клопотання від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Резорт Еліт" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2021 року забезпечено участь заявника в судовому засіданні у справі №160/4198/21 призначеному на 06.07.2021 о 11:30 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відповідно до Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №196 від 23.04.2020.

05.07.2021 року на офіційну електронну адресу суду надійшли пояснення відповідача щодо клопотання про закриття провадження у справі.

06.07.2021 року від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про закриття провадження у справі.

Підготовче засідання, призначене на 06.07.2021 року, проведено за участю представника позивача, представника відповідача та представника третьої особи-3. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.07.2021 року клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Резорт Еліт" про витребування доказів - задоволено, витребувано у Державного підприємства "Національні інформаційні системи" всі матеріали, що містяться в електронній справі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 000, а саме: нежитлове приміщення (літери А, А-1) загальною площею 2 956,2 кв.м. за адресою: м.Київ, вул.Саксаганського, 80.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.07.2021 року у задоволенні клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю "Резорт Еліт" про закриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "АТАД К" до Міністерства юстиції України, треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Державне підприємство "Національні інформаційні системи", Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, товариство з обмеженою відповідальністю "Резорт Еліт" про визнання протиправним та скасування наказу - відмовлено.

Судом закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті в судовому засіданні на 27.07.2021 року.

16.07.2021 року на офіційну електронну адресу суду та 22.07.2021 року засобами поштового зв`язку надійшов до суду лист ДП «НАІС», в якому вказано, що надання інформації з Державного реєстру прав не належить до повноважень ДП «НАІС», а відтак у підприємства відсутні нормативно визначені можливості для надання відомостей з реєстру, що витребовуються ухвалою.

На електронну адресу суду 19.07.2021 року надійшло клопотання від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Резорт Еліт" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 року забезпечено участь заявника в судовому засіданні у справі №160/4198/21 призначеному на 27.07.2021 о 11:30 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відповідно до Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №196 від 23.04.2020.

23.07.2021 року представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Резорт Еліт" подано заяву про долучення доказів до матеріалів справи.

27.07.2021 року представником позивача подані заперечення на клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Судове засідання, призначене на 27.07.2021 року, проведено за участю представника позивача, представника відповідача та представника третьої особи-3. Представник позивача, представник відповідача та представник третьої особи-3 в судовому засіданні підтримали обрані правові позиції.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи-3, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К» () зареєстровано в якості юридичної особи 19.10.1994 року.

30.12.2020 року на підставі укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал ентерпрайзіс» () договору купівлі - продажу нерухомого майна № 1085 від 30.12.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною проведена державна реєстрація права приватної власності нежитлових приміщень (літери А, А'), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 80 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал ентерпрайзіс» ().

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 30.12.2020 року на підставі прийнятого рішення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною №56035270 проведена державна реєстрація права приватної власності житлових приміщень (літери А, А'), які знаходяться за адресою: м. Київ, Саксаганського, будинок 80 за Товариством з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К» ().

04.01.2021 року ТОВ «Резорт Еліт» подано скаргу до Колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України, в якій просило:

- скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни №56035270 від 30.12.2020 року про реєстрацію права власності за ТОВ «СП «Атад К» щодо нежитлових приміщень (літери А, А') загальною площею 2956,2 кв.м.;

- скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни №56035738 від 30.12.2020 року про реєстрацію права власності за ТОВ «Глобал ентерпрайзіс» щодо нежитлових приміщень (літери А, А') загальною площею 2956,2 кв.м.;

- анулювати доступ приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Сазоновій Олені Миколаївні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції у складі О. Оніщук (головуючої на засіданні), В. Дубовика, В. Бондаренко, К. Прохоренко, В. Черниша (секретаря колегії), було розглянуто скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Резорт Еліт» від 04.01.2021 зареєстровану в Міністерстві юстиції України 04.01.2021 за № 183-33-21 на рішення від 30.12.2020 №№ 56035270, 56035738 прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною щодо нежитлових приміщень (літери А,А1), розташованих за адресою м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 80, з вимогою анулювання доступу приватному нотаріусу Сазоновій О.М. до Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно, прийняла висновок, яким рекомендувала:

- скаргу ТОВ «Резорт Еліт» від 04.01.2021 задовольнити частково;

- скасувати рішення від 30.12.2020 № 56035270, прийняте приватним нотаріусом Сазоновою О.М.;

- тимчасово блокувати доступ приватному нотаріусу Сазоновій О.М. до державного реєстру прав строком на 1 (один) місяць;

- в іншій частині вимог відмовити, оскільки приватним нотаріусом Сазоновою О.М. прийнято рішення від 30.12.2020 № 56035738 відповідно до законодавства.

На підставі висновку Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, Міністерством юстиції України прийнято наказ від 01.03.2021 року №801/5 «Про задоволення скарги», яким вирішено:

- скаргу ТОВ «Резорт Еліт» від 04.01.2021 задовольнити частково;

- скасувати рішення від 30.12.2020 № 56035270, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М.;

- тимчасово блокувати доступ приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Сазоновій О.М. до державного реєстру прав строком на 1 (один) місяць;

- в іншій частині вимог відмовити, оскільки приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. прийнято рішення від 30.12.2020 №56035738 відповідно до законодавства;

- виконання пункту 2 наказу покласти на Офіс протидії рейдерству;

- виконання пункту 3 наказу покласти на Державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Не погоджуючись з наказом Міністерства юстиції України від 01.03.2021 року №801/5 «Про задоволення скарги», позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку заявленим позовним вимогам, судом встановлено наступне.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулює Закон України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV).

Згідно із частиною 1 статті 6 Закону № 1952-IV організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Пунктом 7 частини 1 статті 7 Закону № 1952-IV визначено, що Міністерство юстиції України розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом;

У відповідності до частини 1 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 року №755-IV (далі - Закон №755-IV) рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.

Згідно із частиною 2 статті 34 Закону №755-IV Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (крім випадків, якщо такі реєстраційні дії проведено на підставі судового рішення); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Територіальний орган Міністерства юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення (крім рішення, згідно з яким проведено реєстраційну дію), дії або бездіяльність державного реєстратора; 2) на дії або бездіяльність суб`єктів державної реєстрації.

Територіальний орган Міністерства юстиції України розглядає скарги стосовно державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, які здійснюють свою діяльність у межах території, на якій діє відповідний територіальний орган.

Частиною 5 статті 34 Закону №755-IV визначено, що скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити: 1) повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником; 2) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, порушені на думку скаржника; 3) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 3-1) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення, повідомлення або реєстраційної дії державного реєстратора та/або внесення відомостей до Єдиного державного реєстру; 4) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складення скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Якщо скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації подається представником скаржника, до такої скарги додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження, або його копія, засвідчена в установленому порядку.

Згідно із частиною 6 статті 34 Закону №755-IV Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо: 1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті; 2) на момент прийняття рішення про задоволення скарги шляхом скасування реєстраційної дії щодо державної реєстрації новоствореної юридичної особи, іншої організації, державної реєстрації фізичної особи підприємцем, припинення юридичної особи, іншої організації, припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця або шляхом проведення реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі проведено наступну реєстраційну дію щодо відповідної особи; 3) у разі наявності інформації про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін; 4) у разі наявності інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави; 5) є рішення цього органу з такого самого питання; 6) в органі ведеться розгляд скарги з такого самого питання від цього самого скаржника; 7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень; 8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги; 9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу; 10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

В той же час, відповідно до частини 1 статті 37 Закону № 1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Приписами частини 2 статті 37 Закону № 1952-IV визначено, що Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Територіальні органи Міністерства юстиції України розглядають скарги: 1) на рішення (крім рішення про державну реєстрацію прав), дії або бездіяльність державного реєстратора; 2) на дії або бездіяльність суб`єктів державної реєстрації прав.

Територіальний орган Міністерства юстиції України розглядає скарги щодо державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, які здійснюють діяльність у межах території, на якій діє відповідний територіальний орган.

Між тим, частиною 3 статті 37 Закону № 1952-IV встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України протягом 15 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

У разі якщо розгляд та вирішення скарги потребують перевірки діяльності державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також залучення скаржника чи інших осіб, Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть подовжити строки розгляду та вирішення скарги, повідомивши про це скаржника. При цьому загальний строк розгляду та вирішення скарги не може перевищувати 45 календарних днів.

В той же час, частини 4, 5, 6, 8, 9, 10 статті 37 Закону № 1952-IV передбачають наступне.

Днем подання скарги вважається день її фактичного отримання Міністерством юстиції України або його територіальним органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від скаржника поштового відправлення зі скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

У разі якщо останній день строку для подання скарг, зазначеного у частині третій цієї статті, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем строку вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити: 1) повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником; 2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується; 3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника; 4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Скарга на рішення про державну реєстрацію прав розглядається в порядку, визначеному цим Законом, виключно за умови, що вона подана особою, яка може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття такого рішення.

Якщо скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав подається представником скаржника, до скарги додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову у задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ", "д" і "е" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

У рішенні Міністерства юстиції України чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги.

Рішення, прийняте за результатами розгляду скарги, надсилається скаржнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо: 1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті; 2) на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується; 3) наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову; 4) наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав; 5) є рішення цього органу з того самого питання; 6) в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника; 7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень; 8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги; 9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу; 10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду.

Підставою для звернення до суду стало те, що на думку позивача, наказ Міністерства юстиції України від 01.03.2021 року №801/5 «Про задоволення скарги» є протиправним, оскільки приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. було прийнято правомірне рішення №56035270 від 30.12.2020 року про державну реєстрацію права приватної власності житлових приміщень (літери А, А'), які знаходяться за адресою: м. Київ, Саксаганського, будинок 80 за Товариством з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К» на підставі належно складеного повного пакету документів.

Підставою прийняття оскаржуваного наказу є висновок Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 09.02.2021 року за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Резорт Еліт» від 04.01.2021, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.01.2020 за №183-33-21».

Відповідно до мотивувальної частини вищевказаного висновку Колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції прийняла відповідне рекомендаційне рішення, виходячи з наступного:

1. Згідно з сертифікатом ДАБІ №ІУ16, виданим на будівництво адміністративно-житлового будинку, загальна площа дійсно визначена для всіх вбудовано-прибудованих та прибудованих приміщень, до яких належать як нежитлові приміщення, щодо яких прийнятті оскаржувані рішення, так і об`єкти нерухомого майна, які належали на праві власності ТОВ «Резот Еліт» та які було відчужено 05.01.2021 до ТОВ «НДЦ «Обрій» на підставі протоколу Загальних зборів учасників ТОВ «НДЦ`Обрій» про, зокрема, формування статутного капіталу; акту приймання-передачі нежитлових приміщень у статутний капітал ТОВ «НДЦ» Обрій».

2. Зазначена площа для нежитлових приміщень адміністративно-житлового будинку становить 3962,7 кв.м. При цьому, загальна площа об`єктів нерухомого майна на момент прийняття оскаржуваних рішень, які згідно з відомостями Державного реєстру прав належали ТОВ «Резорт Еліт», становила 1984,3 кв.м. Площа нежитлових приміщень, щодо яких прийнято оскаржувані рішення становить 2956,2 кв.м.

3. Таким чином, оскільки вищевказана загальна площа нежитлових приміщень, які розташовані у адміністративно-житловому будинку, охоплює як площу нежитлових приміщень, щодо яких прийнято оскаржувані рішення, так і площу об`єктів нерухомого майна, які належали на праві власності скаржнику, і остання збільшилася на 977, кв.м. після проведення приватним нотаріусом Сазоновою О.М. оскаржуваних реєстраційних дій, Колегія дійшла висновку, що така державна реєстрація впливає на права ТОВ «Резорт Еліт».

9. З відомостей Державного реєстру прав Колегією встановлено, що приватним нотаріусом Сазоновою О.М. прийнято оскаржуване рішення за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію права власності, до якої замість технічного паспорта на нежитлові приміщення було додано відскановані білі аркуші паперу, що дає підстави вважати, що технічний паспорт приватному нотаріусу Сазоновій О.М. ТОВ «СП «АТАД К» не подавався. Крім того, приватним нотаріусом Сазоновою О.М. не було отримано відомостей шляхом електронної інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиною державною електронною системою у сфері будівництва та використано їх під час проведення реєстраційних дій.

12. Отже, оскаржуване рішення прийнято з порушенням вимог законодавства, а тому підлягає скасуванню, в іншій частині вимог скарга задоволенню не підлягає.

13. Зважаючи на характер порушень вимог законодавства у сфері державної реєстрації прав, допущеній приватним нотаріусом Сазоновою О.М. при прийнятті оскаржуваного рішення, вбачаються достатні підстави для тимчасового блокування їй доступу до Державного реєстру прав строком на 1 (один) місяць.

Судом встановлено, що 30.12.2020 року на підставі укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал ентерпрайзіс» () договору купівлі - продажу нерухомого майна № 1085 від 30.12.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною проведена державна реєстрація права приватної власності нежитлових приміщень (літери А, А'), і знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 80 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал ентерпрайзіс» ().

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 01.03.2021 року 801/5 «Про задоволення скарги» предметом розгляду Міністерства юстиції України було рішення від 30.12.2020 року №56035270, яке і було в подальшому Міністерством юстиції України скасоване.

Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 4 наказу Міністерства юстиції України від 01.03.2021 року №801/5 в іншій частині вимог відмовлено, оскільки приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною прийнято рішення від 30.12.2020 року №56035738 відповідно до законодавства.

Отже, відповідачем в оскаржуваному висновку було визнано рішення від 30.12.2020 року №56035738 про реєстрацію права власності за ТОВ «Глобал ентерпрайзіс» щодо нежитлових приміщень (літери А, А') загальною площею 2956,2 кв.м., - таким, що прийняте відповідно до законодавства.

Відповідачем було визнано правомірним рішення від 30.12.2020 року №56035738 про реєстрацію права власності за ТОВ «Глобал ентерпрайзіс» щодо нежитлових приміщень (літери А, А') загальною площею 2956,2 кв.м., в той час як в подальшому відповідні нежитлові приміщення були передані у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К» за договором купівлі - продажу нерухомого майна №1085 від 30.12.2020 року.

Таким чином, на час прийняття Міністерством юстиції України оскаржуваного рішення - наказ Міністерства юстиції України від 01.03.2021 р. №801/5 «Про задоволення скарги», підставою, якому слугував висновок Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 09.02.2021 року за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Резорт Еліт» від 04.01.2021 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.01.2021 року за №183-33-21, відбулася державна реєстрація приватної власності за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується, що в свою чергу є підставою для відмови у задоволені скарги у відповідності до пункту 2 частини 8 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Приймаючи оскаржуваний наказ від 01.03.2021 року №801/5, відповідачем не було враховано вказаної норми та не надано правової оцінки факту реєстрації приватної власності нежитлових будівель за ТОВ «Глобал ентерпрайзіс» та в подальшому за ТОВ «СП «АТАД К».

Суд зазначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі документів визначених частиною 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Пунктом 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 встановлено, що для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються:

- документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта;

- технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

- документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси;

- письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність);

- договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у режимі реального часу отримує відомості Єдиного реєстру документів про документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, та перевіряє, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки, за яким державним реєстратором отримуються відомості Державного земельного кадастру з метою встановлення місця розташування земельної ділянки, на якій споруджено відповідний об`єкт, для подальшого відображення таких відомостей як адреси об`єкта нерухомого майна.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, також не вимагається у разі, коли адреса отримана під час реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна та зазначена в документі, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. У такому разі державний реєстратор відповідно до зазначених заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що згідно з вимогами законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє відсутність суперечностей між заявленою адресою та відомостями, що містяться в Єдиному реєстрі документів.

Відповідно до пункту 16 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141, визначено, що електронних копій документів у сфері державної реєстрації прав здійснюється шляхом їх сканування.

Відповідно до частини 9 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», заява про державну реєстрацію прав подається окремо щодо кожного об`єкта нерухомого майна.

Щодо припущення Колегії Міністерства юстиції України щодо не подавання ТОВ «СП «АТАД К» приватному нотаріусу Сазоновій О.М. технічного паспорту є безпідставними, оскільки у відповідності до пункту 16 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141 приватним нотаріусом Сазоновою О.М. було виготовлено електронні копії поданих ТОВ «СП «АТАД К» документів шляхом сканування, таким чином, приватним нотаріусом Сазоновою О.М. були вчиненні дії щодо сканування документів у спосіб визначений законодавством.

Підтвердженням про надання до реєстрації технічного паспорту, так і його наявності у позивача є долучена до матеріалів справи копї технічного паспорту на будинок квартирного типу м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 80, виготовлений ТОВ «Київський центр інвентаризації» за замовленням ТОВ «СП «Атад К». Паспорт виготовлено станом на 25.06.2019 року.

Таким чином, судом встановлено в наявності у позивача технічного паспорту станом на момент проведення реєстрації за рішенням від 30.12.2020 року №56035270.

Щодо тверджень як представника третьої особи-3 так і представника відповідача про те, що приватним нотаріусом Сазоновою О.М. було відскановано чисті листи паперу замість технічного паспорту, суд звертає увагу, що вказані доводи жодним чином не підтверджуються документально.

Таким чином, приватним нотаріусом Сазоновою О.М. для проведення реєстраційних дій на об`єкт нерухомого майна - нежиле приміщення літ. А, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 80 на підставі поданих документів, визначених пунктом 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 прийнято рішення від 30.12.2020 року №56035270 на законних підставах.

При цьому, слід зазначити, що загальна площа об`єкту нерухомого майна приватним нотаріусом Сазоновою О.М. самостійно не визначається, а вноситься у відповідності до поданих документів, які на час проведення реєстраційних дій не надавали сумнівів до їх дійсності.

Верховний Суд в постанові від 25.06.2020 року у справі №924/233/18 зазначив, що обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справ.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 року у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 року у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 року у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Отже, з огляду на те, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів відсканування приватним нотаріусом Сазоновою О.М. чистих листів паперу замість технічного паспорту, суд вважає, що відповідачем не доведено документально мотиви, покладені в основу оскаржуваного наказу від 01.03.2021 року №801/5 «Про задоволення скарги».

Більше того, судом не встановлено доцільності відповідних дій приватного нотаріусу Сазонової О.М., оскільки технічний паспорт на будинок квартирного типу м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 80 був в наявності у ТОВ «СП «Атад К» станом на день прийняття рішення про державну реєстрацію права власності від 30.12.2020 року №56035270.

Стосовно доводів представника третьої особи-3: товариства з обмеженою відповідальністю «Резорт Еліт» щодо належності частини зареєстрованих приміщень за ТОВ «СП «Атад К» рішенням про державну реєстрацію права власності від 30.12.2020 року №56035270 за ТОВ «Резорт Еліт», суд зазначає, що приватним нотаріусом Сазоновою О.М. було зареєстровано право власності лише на ту частину приміщень, які належали на праві власності ТОВ «Глобал ентерпрайзіс».

Як вже зазначалось вище, рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни №56035738 від 30.12.2020 року про реєстрацію права власності за ТОВ «Глобал ентерпрайзіс» щодо нежитлових приміщень (літери А, А') загальною площею 2956,2 кв.м., визнано Міністерством юстиції України правомірним.

Відтак, реєстрація права власності на нежитлові приміщення за ТОВ «СП «Атад К» є похідною від реєстрації права власності на цю будівлю за ТОВ «Глобал ентерпрайзіс», яка визнана правомірною, а тому відповідні твердження представника третьої особи-3: товариства з обмеженою відповідальністю «Резорт Еліт» не можуть бути підставою для визнання правомірним оскаржуваного наказу або визнання протиправним рішення про державну реєстрацію права власності від 30.12.2020 року №56035270 за ТОВ «СП «Атад К».

Суд зазначає, що позивачем було надано повний пакет документів для проведення вищезазначених реєстраційних дій, а тому у приватного нотаріуса Сазоновою О.М. не було підстав для відмови у реєстрації права власності на нежитлові будівлі за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 80, за позивачем.

Судом не встановлено жодного документального підтвердження мотивів прийняття оскаржуваного наказу від 01.03.2021 року №801/5 «Про задоволення скарги», а тому він є таким, що підлягає скасуванню.

У рішенні Конституційного Суду України в від 29.06.2010 №17-рп/2010 вказано, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, в якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) неодноразово висловлював свою позицію, у відповідності до якої принцип верховенства права вимагає дотримання вимог "якості" закону, яким передбачається втручання у права особи, основоположні свободи. Зокрема, на думку суду, вираз "згідно із законом" насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права, тлумачитися у спосіб, сумісний з верховенством права і найбільш сприятливий для особи (рішення у справах "Полторацький проти України" (Poltoratskiy v. Ukraine) від 29.04.2003, заява №38812/97, §155, "Олександр Волков проти України" (Oleksandr Volkov v. Ukraine), від 09.01.2013, заява №21722/11, §170, "Щокін проти України" (Shchokin v. Ukraine) від 14.10.2010, заяви №23759/03 та №37943/06, §57).

При цьому, під терміном "закон" слід розуміти як норми, встановлені писаним правом, так і правила, що сформувалися у прецедентному праві. Закон має відповідати якісним вимогам, насамперед, вимогам "доступності" і "передбачуваності". "Закон" повинен бути належним чином доступним: громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку. Крім того, норма не може розглядатися як "закон", якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку. Громадянин повинен мати можливість - у разі необхідності за належної правової допомоги - передбачити, наскільки це розумно за конкретних обставин, наслідки, до яких може призвести певна дія (рішення у справі "Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства" (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom), рішення від 23.06.1995, заява №18139/91, §37).

Таким чином, звертаючись до реєстратора з необхідним пакетом документів, позивач мав обґрунтовані сподівання, з урахуванням наведеного принципу правової визначеності, що його права на належно проведені реєстраційні дії не будуть порушені суб`єктом владних повноважень, натомість відповідачем порушені вказані принципи та права позивача прийняттям оскаржуваного наказу.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок, що позовна заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 2270,00 грн. та за заяву про забезпечення позову у розмірі 681,00 грн., що підтверджується квитанціями про сплату від 10.03.2021 року.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 2951,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.139, 241-246, 250, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К» (вул. Мандриківська, буд. 47, м. Дніпро, 49094, ) до Міністерства юстиції України (вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001, код ЄДРПОУ 0015622), треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державне підприємство «Національні інформаційні системи» (вул. Бульварно-Кудрявська, 4, м. Київ, 04053, ), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), товариство з обмеженою відповідальністю «Резорт Еліт» (провул. Високий, буд. 17, м. Одеса, 65007, ), про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 01.03.2021 року №801/5 «Про задоволення скарги».

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К» (вул. Мандриківська, буд. 47, м. Дніпро, 49094, ) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України (вул.Городецького,1, м.Київ, 01001, ) судовий збір у розмірі 2951 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 06.08.2021 року.

Суддя О.В. Врона