Справа № 600/3692/21-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпечені доказів

09 серпня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/3692/21-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Анісімов О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Клішковецької сільської ради про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Клішковецької сільської ради (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення 4-ї сесії VIII скликання Клішковецької сільської ради від 18.02.2021 року за № 139/04/2021 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність громадянам»;

- визнати протиправним та скасувати рішення 6-ї сесії VIII скликання Клішковецької сільської ради від 05.05.2021 року за № 190/06/2021 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність громадянам» в частині надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 1.9392 та з кадастровим номером :03:001:0049, для ведення особистого селянського господарства;

- визнати протиправним та скасувати рішення 6-ї сесії VIII скликання Клішковецької сільської ради від 05.05.2021 року за № 190/06/2021 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність громадянам» в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 1.5 га, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу, а саме земельної ділянки з кадастровим номером: :03:001:0049;

- зобов`язати Клішковецьку сільську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12 квітня 2021 року та надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 1.5 га, для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель запасу, а саме: земельної ділянки з кадастровим номером: :03:001:0049;

- стягнути з місцевого бюджету Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області () через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , моральну шкоду у розмірі 50 000 грн;

- зобов`язати Сільського голову Клішковецької сільської ради подати до Чернівецького окружного адміністративного суду в місячний строк після набрання рішенням законної сили - звіт про виконання судового рішення.

Разом з позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій просить:

- вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення 6-ї сесії VIII скликання Клішковецької сільської ради від 05.05.2021 року за №190/06/2021 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність громадянам» в частині надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 1.9392 га з кадастровим номером :03:001:0049, для ведення особистого селянського господарства;

- вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Клішковецькій сільській раді Дністровського району Чернівецької області приймати будь-які рішення щодо земельної ділянки площею 1.9392 га з кадастровим номером :03:001:0049.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову представник позивача вказує на необхідність всебічного дослідження обставин і доказів у справі для встановлення об`єктивної істини та розгляд справи по суті без застосування, зокрема таких засобів забезпечення позову, як зупинення дії оспорюваного індивідуально акту та заборони відповідачу вчиняти певні дії-зумовить неможливість виконання рішення суду.

При цьому, наголошує на суттєві розбіжностях у документації, відсутність належним чином оформлених графічних матеріалів, а також чітку спрямованість рішень Клішковецької сільської ради виключно на відмову позивачці у прийняти позитивного рішення щодо її клопотань, що свідчить про умисне, свідоме і цілеспрямоване порушення конституційних прав позивачки та зловживання з боку посадових осіб Клішковецької сільської ради.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суддя вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Так, відповідно до частин 1,2 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно із частиною 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У частині 2 статті 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Із системного аналізу вимог наведених норм слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. При цьому, заявник обов`язково повинен обґрунтувати свою заяву і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі.

Інститут забезпечення позову за своєю сутністю та з урахуванням європейського досвіду є інститутом попереднього судового захисту порушеного права.

На цій стадії процесу суд не констатує факт порушення права, однак забезпечує можливість виконання рішення суду, яке може бути прийнято на користь позивача.

Конституційний Суд України в рішенні від 30.01.2003 року, №3-рн/2003 У справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 120, частини шостої статті 234, частини третьої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України (справа про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора) зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13) (пункт 9 мотивувальної частини рішення).

Європейський суд з прав людини у своєму рішення від 23.01.2014 року, №19336/04 Справа East/West Alliance Limited проти України вказав на те, що межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці; використанню засобів захисту не повинні невиправдано та необґрунтовано перешкоджати дії чи бездіяльність органів влади держави-відповідача (див., серед інших джерел, вищезазначене рішення у справі "Аксой проти Туреччини", п. 95, та рішення у справі "Кудла проти Польщі" [ВП], заява N 30210/96, п. 157, ECHR 2000-XI) (пункт 227).

Окрім цього, в рішенні від 18.02.2010, № 54131/08 Справа Байсаков та інші проти України Європейський суд зазначив, " ... що процедура такого судового контролю становить, у принципі, ефективний засіб юридичного захисту у значенні статті 13 Конвенції стосовно скарг, пов`язаних з рішеннями про вислання та екстрадицію, але за умови існування можливості ефективної перевірки судами законності - з матеріально-правового та процесуального погляду - дискреційних дій органу виконавчої влади і можливості скасування ними такого рішення в разі необхідності (див. ухвалу у справі "Сливенко проти Латвії" [ВП], N 48321/99, п. 99, ЄСПЛ 2002-II).

Отже, підсумовуючи наведене, слід прийти до висновку, що існування інституту забезпечення позову, обумовлено потребою в ефективному юридичному захисті прав та інтересів людини. Ефективне використання інституту забезпечення позову унеможливить порушення права людини, яке на думку останньої є порушеним.

Водночас використання засобів захисту не повинні невиправдано та необґрунтовано перешкоджати дії чи бездіяльність органів влади.

У цій справі заявник стверджує, що рішення Клішковецької сільської ради від 05.05.2021 року за № 190/06/2021 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність громадянам» в частині надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 1.9392 та з кадастровим номером :03:001:0049, для ведення особистого селянського господарства, носить очевидні ознаки протиправності, а отже суд має зупинити дію рішення та заборонити відповідачу приймати будь-які рішення щодо земельної ділянки площею 1.9392 га з кадастровим номером :03:001:0049

Разом з цим, на цій стадії судового процесу суд не може оцінювати оскаржуване рішення та вважати його таким, що містить очевидні ознаки протиправності, оскільки в іншому випадку втрачається сенс розгляду самої справи по суті, під час якого такому рішенню буде надана оцінка на предмет його правомірності.

Водночас, суддя зазначає, що по своїй правовій природі отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про подальшу передачу такої земельної ділянки у власність або користування (правова позиція Верховного Суду, яка викладена у постановах від 27.02.2018 року у справі №545/808/17, від 05.03.2019 року у справі №360/2334/17, від 08.09.2020 року у справі № 812/1450/17), а тому суб`єкту звернення в подальшому може бути відмовлено в отриманні земельної ділянки.

При цьому варто зазначити, що процедура отримання земельної ділянки відповідно до положень ЗК України є багатоетапною (отримання дозволу, погодження проекту, державна реєстрація (формування) земельної ділянки тощо) і на кожному етапі суб`єкт владних повноважень може відмовити у прийнятті позитивного рішення для суб`єкта звернення.

Таким чином, беручи до уваги встановлені обставини та відсутність належних доказів в обґрунтування своєї заяву, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та охоронюваним законом інтересам заявника, або про те, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття відповідних заходів забезпечення позову, суддя приходить до висновку, що відсутні підстави для забезпечення позову.

Окрім цього, суддя звертає увагу на те, що ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 09.08.2021 року по справі №600/3692/21-а позовну заяву ОСОБА_1 до Клішковецької сільської ради про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії повернуто позивачу з підстав порушення правил об`єднання позовних вимог. Таким чином, вжиття заходів забезпечення позову у даному випадку є недоцільним.

Відтак, суддя вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись статтями 150,151,154,243,248,256 КАС України, суддя -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя О.В. Анісімов