Справа № 160/16124/20
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2021-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 серпня 2021 року м.Дніпросправа № 160/16124/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року у справі № 160/16124/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) задоволено:

- визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - відповідач) від 12.10.2020 року №12325-13, складену відносно платника податків ОСОБА_1 ;

- скасовано рішення про опис майна у податкову заставу від 12.10.2020 №12325-13 уповноваженої особи, заступника начальника Кам`янського відділу по роботі з податковим боргом управління по роботі з податковим боргом ГУ ДПС у Дніпропетровській області, складене відносно платника податків ОСОБА_1 .

Із рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, була подана апеляційна скарга. У скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що згідно з інформацією ГУ ДПС у Дніпропетровській області відповідно п.п.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України контролюючим органом сформовано податкові повідомлення-рішення про сплату ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік від 20.02.2020 №0-0403 на суму 1 749,32 грн. (за об`єкт у АДРЕСА_1 ) та № 0-0403 (за об`єкт у м. Кам`янське, вул. Г.Романової. буд.5, прим.2), які надіслано платнику податків 04.06.2020 рекомендованим листом з повідомленням про вручення та повернуто до контролюючого органу відповідно до закінченням, встановленого терміну зберігання (штрих кодовий ідентифікатор 897). Вважає, що зазначені ППР вважаються врученими платнику податків відповідно до вимог ст.42 ПК України, тобто є узгодженими.

Представником позивача надіслано відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому вказує, що доводи скарги є безпідставними. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно інтегрованих карток платника податків, станом на 05.01.2021 року щодо ОСОБА_1 обліковується заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (код платежу 18010300) у загальній сумі 2 660,70 грн., без врахування пені та штрафних санкцій, які нараховуються відповідно до ст.126 та 129 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, із змінами і доповненнями.

Податковий борг у ОСОБА_1 виник 28.09.2020 року, у зв`язку з несплатою сум грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом у податкових повідомленнях- рішеннях від 20.02.2020 року № 0-0403 на суму 1749,32 грн. та від 20.02.2020 року № 0-0403 на суму 911,38 гривень.

12.10.2020 року, у зв`язку з наявністю у ОСОБА_1 податкового боргу, контролюючим органом в автоматичному режимі було сформовано податкову вимогу від 12.10.2020 року № 12325-13 на загальну суму 2 660,70 грн. та прийнято рішення від 12.10.2020 року №12325-13 про опис майна у податкову заставу.

Як вказує відповідач, податкова вимога від 12.10.2020 року №12325-13 та рішення від 12.10.2020 року №12325-13 про опис майна у податкову заставу були направлені платнику податкову на адресу та отримані боржником особисто 26.10.2020 року. На підтвердження вказаних обставин податковим органом було надано до суду рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

02.11.2020 року позивач звернулася до Державної податкової служби України зі скаргою в адміністративному порядку на рішення податкового органу, у якій просила скасувати податкову вимогу ГУ ДПС у Дніпропетровській області №12325-13 від 12.10.2020 року, складену відносно неї, а також рішення про опис майна у податкову заставу уповноваженої особи №12325-13 від 12.10.2020 року, складені відносно ОСОБА_1 .

Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 25.11.2020 року скаргу позивача було залишено без задоволення, а оскаржувані нею рішення залишені без змін.

Не погоджуючись із рішеннями відповідача, позивач звернулася до суду з позовом про їх скасування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідач не надав доказів надсилання повідомлень-рішень, на підставі яких у позивача виник податковий борг. Тобто, податкове зобов`язання, визначене відповідачем, не набрало статусу податкового боргу, отже надіслання позивачу податкової вимоги є передчасним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Під грошовим зобов`язанням платника податків, згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, розуміється сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

При цьому, відповідно до підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу, у той час як податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (підпункт 4.1.175 пункт 14 статті 14 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 59.1 та пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Поряд з цим, відповідно до пункту 88.1 статті 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Відповідно до підпунктів 89.1.1, 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Встановлено, що борг у позивача виник 28.09.2020 року, у зв`язку з несплатою, як стверджує відповідач, узгоджених сум грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом у податкових повідомленнях-рішеннях від 20.02.2020 року №0-0403 на суму 1749,32 грн. та від 20.02.2020 року №0-0403 на суму 911,38 гривень. Податкові повідомлення-рішення, на підставі яких виник податковий борг у загальному розмірі 2660,70 грн., позивачем не отримувалися, доказів протилежного відповідач до суду не надав.

12.10.2020 року, у зв`язку з наявністю у ОСОБА_1 податкового боргу, контролюючим органом в автоматичному режимі було сформовано податкову вимогу від 12.10.2020 року № 12325-13 на загальну суму 2660,70 грн. та відповідно прийнято рішення від 12.10.2020 року №12325-13 про опис майна у податкову заставу.

Аналіз наведених вище норм Податкового кодексу України дає підстави для висновку, що податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, тоді як податкова вимога може бути надіслана платнику податку тільки у разі наявності у нього податкового боргу, що також є умовою для прийняття рішення про опис майна платника податків у податкову заставу.

Беручи до уваги той факт, що позивач зазначає, що податкові повідомлення-рішення, на підставі яких виник податковий борг у загальному розмірі 2 660,70 грн., нею не отримувались, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що податкове зобов`язання визначене податковим органом не набрало статусу податкового боргу, а отже надіслання позивачу податкової вимоги є передчасним.

Доказів на спростування наведеного вище матеріали справи не містять.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що повідомлення-рішення від 20.02.2020 року №0-0403 на суму 1749,32 грн. та від 20.02.2020 року №0-0403 на суму 911,38 гривень надіслано позивачу 04.06.2020 рекомендованим листом з повідомленням про вручення та повернуто до контролюючого органу відповідно до закінченням, встановленого терміну зберігання (штрих кодовий ідентифікатор 897).

Проте, відповідно до акту Третього апеляційного адміністративного суду від 12.05.2021р. додаток до матеріалів апеляційної скарги «конверт направлення ппр відповідачу із зазначенням причин про невручення» фактично відсутній.

Так, пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Крім того, порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року №1204 з метою встановлення єдиного порядку надіслання податкових повідомлень-рішень платникам податків (далі - Порядок №1204), визначає форму та порядок надіслання (вручення) контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків.

Розділом III Порядку №1204 передбачаються вимоги щодо порядку надіслання (вручення) контролюючим органом податкових повідомлень-рішень платникам податків.

У відповідності до пункту 1 розділу ІІІ Порядку №1204 структурний підрозділ контролюючого органу, який склав податкове повідомлення-рішення відповідно до Кодексу, роздруковує його у двох примірниках (податкове повідомлення-рішення за формою "Ф" - в одному примірнику) та після погодження з підрозділами правової роботи передає на підпис керівнику (заступнику керівника) контролюючого органу. Після підписання податкове повідомлення-рішення (крім податкового повідомлення-рішення за формою "Ф") не пізніше наступного робочого дня надсилається (вручається) платнику податків. Податкове повідомлення-рішення за формою "Ф" надсилається (вручається) платнику податків у терміни, встановлені Кодексом для податків на майно фізичних осіб.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків - фізичній особі, якщо його вручено особисто такій фізичній особі чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження такої фізичної особи з повідомленням про вручення (пункт 3 розділу ІІІ Порядку №1204).

Разом з тим, доказів направлення позивачу податкових повідомлень-рішень №0-0403 від 20.02.2020 року на суму 1 749,32 грн. та №0-0403 від 20.02.2020 року на суму 911,38 грн., загалом 2 660,70 грн., податковим органом не надано, що, у свою чергу, дає підстави вважати, що такі рішення не були вручені позивачу у відповідності до вимог податкового законодавства.

Враховуючи встановлений податковим законодавством обов`язок контролюючого органу належним чином надсилати податкові повідомлення-рішення, які у свою чергу, є підставою для виникнення у такого платника обов`язку сплатити визначене контролюючим органом грошове зобов`язання у встановлені пунктом 287.5 статті 87 Податкового кодексу України строки - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення, посилання відповідача на наявність у позивача згідно даних інтегрованих карток несплаченого узгодженого грошового зобов`язання та формальна наявність податкової вимоги від 12.10.2020 року № 12325-13 та рішення про опис майна у податкову заставу від 12.10.2020 року №12325-13 не підтверджують підстав виникнення у позивача податкового боргу.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність визнання протиправними та скасування оскаржених рішень відповідача, оскільки останнім, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність їх прийняття.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року у справі № 160/16124/20 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак