Справа № 160/12978/21
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Бондар М.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву про забезпечення позову у справі за позовом Комунального підприємства "Кам`янський міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису, -
- визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про усунення виявлених порушень законодавства про працю № 49/4.4-1021-22 від 24.06.2021 року, винесений на підставі Акту № 49/4.4-1021 від 24.06.2021, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання Комунальним підприємством «Кам`янський міськводоканал» Дніпропетровської обласної ради» вимог законодавства у сфері праці.
Ухвалою суду від 04.08.2021 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.
10.08.2021 року представник позивача надав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення виконання припису Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № 49/4.4-1021-22 від 24.06.2021 до набрання законної сили судовим рішенням у справі.
В обґрунтування заяви зазначено, що КП «Кам`янський водоканал» ДОР звернулось з клопотанням про забезпечення позову, враховуючи, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача, поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача у випадку незаконного накладення штрафу за порушення норм чинного законодавства, які підприємство не допускало і не мало наміру допускати у своїй діяльності, а також створює можливість для зловживання своїми правами ГУ Держпраці Дніпропетровської області. Наголошує на тому, що не зупинення виконання припису може мати наслідком притягнення посадових осіб позивача до адміністративної відповідальності.
За приписами частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно із ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Згідно статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Також, при розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжитих заходів з урахуванням:
- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;
- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;
- наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;
- імовірності виникнення ускладнень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд зазначає, що обов`язок щодо доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на особу, яка заявляє клопотання.
Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має враховувати співмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.
Обґрунтовуючи у заяві про забезпечення позову можливість настання негативних наслідків для позивача у майбутньому позивач посилається на ймовірність притягнення посадових осіб відповідача до адміністративної відповідльності.
Проте, суд зазначає, що оскаржуваний припис, як рішення суб`єкта владних повноважень, не є підставою для притягнення посадових осіб Комунального підприємства "Кам`янський міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради до адміністративної відповідльності.
Виходячи з наведених у заяві фактичних обставин, суд відмічає, що правомірність винесеного припису підлягає з`ясуванню під час розгляду справи по суті.
На думку суду, у разі забезпечення позовної заяви шляхом зупинення дії припису, судом фактично ухвалюватиметься рішення по суті спору без розгляду справи, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Наведені позивачем доводи про можливість порушення прав посадових осіб Комунального підприємства "Кам`янський міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради, необхідності докладання значних зусиль і витрат для їх відновлення, суд вважає недостатніми для вжиття заявлених заходів забезпечення позову.
З матеріалів наданих до заяви не вбачається можливість додержання балансу інтересів сторін та інших осіб, співмірності застосування заявлених заходів забезпечення позову, у зв`язку із чим суд вважає недостатніми наведені позивачем доводи для застосування заявлених заходів, що є підставою для відмови у задоволенні заяви.
Отже, дослідивши заяву Комунального підприємства "Кам`янський міськводоканал" про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із співмірності запропонованих заходів, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.
Керуючись ст. ст. 150-151, 152-154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У задоволенні заяви Комунального підприємства "Кам`янський міськводоканал" - відмовити.
Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки встановлені статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар