Справа № 120/4737/21-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 р. Справа № 120/4737/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Національної енергетичної компанії "Укренерго" до Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява Національної енергетичної компанії "Укренерго" (позивач, НЕК "Укренерго") до Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (відповідач, УСР у Вінницькій області) про визнання неправомірною бездіяльності відповідача при розгляді повідомлення про порушення, пов`язаного з корупцією, від 02.11.2020 № 01/39598, поданого НЕК "Укренерго" та зобов`язання відповідача провести перевірку інформації, що міститься у повідомленні про правопорушення, пов`язаного з корупцією, від 02.11.2020 № 01/39598, поданого НЕК "Укренерго" та вжити відповідних заходів реагування шляхом складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення відносно причетних осіб.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.11.2020 НЕК "Укренерго" подано до Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві заяву про вчинення начальником відділу експлуатації будівель та споруд Департаменту електричних підстанцій Південно-західної електроенергетичної системи ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, яка була передана на розгляд до Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України. Проте, за результатами розгляду цього звернення відповідачем складена довідка від 16.01.2021 № 201/55/101, у якій зазначено про прийняття останнім наступних рішень: "розгляд звернення припинити, про прийняте рішення повідомити заявника, матеріали розгляду звернення здати для зберігання до канцелярії УСР у Вінницькій області ДСР Національної поліції України". Однак, позивач вважає, що під час розгляду звернення НЕК "Укренерго", відповідачем не проведено належним чином перевірку викладених у зверненні обставин, що вказує на передчасність його висновку про відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією. Також позивач посилається на порушення відповідачем Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженому наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, щодо належного повідомлення позивача про результат розгляду відповідного звернення. Наведені обставини спонукали позивача подати до суду даний адміністративний позов.

Ухвалою суду від 19.05.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, які усунуто останнім 01.06.2021 року.

Після усунення недоліків, ухвалою від 07.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Крім того, встановлені сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення.

23.06.2021 на адресу суду від УСР у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 36213), у якому відповідач проти позову заперечує та вважає його безпідставним. Свою позицію обґрунтовує тим, що відповідно до покладених законом на УСР у Вінницькій області завдань та обов`язків, останнє здійснює моніторинг стану дотримання антикорупційного законодавства особами, на яких поширюється дія статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", збирання доказів про вчинення корупційних правопорушень та правопорушень, пов`язаних із корупцією, а також складання в межах компетенції протоколів про правопорушення, пов`язані з корупцією, та направлення їх до суду. Вказує на те, що звернення НЕК "Укренерго" щодо порушення вимог Закону №1700-VІІ начальником відділу експлуатації будівель та споруд ОСОБА_1 було розглянуто з вжиттям відповідних заходів, передбачених статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), з метою встановлення фактичних даних щодо перевірки наявності чи відсутності обставин вчинення адміністративного правопорушення. При цьому, в ході перевірки таких відомостей було встановлено, що ОСОБА_2 не вчиняв дій та не приймав будь-яких рішень в умовах реального конфлікту інтересів, у зв`язку з чим в його діях жодних ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП виявлено не було, про що складена відповідна довідка № 201/55/101 від 16.01.2021 та повідомлено заявника про прийняте рішення щодо припинення розгляду його звернення. Додатково відповідач акцентує увагу, що наразі за будь-яких обставин ОСОБА_2 не можливо притягнути до адміністративної відповідальності, позаяк закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП.

Також відповідач вказує на те, що в розумінні ст. 5 КАС України передумовою для захисту права є його порушення. Однак, на думку останнього, НЕК "Укренерго" не доведено того, що дії УСР у Вінницькій області, пов`язані із розглядом звернення позивача, призвели до порушення його прав та спричинили для нього негативні наслідки. А тому, з позиції суб`єкта владних повноважень, оскарження вищезазначених дій жодним чином не спрямоване на відновлення прав позивача, позаяк такі не є порушеними.

За наведених вище обставин відповідач вважає заявлені позовні вимоги безпідставними, а тому в їх задоволенні просить суд відмовити.

02.07.2021 на адресу суду від НЕК "Укренерго" надійшла відповідь на відзив (вх. № 38269) у якій позивач вважає викладені у відзиві відповідача доводи такими, що суперечать нормам чинного законодавства. Вказує на те, що відповідачем при розгляді його звернення залишені поза увагою відповідні факти, які вказували на вчинення ОСОБА_1 в умовах реального конфлікту інтересів, який був обумовлений сімейними стосунками із ОСОБА_3 , яка доводиться йому дружиною, службовими стосунками із родичами своїх підлеглих та колишніми працівниками НЕК "Укренерго", дій, що проявлялися у наданні можливості ТОВ "Енергорембудсервіс" надавати послуги НЕК "Укренерго" та отримувати з цього прибуток. Тобто, позивач вважає, що дії ОСОБА_1 підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, а саме неповідомлення особою у встановленому законом випадках та порядку про наявність реального конфлікту інтересів, а тому відповідач зобов`язаний був скласти відносно такої особи протокол про вчинення нею відповідного адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, чого останній не зробив. За таких обставин позивач вважає, що його позов є обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення.

Своїм правом на подання заперечення на відповідь на відзив відповідач не скористався.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як слідує із матеріалів справи, проведеним у НЕК "Укренерго" службовим розслідування встановлено, що начальник відділу експлуатації будівель та споруд департаменту електричних підстанцій Південно-Західної електроенергетичної системи ОСОБА_1 , перебуваючи з 04.10.2016 року на займаній посаді та маючи як керівник організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки, (станом до реорганізації 29.07.2019 ДП "НЕК Укренерго" у ПрАТ НЕК "Укренерго") згідно підпункту "а" пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" та примітки до статті 172-7 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції", допустив порушення вимог щодо запобігання та врегулювання реального конфлікту інтересів, а саме: не повідомив у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, який обумовлений сімейними стосунками із ОСОБА_3 , яка являється його дружиною, службовими стосунками із родичами своїх підлеглих та колишніми працівниками НЕК "Укренерго", що проявлялося у наданні можливості ТОВ "Енергорембудсервіс" надавати послуги НЕК "Укренерго" та отримувати з цього прибуток і ставити згадане товариство у більш привілейоване становище, аніж інших суб`єктів господарювання.

Таким чином вважаючи, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, уповноваженою особою позивача 02.11.2020 за № 01/39598 було подано в Шевченківське управління поліції ГУНП у м. Києві заяву про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та притягнення останнього до відповідальності.

Вказане звернення було перенаправлене за належністю до Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України та надійшло до відповідного органу 16.12.2020.

За наслідками проведеної перевірки викладених у заяві НЕК "Укренерго" обставин можливого вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією та проведених згідно ст. 251 КУпАП заходів з метою встановлення фактичних даних щодо наявності чи відсутності в діях особи ознак адміністративного правопорушення та інших обставин, уповноваженою особою - старшим оперуповноваженим 1-го сектору (протидії корупції) УСР у Вінницькій області ДСР Національної поліції України капітаном поліції О.Шмалинюком складена довідка № 201/55/101 від 16.01.2021, в якій зроблено висновок про не встановлення в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ст. 172-2 КУпАП. У зв`язку з цим прийнято рішення про припинення розгляду звернення НЕК "Укренерго" та передачі матеріалів для зберігання до канцелярії УСР у Вінницькій області.

Втім, позивач вважає, що таке рішення відповідача є безпідставним, оскільки останнім не була проведена повна та всебічна перевірка викладених у зверненні обставин, як і не надано оцінку іншим очевидним доказам скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що вказує на прояв бездіяльності УСР у Вінницькій області при розгляді такого звернення, яка, з позиції позивача, має бути визнана в судовому порядку протиправною з наступним зобов`язанням відповідача скласти протокол у справі про адміністративне правопорушення відносно причетних осіб.

Отже, в межах даного спору позивач фактично поставив перед судом питання щодо перевірки, по перше, обставини повноти розгляду звернення НЕК "Укренерго" щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, а по друге, наявності чи відсутності достатніх доказів для висновку про недотримання ОСОБА_1 вимог Закону України "Про запобігання корупції" та наявності правових підстав для складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-7 КУпАП.

При цьому, кінцевий результат, який переслідує позивач виходячи зі змісту тих заяв, які подані ним до суду, це притягнення осіб до адміністративної відповідальності.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи суд виходить із такого.

Як зазначено у частині 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначає Закон України "Про запобігання корупції" від 14.10.2014 № 1700-VII (далі - Закон України № 1700-VII).

Відповідно до абз. 14 ст. 1 Закону № 1700-VII спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції - органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Пунктами першим, другим та третім частини першої статті 23 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень.

Отже, пунктом 3 частини першої статті 23 Закону № 580-VIII на поліцію покладено обов`язок вживати заходів з метою виявлення, зокрема, адміністративних правопорушень та заходів для їх усунення.

У складі Національної поліції України органом, що здійснює протидію корупції, на сьогодні є Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України (далі - Департамент).

Відповідно до пункту першого розділу І Положення про Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 23.10.2019 № 1077 (далі - Положення про Департамент), Департамент є міжрегіональним територіальним органом у складі кримінальної поліції Національної поліції України, який бере участь у реалізації державної політики з питань боротьби з організованою злочинністю та згідно із законодавством України здійснює оперативно-розшукову діяльність.

Згідно пункту 3 розділу II Положення про Департамент до його основних завдань належить протидія корупції серед посадових осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції", вжиття заходів з метою виявлення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та їх припинення відповідно до законодавства України.

Відповідно до пункту 1 розділу І Положення про Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, затвердженого наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 06.11.2019 року № 17, Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області є структурним (відокремленим) підрозділом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України та згідно із законодавством України здійснює оперативно-розшукову діяльність.

Підпунктами 22-24 пункту 1 розділу III Положення про УСР у Вінницькій області передбачено, що останнє на території обслуговування здійснює, зокрема: моніторинг та аналіз стану дотримання антикорупційного законодавства особами, на яких поширюється дія статті 3 Закону України "Про запобігання корупції"; збирання доказів про вчинення корупційних правопорушень та правопорушень, пов`язаних з корупцією; складання в межах компетенції протоколів про правопорушення, пов`язані з корупцією, та направлення їх до суду в установленому законодавством порядку.

Отже, УСР у Вінницькій області в межах своєї компетенції та підвідомчості є спеціально уповноваженим суб`єктом у сфері протидії корупції, який вправі здійснювати адміністративне розслідування щодо адміністративних корупційних правопорушень.

Як уже наголошувалось судом вище, 16.12.2020 на адресу УСР у Вінницькій області надійшли для розгляду матеріали щодо порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" начальником відділу експлуатації будівель та споруд департаменту електричних підстанцій Південно-Західної електроенергетичної системи ОСОБА_1 за зверненням НЕК "Укренерго". Відповідно, відповідачем, як спеціально уповноваженим суб`єктом у сфері протидії корупції, розпочалась перевірка та розгляд даних матеріалів з метою встановлення наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, винність осіб у його вчиненні, тощо, що передбачено положеннями статті 251 КУпАП.

Відтак, з цього часу відповідач розпочав здійснювати певний комплекс процесуальних дій, що стосується початкової стадії провадження у справі про адміністративне правопорушення, направленої на виявлення самої події правопорушення, зокрема у спосіб: спрямування запиту до відокремленого підрозділу "Південно-Західна електроенергетична система" про витребування доказів та надання інформації щодо ОСОБА_1 та обставин вчинення ним перевіряємих дій на займаній посаді, опитування такої особи, перевірка наданої НЕК "Укренерго" інформації, перевірка інформації, що міститься із загальнодоступних джерел, тощо.

Відповідно до частини першої ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою.

У справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9 КУпАП, протоколи про правопорушення мають право складати: уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції (п. 1 ч. 12 ст. 255 КУпАП).

У свою чергу, частиною першою статті 221 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені, серед інших, статтею 172-7 зазначеного Кодексу, віднесено до компетенції суддів районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

В той же час відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Як слідує зі змісту довідки, складеної ст. оперуповноваженим 1-го сектору (протидії корупції) УСР у Вінницькій області О.Шмалинюком № 201/55/101 від 16.01.2021, за результатами розгляду звернення НЕК "Укренерго" та проведеною перевіркою в діях ОСОБА_1 не встановлено складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 172-77 КУпАП, у зв`язку з чим і провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочатим не було, а розгляд такого звернення припинено.

Тобто, із вищевикладеного слідує, що усі дії пов`язані із перевіркою викладених у зверненні позивача обставин можливого вчинення особою адміністративного правопорушення, здійснювалися відповідачем в порядку та спосіб, визначеному КУпАП. А відтак, оцінка усім доказам та доводам, які викладені позивачем у позовній заяві щодо обставин можливого вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, які, на думку позивача були проігноровані відповідачем, може надаватися лише в межах провадження у справі про адміністративне правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції місцевих загальних судів, а не адміністративних.

Суд акцентує увагу, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб саме у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням владно-управлінських дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Разом з тим, перевірка обставин можливого вчинення адміністративного корупційного правопорушення спеціально уповноваженим суб`єктом у сфері протидії корупції, яким в даному випадку є відповідач, як і складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на встановлення події правопорушення та його фіксацію. Тому, перевірка дій/бездіяльності такої особи, як і наявним доказам надається лише під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що в межах розгляду цієї адміністративної справи суд не вправі надавати оцінку тим доказам та доводам, які викладені сторонами спору та стосуються обставин наявності чи відсутності в діях осіб ознак адміністративного правопорушення, позаяк це не є компетенцією окружного адміністративного суду.

В даному випадку, НЕК "Укренерго" реалізувало своє право на звернення до правоохоронного органу, подавши відповідну заяву про вчинення, на його думку, ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного із корупцією. Однак, в межах спірних правовідносин позивач не є тією особою, яка вправі робити висновок про наявність чи відсутність в діях інших осіб складу адміністративного правопорушення, оскільки це є прерогатива спеціально уповноважених органів (щодо перевірки обставин та складання протоколу) та, власне, суду за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення.

У цьому разі НЕК "Укренерго" не є безпосереднім учасником правовідносин, які виникли у зв`язку з вирішенням питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки, як перед цим наголошувалося судом, зібрання і оцінка доказів що стосуються наявності у діях особи складу адміністративного правопорушення та складання у зв`язку з цим протоколу є виключним правом спеціально уповноваженого органу у сфері протидії корупції, яким в даному випадку є відповідач, а тому й рішення останнього щодо ініціювання питання про притягнення чи відмову в притягненні такої особи до адміністративної відповідальності може створювати юридичні наслідки для тієї особи, але не для особи-заявника.

Із цього випливає, що як оскаржувані дії/бездіяльність УСР у Вінницькій області щодо розгляду повідомлення про правопорушення, пов`язаного з корупцією від 02.11.2020 №01/39598, поданого НЕК "Укренерго", так і рішення відповідача у формі довідки № 201/55/101 від 16.01.2021 про припинення розгляду такого звернення не створює для позивача жодних юридичних прав та/чи обов`язків, незважаючи на те, що такі прийнято (вчинено) за зверненням останнього.

Відносно доводів позивача щодо порушення відповідачем порядку розгляду такого звернення, то суд наголошує, що Кодексом України про адміністративні правопорушення, зокрема статтею 247, не передбачено ні способу, ні форми прийняття уповноваженим органом (посадовою особою) рішення про відмову у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, як і не передбачено можливість оскарження такого рішення. А тому, оскільки відповідач за наслідками проведеної перевірки дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, то повідомлення заявника про припинення розгляду його звернення шляхом направлення довідки 201/55/101 від 16.01.2021, в якій здійснено посилання на норми Закону України "Про звернення громадян", наказу МВС України від 15.11.2020 № 930 «Про затвердження Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України» не змінює суті спірних правовідносин, оскільки незалежно від того, якими нормами керувався відповідач, надаючи відповідь на заяву позивача, такі дії не породжують правових наслідків для позивача та не порушують його права.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача повторно провести перевірки інформації, викладеної у зверненні позивача та вжити відповідних заходів реагування шляхом складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення відносно причетних осіб, то суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 53 рішення від 08 квітня 2010 року у справі "Меньшакова проти України" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі "Ашинґдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom), п. 57, Series A, N 93).

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні й конституційному поданні щодо тлумачення ч. 2 ст. 55 Основного Закону України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року N 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

За змістом ч. 3 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.

Стосовно "порушеного права", за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року N 18-рп/2004 це поняття, яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес". Стосовно поняття "охоронюваний законом інтерес" у тому ж Рішенні Конституційного Суду України вказано, що воно означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, передумовою для захисту права є його порушення. Якщо ж таке право порушеним не є, то, відповідно, воно не може бути захищеним (поновленим) судом. А тому відсутність порушеного права є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

Суд зазначає, що обраний позивачем у цій справі спосіб захисту, кінцевий результат якого спрямований на зобов`язання відповідача вчинити дії щодо складання протоколу у справі про адміністративне корупційне правопорушення відносно причетних осіб, не створить для позивача (заявника) жодних юридичних прав та/чи обов`язків.

Крім цього, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 14.07.2020 у справі № 363/3888/17, згідно якої з огляду на завдання адміністративного провадження, факт притягнення іншої особи до адміністративної відповідальності не може вплинути на особисті права та/або інтереси заявника.

Наразі, позивачем не доведено, що оскаржувані дії/бездіяльність відповідача, яка пов`язана із фактом розгляду його повідомлення про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, та не складання у зв`язку з цим протоколу про адміністративне правопорушення відносно іншої особи, призвели до порушення його прав та спричинили негативні для нього наслідки. За таких обставин звернення позивача до суду з даним позовом жодним чином не спрямоване на відновлення попереднього становища позивача, оскільки відсутні обставини порушення його прав у межах спірних правовідносин.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій і докази, надані позивачем, суд приходить до переконання, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити повністю.

Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, сплачений при зверненні до суду судовий збір відшкодуванню на користь позивача згідно ст. 139 КАС України не підлягає.

Керуючись ст.ст. 6, 72-77, 90, 94, 139, 241, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні вимог адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 09.08.21.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Національна енергетична компанія "Укренерго" (місцезнаходження: вул. С.Петлюри, 25, м. Київ, 01032, );

Відповідач: Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (місцезнаходження: вул. Чорновола, 5, м. Вінниця, 21010, ).

Суддя Слободонюк Михайло Васильович