Справа № 300/2077/21
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" липня 2021 р. справа № 300/2077/21
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
Суддя Остап`юк С.В.,
за участю секретаря Баточенко О.-А.А.,
представника позивача Захарчука В.В.,
представника відповідача Яремака Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Оріон Логістікс до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування наказу за № 1221 від 16.10.2020 та податкових повідомлень-рішень за № 002406/0706, № 002405/7606 від 20.11.2020, -
06.05.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Оріон Логістікс» (далі позивач, товариство) звернулося в суд з позовом до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу за №1221 від 16.10.2020 про проведення фактичної перевірки, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень за № 002406/0706, № 002405/7606 від 20.11.2020.
11.05.2021 суд відкрив провадження в цій адміністративній справі та призначив її до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Сторони скористалися своїми процесуальними правами та подали заяви по суті справи, в яких обґрунтували свої вимоги, доводи та заперечення.
За наслідками підготовчого засідання, виконавши завдання підготовчого провадження, суд призначив справу до судового розгляду по суті.
Позивач заявлені позовні вимоги щодо предмета спору обґрунтовує тим, що оскаржуваний наказ про проведення перевірки не містить конкретно-визначених відомостей та/або даних, що стали безпосередньою підставою для проведення фактичної перевірки, тобто є необґрунтованим, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені внаслідок висновку про порушення позивачем норм статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», норм підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 Податкового кодексу України на підставі помилково зареєстрованої податкової накладної №59 від 30.06.2020, розрахунками коригування якої, операцію за помилковою накладною виправлено до нульового значення, що відповідає фактичним обставинам здійснення позивачем господарської діяльності.
Відповідач позов не визнав, свої заперечення обґрунтував тим, що підставами призначення та проведення оскаржуваним наказом за №1221 від 16.10.2020 фактичної перевірки слугували відомості Єдиного реєстру податкових накладних, в якому зареєстрована податкова накладна за №59 від 30.06.2020 за операцією продажу дизельного пального на суму 5 148 690 гривень за відсутності умов реєстрації позивача, як платника акцизного податку та отримання ліцензії на право оптової торгівлі пальним. За наслідками фактичної перевірки податковий облік вказаної господарської операції підтверджено, що слугувало підставою для застосування до позивача оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями фінансових санкцій відповідно до абзацу 8 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» та пункту 117.3 статті 117 Податкового кодексу України.
В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, а представник відповідача проти позову заперечив, свої вимоги та заперечення вони обґрунтовували вказаними в заявах по суті спору правовими підставами та обставинами.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши докази, суд робить висновок, що адміністративний позов частково підставний та підлягає до задоволення в частині вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, виходячи з таких встановлених і доведених перед судом обставин та мотивів.
Позивач - є юридичною особою, зареєстрований 07.09.2011, взятий на облік в контролюючих органах 08.09.2011 та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції міста Івано-Франківська ГУ ДПС в Івано-Франківській області, є зареєстрованим з 08.09.2011 платником єдиного внеску, є платником податку на додану вартість, основним видом економічної діяльності якого є інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.
30.06.2020 позивач склав та подав для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №59 від 30.06.2020 щодо податкового обліку господарської операції продажу неплатнику податку на додану вартість дизельного пального загальною вартістю 5 148 690 гривень (а.с.20).
16.10.2020 відповідач звернувся до позивача із запитом про надання інформації, пояснень та їх документальних підтверджень щодо реалізації пального (а.с.23-25).
06.11.2020 позивач повідомив відповідача про здійснені обсяги, джерела та використання придбаного ним пального, а також про відсутність факту реалізації ним пального за податковою накладною №59 від 30.06.2020, складеною внаслідок допущеної помилки податкового обліку (а.с.26-27).
16.10.2020 відповідач виніс оскаржуваний наказ за №1221, яким наказано посадовим особам Головного управління ДПС в Івано-Франківській області провести фактичну перевірку позивача з 16.10.2020 (а.с.132).
23.10.2010 посадові особи відповідача провели фактичну перевірку позивача, в ході якої встановили порушення податкового законодавства, а саме здійсненні позивачем за податковою накладною №59 від 30.06.2020 оптової торгівлі пальним без наявності ліцензії.
За наслідками проведеної перевірки складено акт фактичної перевірки №72/09/15/РРО/37794707 від 23.10.2020 (а.с.135-138).
26.10.2020 позивач здійснив коригування податкової накладної за №59 від 30.06.2020, яким показники кількісних і вартісних показників за коригованою накладною скоригував до нульового значення (а.с.21-22).
За результатами розгляду вищевказаного акта фактичної перевірки, 20.11.2020 відповідач виніс оскаржуване податкове повідомлення-рішення за №002406/0706, яким на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 і пункту 117.3 статті 117 Податкового кодексу України застосував до позивача штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 5 148 690 гривень (а.с.18).
Також, 20.11.2020 відповідач виніс податкове повідомлення-рішення за №002405/0706, яким на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та абзацу 8 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» застосував до позивача штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 500 000 гривень (а.с.19).
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Відповідно до пункту 80.1 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Згідно з пунктом 80.2 вказаного кодексу фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:
у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів (пункт 80.2.1);
у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пункт 80.2.2.);
письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування (пункт 80.2.3);
неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками (пункт 80.2.4);
у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (пункт 80.2.5);
у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3 (пункт 80.2.6.);
у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (пункт 80.2.7).
Згідно з пунктом 80.3 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка, що здійснюється за наявності підстави, визначеної у пункті 80.2.6, може бути проведена для контролю щодо припинення порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3, одноразово протягом 12 місяців з дати складання акта за результатами попередньої перевірки.
Відповідно до пункту 80.4 статті 80 Податкового кодексу України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.
Як наслідок, проведення фактичної перевірки, а також винесення оскаржуваного наказу про її здійснення за обставин реєстрації позивачем податкової накладної про здійснення господарської операції з продажу пального, що потребує наявності ліцензії за умови відсутності такої ліцензії у позивача є достатньою та обґрунтованою підставою для призначення та проведення вказаної фактичної перевірки, а позовні вимоги про скасування такого наказу є необґрунтованими та до задоволення не підлягають.
Щодо підстав застосування штрафних санкцій, то з цього приводу суд зазначає, що відповідно до відомостей податкового та бухгалтерського обліку, здійснених та облікованих позивачем господарських операцій, первинних бухгалтерських документів, то позивачем не здійснено реалізацію (відчуження) пального вартістю 5 148 690 гривень, а податкова накладна №59 від 30.06.2020 виписана, складена та подана для реєстрації помилково.
Вказана обставина не заперечується сторонами, та доведена в судовому засіданні.
Згідно з пунктом 117.3 статті 117 Податкового кодексу України здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку у порядку, передбаченому цим Кодексом тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців у розмірі 100 відсотків вартості реалізованого пального або спирту етилового.
Відповідно до абзацу дев`ятого частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі надання послуг із зберігання пального іншим суб`єктам господарювання та/або реалізація пального іншим особам на підставі ліцензії на право зберігання пального, отриманої на підставі заяви виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки відповідно до статті 15 цього Закону в розмірі 500000 гривень.
Як встановлено судом, не заперечується сторонами, а також відображено позивачем в скоригованій податковій звітності, відповідно до фактичних господарських операцій, факт продажу/реалізації пального або факт його зберігання є відсутнім, а помилково складена податкова накладна № 59 від 30.06.2020 не створює правових наслідків у зв`язку з відсутністю реального (фактичного) вчинення господарських операцій з продажу товарів з метою їх використання у власній господарській діяльності, що не підтверджується належним чином оформленими первинними документами, які містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції, то є відсутнім сам факт здійснення позивачем оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії, а також без реєстрації платником акцизного податку.
Як наслідок, є безпідставним застосування відповідачем штрафних (фінансових) санкцій до позивача за здійснення оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії, а також без реєстрації платником акцизного податку за умов відсутності факту реалізації пального, що спростовує висновки податкового органу про податкові правопорушення покладені в основу прийняття податкових повідомлень-рішень.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач на підставі помилкових висновків оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями застосував до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон Логістікс» штрафні (фінансові) санкції в розмірі 5 148 690 гривень та 500 000 гривень.
Як наслідок, є протиправними та підлягають скасуванню податкові повідомлення-рішення за №002406/0706 від 20.11.2020 про застосування до Товариству з обмеженою відповідальністю «Оріон Логістікс» штрафних (фінансових) санкцій за платежем адміністративні штрафи та інші санкції в розмірі 5 148 960 гривень, а також податкове повідомлення-рішення за №002405/0706 від 20.11.2020 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон Логістікс» штрафних (фінансових) санкцій за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в розмірі 500 000 гривень.
Частина 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Документально підтвердженими судовими витратами в даній справі є витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 22 700 гривень, згідно платіжного доручення за №3943 від 05.05.2021.
Таким чином, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в частині скасування податкових повідомлень-рішень, якими визначені грошові зобов`язання позивача, суд робить висновок про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби України в Івано-Франківській області судовий збір в розмірі 22 700 гривень.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Остап`юк С.В.

Рішення складене в повному обсязі 06 серпня 2021 р.