Справа № 640/12797/21
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2021-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Ключковича В.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "СП"АТАД К" та Міністерства юстиції України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідний центр радіотехнічних та оптикоелектронних систем "Обрій" про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідний центр радіотехнічних та оптико-електронних систем "Обрій" з заявою про забезпечення позову (до подання позовної заяви) відповідно до змісту якої просив суд:

- встановити обов`язок для Міністерства юстиції України тимчасово зупинити розгляд Міністерством юстиції України скарг ТОВ "СП "АТАД К" від 01.03.2021 р. №№ 8264-33-21, 8252-33-21, 8274-33-21, 8275-33-21, 8276-33-21, 8246-33-21, 8248-33-21, 8250-33-21, 8251-33-21, 8222-33-21, 8223-33-21, 8224-33-21, 8226-33-21, 8229-33-21, 8227-33-21, 8231-33-21, 8230-33-21, 8232-33-21, 8211-33-21, 8282-33-21, 8284-33-21, 8269-33-21, 8271-33-21, 8272-33-21, 8273-33-21, 8220-33-21, 8287-33-21, 8290-33-21, 8292-33-21, 8294-33-21, 8295-33-21, 8297-33-21, 8277-33-21, 8278-33-21, 8279-33-21, 8236-33-21, 8280-33-21, 8266-33-21, 8242-33-21, 8239-33-21, 8233-33-21, 8268-33-21, 8253-33-21, 8255-33-21, 8256-33-21, 8258-33-21, 8244-33-21, 8243-33-21, 8207-33-21, 8298-33-21, 8212-33-21, 8210-33-21, 8208-33-21, 8299-33-21, 8219-33-21, 8218-33-21, 8217-33-21, 8216-33-21, 8215-33-21, 8213-33-21, 8205-33-21, 8204-33-21, 8262-33-21, 8221-33-21, 8260-33-21, від 02.03.2021 №8354-33-21 (з урахуванням доповнень до поданих скарг від 17.05.2021 р.) та інших скарг щодо об`єктів нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 80, що є предметом судового спору у справі №752/2444/21, та які на праві власності належать ТОВ "НДЦ "Обрій", - до набрання законної сили судовим рішенням по суті даної справи.

В обґрунтування поданої заяви заявником зазначено, що він є власником нерухомого майна у відношенні якого ТОВ "СП "АТАД К" було подано вказані скарги від 01.03.2021 та від 02.03.2021. Разом з цим, заявник вказує, що відносно зазначеного у скаргах від 01.03.2021 нерухомого майна існує судовий спір, а тому розгляд відповідних справ не належить компетенції Мін`юсту. Також заявник вказує, що скарга № 8354-33-21 від 02.03.2021 не стосується рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав, оскільки нею оскаржується рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зуєвої Н.В. № 55963429 від 28.12.2020 яким скасовано арешт на нерухоме майно, а не зареєстровано чи припинено речові права. За наведених обставин, заявник стверджує, що Мін`юст повинно було відмовити в розгляді скарг ТОВ "СП "АТАД К" від 01.03.2021, а скаргу від 02.03.2021 направити за належністю до територіального органу Мін`юсту. Крім того, заявник звертає увагу суду, що розгляд вказаних скарг призначений Мін`юстом на 29.04.2021, у той час як граничний строк для їх розгляду закінчився 20.04.2021.

Такі дії Мін`юсту, за переконанням заявника, порушують його права та законні, оскільки існує обґрунтований ризик того, що Мін`юст з порушенням процедури та строків розгляду відповідних скарг ТОВ "СП "АТАД К" буде ухвалено незаконне рішення, яким у позасудовий спосіб може бути поставлено під сумнів право власності ТОВ "НДЦ "Обрій" на нерухоме майно за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 80. Відповідно, в разі задоволення поданого ТОВ "НДЦ "Обрій" позову, майбутнє судове рішення не можливо буде виконати і воно не захищатиме права та законні інтереси позивача, не зможе стати запобіжником проти можливих протиправних дій відповідача, оскільки на момент завершення розгляду даної справи, Мін`юст вже може видати наказ на користь ТОВ "СП "АТАД К", який необхідно буде оспорювати в окремому судовому процесі. Вважає, що розгляд Мін`юстом паралельно скарг щодо реєстраційних дій, які одночасно є і предметом судового розгляду у справі №752/2444/21 в Голосіївському районному суді м. Києва, може створити небезпечний прецедент втручання органу виконавчої влади в процес правосуддя та перешкодить судовому розгляду вказаної справи.

За наведених обставин, заявник вважає, що існує необхідність вжиття вказаних у заяві заходів забезпечення майбутнього позову ТОВ "НДЦ "Обрій" до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій Мін`юсту щодо призначення, за межами строків, визначених в ч. 3 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", до колегіального розгляду скарг ТОВ "СП «АТАД К» від 01.03.2021 та від 02.03.2021 щодо рішень державного реєстратора по об`єктах нерухомого майна, які є предметом судового розгляду Голосіївським районним судом м. Києва у справі №752/2444/21; зобов`язання Мін`юсту прийняти рішення щодо скарг ТОВ "СП "АТАД К" від 01.03.2021 та від 02.03.2021 №8354-33-21 передбачене п. 5, п.6 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затв. Постановою КМУ № 1128 від 25.12.2015.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2021 року заяву ТОВ "НДЦ "Обрій" про забезпечення позову задоволено частково:

- заборонено Міністерству юстиції України вчиняти дії щодо розгляду скарг ТОВ "СП "АТАД К" від 01.03.2021 №№ 8264-33-21, 8252-33-21, 8274-33-21, 8275-33-21, 8276-33-21, 8246-33-21, 8248-33-21, 8250-33-21, 8251-33-21, 8222-33-21, 8223-33-21, 8224-33-21, 8226-33-21, 8229-33-21, 8227-33-21, 8231-33-21, 8230-33-21, 8232-33-21, 8211-33-21, 8282-33-21, 8284-33-21, 8269-33-21, 8271-33-21, 8272-33-21, 8273-33-21, 8220-33-21, 8287-33-21, 8290-33-21, 8292-33-21, 8294-33-21, 8295-33-21, 8297-33-21, 8277-33-21, 8278-33-21, 8279-33-21, 8236-33-21, 8280-33-21, 8266-33-21, 8242-33-21, 8239-33-21, 8233-33-21, 8268-33-21, 8253-33-21, 8255-33-21, 8256-33-21, 8258-33-21, 8244-33-21, 8243-33-21, 8207-33-21, 8298-33-21, 8212-33-21, 8210-33-21, 8208-33-21, 8299-33-21, 8219-33-21, 8218-33-21, 8217-33-21, 8216-33-21, 8215-33-21, 8213-33-21, 8205-33-21, 8204-33-21, 8262-33-21, 8221-33-21, 8260-33-21, від 02.03.2021 р. №8354-33-21 (з урахуванням доповнень до поданих скарг від 17.05.2021) щодо об`єктів нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 80, що є предметом судового спору у справі №752/2444/21, та які на праві власності належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідний центр радіотехнічних та оптико-електронних систем "Обрій";

- в іншій частині заяви забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач та ТОВ "СП"АТАД К" - особа, яка не брала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про його права, свободи та інтереси звернулись до суду з апеляційними скаргами, та посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що оскаржувана ухвала ґрунтується виключно на припущеннях позивача, які не підтверджені жодними доказами, відносно порушення Мін`юстом вимог законодавства під час призначення до колегіального розгляду скарг ТОВ "СП"АТАД К". Натомість, судом першої інстанції не наведено жодних мотивів застосування заходів забезпечення позову та відповідно необґрунтовано їх застосовано. Також відповідач вказує про те, що суд першої інстанції забезпечивши позов в такий спосіб фактично втрутився у діяльність державного органу виконавчої влади, обмеживши його права на реалізацію визначених законодавством функцій та виконання встановлених законом обов`язків.

ТОВ "СП"АТАД К" в обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята судом лише за наявності припущень заявника та без наявності наведення реальних фактичних підстав, надання доказів та не зазначення обставин, як детального опису майна, щодо якого оскаржуються рішення суб`єктів державної реєстрації на підставі скарг державної реєстрації на підставі скарг в Мін`юсті та в судовій справі №752/2444/21. Зауважує, що оскаржуваним рішенням порушуються його законні права та інтереси, водночас, судом першої інстанції не було враховано зазначених обставин та фактично позбавлено ТОВ "СП"АТАД К" права на захист.

За наведених обставин, апелянти стверджують, що суд першої інстанції дійшов хибних висновків про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення по суті майбутніх позовних вимог, а також неможливості захисту цих прав та інтересів без вжиття таких заходів, у зв`язку з чим вважають, що оскаржуване рішення ухвалено судом без дотримання встановлених приписами КАС України вимог, що свідчить про наявність підстав для його скасування.

Відзиву на апеляційні скарги до суду не надходило.

У судове засідання учасники судового процесу не з`явились та явку уповноважених представників до суду не забезпечили та про причини їх неявки суду не повідомили. Про дату час та місце розгляду апеляційних скарг були повідомлені належним чином.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову ТОВ "НДЦ "Обрій", обґрунтовуючи необхідність вжиття відповідних заходів посилається на наявність очевидних ознак протиправності дій суб`єкта владних повноважень та разом з цим зазначає про ймовірність порушення його прав та інтересів, як власника нерухомого майна, внаслідок прийняття Мін`юстом рішення про задоволення скарг ТОВ "СП "АТАД К", що в свою чергу, унеможливить відновлення прав ТОВ "НДЦ "Обрій".

За наведених обставин, заявник вважає, що з метою забезпечення ефективного захисту його прав є необхідним вжиття відповідних заходів забезпечення позову, зокрема, шляхом встановлення обов`язку для Міністерства юстиції України тимчасово зупинити розгляд скарг ТОВ "СП "АТАД К" від 01.03.2021 та від 02.03.2021, а також інших скарг щодо об`єктів нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 80, що є предметом судового спору у справі №752/2444/21, та які на праві власності належать ТОВ "НДЦ "Обрій", - до набрання законної сили судовим рішенням по суті даної справи.

Приймаючи рішення про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що станом на час прийняття даного рішення є наявними ознаки очевидної протиправності дій відповідача, а вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом, зазначеним у заяві, зокрема, заборони Мін`юсту вчиняти дії щодо розгляду скарг ТОВ "СП "АТАД К" від 01.03.2021 та від 02.03.2021 буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, натомість, невжиття заходів забезпечення позову призведе до негативних наслідків, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Разом з цим, частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачений вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

При цьому, колегія суддів зауважує, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з цим, основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Таким чином, з наведеного вбачається, що суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні. Отже, згідно з вимогами чинного законодавства, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Самі ж заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.

При цьому співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Разом з тим суд не вправі вживати заходи забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2020 року у справі №826/4679/18.

Щодо наявності очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення таким рішенням прав, свобод або інтересів осіб, які звернулися до суду, то вони повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом. Тобто, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивачів і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. У іншому випадку, висновки суду про наявність очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення ним прав, свобод чи інтересів позивачів до розгляду справи по суті, свідчать про наперед сформовану судом правову позицію по справі.

Отже, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має встановити наявність саме таких ознак, які свідчать про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом, а не встановлювати правомірність/протиправність оскаржуваного рішення на цій стадії.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 826/16509/18, від 06 лютого 2019 року у справі № 826/13306/18, від 20 травня 2020 року у справі № 640/11330/19, від 13 травня 2021 року у справі 640/31875/20.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Отже, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Водночас, колегією суддів встановлено, що доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову ґрунтуються виключно на тому, що дії суб`єкта владних повноважень щодо прийняття до розгляду скарг третьої особи є очевидно протиправними, а також на припущеннях щодо настання невідворотних наслідків у разі невжиття таких заходів, якщо буде задоволено позов, з яким він має намір звернутись до суду

Проте, колегія суддів зазначає, що заявником не доведено існування реальної можливості завдання шкоди його правам, свободам та інтересам внаслідок не вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутись до суду.

Посилання заявника щодо очевидної протиправності вказаних дій суб`єкта владних повноважень в даному конкретному випадку, не може бути прийняте судом як підстава для вжиття заходів забезпечення позову у зв`язку з тим, що висновки стосовно очевидності ознак протиправності зазначених рішень контролюючого органу можуть бути зроблені лише на підставі дослідження поданих сторонами доказів у справі в ході розгляду такої справи по суті.

Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду від 07.05.2020 року у справі № 640/6315/19.

Натомість, колегія суддів зазначає, що ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 червня 2021 року у справі № 640/15065/21, яка набрала законної сили 20 липня 2021 року, було відмовлено у відкритті провадження за позовом ТОВ "НДЦ "Обрій" до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, що відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 157 КАС України є підставою для скасування заходів забезпечення вжитих судом до подання позову.

Отже, зазначені обставини також вказують про безпідставність доводів заявника та висновків суду першої інстанції, що в разі задоволення поданого ТОВ "НДЦ "Обрій" позову, майбутнє судове рішення не можливо буде виконати і воно не захищатиме його права та законні інтереси, не зможе стати запобіжником проти можливих протиправних дій відповідача, зокрема, у зв`язку з тим, що такі доводи є виключно припущеннями, оскільки заявником не надано суду апеляційної інстанції доказів існування відповідного судового спору.

Крім того, колегія суддів також зазначає, що вживаючи заходів забезпечення позову у вказаний спосіб до встановлення протиправності або правомірності оскаржуваних дій суб`єкта владних повноважень у судовому порядку, суд фактично втрутився у діяльність державного органу виконавчої влади, обмеживши його права на реалізацію визначених законодавством функцій та виконання встановлених законом обов`язків, а також ймовірно порушив права та законні інтереси особи, яка звернулась до відповідного органу оскарження, що у даному випадку є неприпустимим.

За наведених обставин та враховуючи, що позивач не довів необхідність вжиття відповідних заходів з урахуванням приписів частини 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, заявлений ТОВ "НДЦ "Обрій".

Таким чином, колегією суддів встановлено, доводи апеляційних скарг є обґрунтованими та такими, спростовують висновки Окружного адміністративного суду м. Києва про наявність підстав для задоволення заяви та необхідність вжиття відповідних заходів забезпечення позову.

Положеннями ст. 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування, та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову..

Керуючись статтями ст.ст. 150-154, 311-313, 315, 317, 321-322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "СП"АТАД К" та Міністерства юстиції України задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2021 року скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідний центр радіотехнічних та оптикоелектронних систем "Обрій" про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович