Справа № 460/7145/20
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2021-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
27 липня 2021 р. м. Рівне №460/7145/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щербакова В.В. за участю секретаря судового засідання Трохимчук А.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:
позивача: представник не прибув,
відповідача: представник не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ТзОВ "Здолбунів-Буд",
доПоліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки
про визнання протиправним та скасування постанови, -
У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ТзОВ "Здолбунів-Буд", до Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправним та скасування постанови.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №208720 та №208719 від 05.08.2020. Стягнуто на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (вул. Небесної сотні, 34,м. Рівне,33013, ) судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Представником позивача подано заяву про вирішення питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу шляхом ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000,00 гривень.

Подана заява обґрунтована тим, що на виконання договору про надання правової допомоги від 11.09.2018 року адвокатським об`єднанням «ПРИЩЕПА І ПАРТНЕРИ» надано правову допомогу ФОП ОСОБА_1 , що пов`язана із оскарженням постанови Управління Укртрансбезпеки у Волинській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №208720 та №208719 від 05.08.2020. Для надання правової юридичної допомоги клієнту, АО «ПРИЩЕПА І ПАРТНЕРИ» призначено адвокатів Денисюк О.І., Гуль Н.В. Розмір такої допомоги склав 4 000,00 гривень, що, окрім договору, підтверджується також актом приймання-передачі наданої правової допомоги від 08.006.2021 року, а також копією платіжного доручення від 11.06.2021 №20797.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі №460/7145/20 призначено до судового розгляду.

З огляду на те, що дана справа розглянута у порядку загального позовного провадження та з врахуванням приписів ст.252 КАС України, суд дійшов висновку, що питання про ухвалення додаткового рішення моє бути вирішено судом у судовому засіданні з повідомлення сторін.

У судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відтак, суд вважає за можливе розглянути заяву позивача за відсутності представників сторін.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Особливості постановлення додаткового судового рішення врегульовано статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 1 цієї статті передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відтак, однією з підстав для ухвалення додаткового судового рішення є не вирішення судом питання про судові витрати.

Види судових витрат, підстави та порядок їх розподілу врегульовано приписами глави 8 розділу1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до положень статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Водночас, про витрати на професійну правничу допомогу йдеться у статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 1 цієї статті визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 згаданої статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Приписами частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 та 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту вказаних норм слідує, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Судом встановлено, що в підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката надано договір про надання правничої допомоги, що укладений 11.09.2018 року між АО «ПРИЩЕПА І ПАРТНЕРИ» та ФОП ОСОБА_1 , рахунок на оплату послуг №08/06-1 від 08.06.2021, акт приймання-передачі наданих послуг (правничої допомоги) від 08.06.2021 року із зазначенням повного переліку наданих послуг та платіжне доручення від 11.06.2021 року №20797 на суму 4 000,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону Про адвокатуру та адвокатську діяльність 05.07.2012, № 5076-VI видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 26 березня 2019 року у справі № 200/14113/18-а.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Заявлені у заяві про ухвалення додаткового судового рішення вимоги позивача щодо повернення йому витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн. ґрунтуються на тому, що згідно з актом приймання-передачі наданої правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги від 11.09.2018 клієнту надані такі послуги:

- вивчення та здійснення юридичного аналізу наданих документів, а також положень матеріального та процесуального права - 0,5 год;

- написання та подання до суду позовної заяви - 2 год;

- підготовка та подання до суду заяви про долучення додаткових документів до матеріалів справи - 0,5 год;

- представництво інтересів клієнта в суді - 1 год.

Вартість послуг згідно акту приймання передачі наданих послуг, погоджувалась з розрахунку 1 000, 00 грн., за годину роботи адвоката.

Отже, з огляду на встановлені обставини з урахування критеріїв пропорційності, значенням справи для сторони, реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, на переконання суду, розмір витрат на професійну правничу допомогу не потребує зменшення.

Керуючись статтями 241-246, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТзОВ "Здолбунів-Буд" (вул. Шевченка, 1, м. Здолбунів Рівненська область), до Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (вул. Небесної сотні, 34,м. Рівне,33013, ) - задовольнити повністю.

Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (вул. Небесної сотні, 34,м. Рівне,33013, ) понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 27.07.21

Суддя В.В. Щербаков