Справа № 200/382/21-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року справа №200/382/21-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Гайдара А.В., Геращенка І.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року по справі №200/382/21-а (суддя 1-ї інстанції Волгіна Н.П.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, посадової особи Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області державного кадастрової реєстратору відділу Держгеокадастру у Волноваському районі Косточкіної Сніжани Михайлівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора Відділу Держгеокадастру у Волноваському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Косточкіної Сніжани Михайлівни від 6 жовтня 2020 року РВ-020 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

-зобов`язати державного кадастрового реєстратора Відділу Держгеокадастру у Волноваському районі Головного управління Держгеокдастру у Донецькій області Косточкіну Сніжану Михайлівну повторно розглянути клопотання (заяву) від 20 вересня 2020 року реєстраційний номер ЗВ-020 про реєстрацію земельної ділянки на підставі проекту землеустрою щодо її відведення позивачу.

В обґрунтування позову зазначив, що на підставі рішення Зачатівської сільської ради розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності в оренду для сінокосіння та випасання худоби із земель розвитку населеного пункту селища Зачатівка, Зачатівської сільської ради, Волноваського району, Донецької області, який погоджено відповідно до ст. 186 Земельного кодексу України.

29 вересня 2020 року розробник проекту землеустрою подала заяву у електронному вигляді про реєстрацію в державному земельному кадастрі земельної ділянки, передбачену проектом землеустрою, за результатами розгляду якої державним кадастровим реєстратором прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей Державного земельного кадастру. Підставою відмови є невідповідність поданих документів законодавству, а саме - приписам ст. 22, ч. 6 ст. 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр», постанові № 1051 - невідповідність інформації про віднесення коду та назви ґрунтів 38а до 61г «Чорнозем звичайний малогумусний» та не віднесення її до особливо цінних груп ґрунтів; рекомендовано усунути зауваження та звернутись повторно.

Позивач вважав таку відмову неправомірною.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення державного кадастрового реєстратора Відділу Держгеокадастру у Волноваському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Косточкіної Сніжани Михайлівни від 6 жовтня 2020 року РВ-020 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Зобов`язано державного кадастрового реєстратора Відділу Держгеокадастру у Волноваському районі Головного управління Держгеокдастру у Донецькій області Косточкіну Сніжану Михайлівну повторно розглянути клопотання (заяву) від 20 вересня 2020 року реєстраційний номер ЗВ-020 про реєстрацію земельної ділянки на підставі проекту землеустрою щодо її відведення ОСОБА_1 .

Не погодившись з судовим рішенням в частині мотивів задоволення позовних вимог, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив змінити рішення суду першої інстанції в мотивувальній частині, з мотивів, що викладені в апеляційній скарзі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Суд першої інстанції помилково погодився з доводами відповідача про додання до проекту державної експертизи, оскільки землі не є особливо цінними, тому вимоги відповідача щодо проведення обов`язкової державної експертизи проекту є протиправними.

Суд першої інстанції, зазначаючи, що запит із метою перевірки віднесення земельної ділянки до земель особливо цінних груп ґрунтів, відповідач направила до Донецької філії ДУ «Держохорона» лише у листопаді 2020 року, тобто, не під час здійснення такої перевірки, а вже після прийняття спірного рішення, повинен був також зазначити, що такий запит із метою перевірки віднесення земельної ділянки до земель особливо цінних груп ґрунтів не передбачений чинними нормами закону та підзаконними нормативно-правовими актами, що свідчить про протиправність дій відповідача.

Є помилковим висновок суду першої інстанції, що дежавним реєстратором не було перевірено та надано оцінку тієї обставини, що відповідно до п. «г» ч. 2 ст. 28 Закону, максимальний строк складання документації із землеустрою не повинен перевищувати шести місяців з моменту укладання договору.

Необхідно у рішенні висновок «відомості про земельну ділянку, які містяться в проекті землеустрою, не відповідають якісній характеристиці цього об`єкту у натурі (на місцевості)» замінити словами «відповідають».

Необхідно додати до судового рішення висновок «розробник проекту землеустрою обґрунтовано зазначив якісні характеристики ґрунтів з належних офіційних джерел, а саме «57 чорноземи звичайні малогумусні не глибокі», з оприлюднених відомостей державного земельного кадастру та «38а-чорнозем звичайний малогумусний», з агрохімічного паспорту поля, земельної ділянки, доданого до складу проекту землеустрою, які до переліку особливо цінних груп ґрунтів, затвердженого наказом Держкомзему України №245 від 06.10.2003 не входять».

Суд першої інстанції не врахував, що лист в.о. директора Донецької філії ДУ «Держгрунтохорона» від 9 грудня 2020 року не є нормативно-правовим актом, отже не є належним доказом, того що грунти «38а-чорнозем звичайний малогумусний» є тотожними грунтам, що позначаються під шифром «60».

Стаття 150 Земельного кодексу України взагалі не включає ґрунти з назвою «чорноземи звичайні».

Оскільки державний кадастровий реєстратор розглядала землевпорядну документацію, виготовлену відповідно до Закону України «Про землеустрій», а не документацію з оцінки земель, передбачену Законом України «Про оцінку земель», отже не вносила відомості про якісні характеристики ґрунтів, то вона, відповідно до ст. 9 ЗУ №3613-УІ, не мала повноважень перевіряти означені дані, але за власним бажанням могла переконатись, що вказана в проекті агрогрупа «57» дійсно відповідає відомостям державного земельного кадастру.

Вимоги до розробника проекту, керуватись листом директора Донецької філії ДУ «Держгрунтохорона» від 9 грудня 2020 року є порушенням частини 5 ст. 5 ЗУ №3613-УІ та пункту 67 Порядку №1051, якими заборонено вимагати документи прямо не передбачені ЗУ №3613-УІ.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

З огляду на наведене суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги позивача, не надаючи оцінку судовому рішенню в частині задоволення та відмови в задоволенні позову, які сторонами не оскаржуються.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Рішенням Зачатівської сільської ради Волноваського району Донецької області від 21 листопада 2014 року № VI/39-206 за результатом розгляду заяви позивача від 19 листопада 2014 року надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння та випасання худоби ОСОБА_1 (а.с. 27-28).

Рішенням Зачатівської сільської ради Волноваського району Донецької області від 19 лютого 2020 року № VII/48-257 внесені зміни до рішення сесії сільської ради від 21 листопада 2014 року № VI/39-206 та викладено його в наступній редакції: «Надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння та випасання худоби ОСОБА_1 загальною площею 2 га із земель резерву розвитку населеного пункту селища Зачатівка терміном на 10 років» (а.с. 29).

На виконання цього рішення позивач уклав договір № 4 від 10 лютого 2020 року з третьою особою по справі «Про розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки»; відповідно до додаткової угоди до цього договору від 1 травня 2020 року строк виконання робіт за цим договором до 1 листопада 2020 року (а.с. 19, 22, 24).

На виконання договору № 4 від 10 лютого 2020 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , сертифікованим інженером-землевпорядником, розроблено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності в оренду ОСОБА_1 для сінокосіння та випасання худоби 13 земель розвитку населеного пункту селища Зачатівка Зачатівської сільської ради Волноваського району Донецької області (а.с. 22-49).

В пояснювальній записці до цього проекту зазначено наступне:

- земельна ділянка призначена для передачі в оренду строком на 10 років;

- цільове призначення для сінокосіння та випасання худоби;

- видається із земель запасу сільськогосподарського призначення Зачатівської сільської ради Волноваського району Донецької області в межах населеного пункту селища Зачатівка;

- згідно публічної кадастрової карти, шифр ґрунтів «57» «чорноземи звичайні малогумусні неглибокі», що до переліку особливо цінних ґрунтів не відносяться;

- відповідно до агрохімічного паспорту НОМЕР_1 , розробленому Донецькою філією ДУ «Держгрунтохорона», код та назва ґрунтів: «38а» «чорнозем звичайний малогумусний»;

- згідно Постанови № 1051 від 17 жовтня 2012 року «Порядок ведення ДЗК» назва ґрунтів «чорнозем звичайний малогумусний» відповідає групі шифрів «61г», «61д», «61е», «61є», які згідно Наказу № 245 від 6 жовтня 2003 року «Перелік особливо цінних груп ґрунтів» не відноситься до особливо цінних груп ґрунтів;

- згідно ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» даний проект землеустрою не підлягає обов`язковій державній експертизі (а.с. 25-26).

Як вбачається з агрохімічного паспорту (№ бланку паспорту НОМЕР_1 , дата складання не зазначена) код та назва ґрунтів землі: «38а» «чорнозем звичайний малогумусний легкоглинистий» (а.с. 48).

1 вересня 2020 року Управлінням містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Волноваської районної державної адміністрації Донецької області складено Висновок № 356 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 для сінокосіння і випасання худоби із земель розвитку населеного пункту селища Зачатівка Зачатівської сільської ради Волноваського району Донецької області (а.с. 46).

21 вересня 2020 року Головним управлінням Держгеокадастру у Чернівецькій області складено Висновок (№ 11679/82-20) «Про розгляд документації із землеустрою», згідно якого проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності в оренду для сінокосіння та випасання худоби із земель розвитку населеного пункту селища Зачатівка Зачатівської сільської ради Волноваського району Донецької області (замовник: ОСОБА_1 , розробник документації із землеустрою: ФОП ОСОБА_2 ) погоджено.

Відповідно до пп. 4 п. 6 висновку: «належність земельної ділянки до особливо цінних земель - згідно наданої інформації не відноситься до особливо цінних земель»; як зазначено у п. 7 висновку, «необхідність проведення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації: відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» (а.с. 47).

29 вересня 2020 року ОСОБА_2 , сертифікований інженер-землевпорядник, звернулась через Центр надання адміністративних послуг при Волноваській районній державній адміністрації із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки (а.с. 19).

Рішенням Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Косточкіної С.М. від 6 жовтня 2020 року № РВ-020 відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру за заявою ОСОБА_2 від 29 вересня 2020 року (реєстраційний номер ЗВ-2020) з підстав:

- невідповідності електронного документа установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документа;

- невідповідності поданих документів законодавству, а саме: ст. 22 ч. 6 ст. 34 «Про ДЗК», постанові 1051 Невідповідність інформації про віднесення коду та назви ґрунтів «38а» до «61г» «Чорнозем звичайний малогумусний» та не віднесення її до особливо цінних ґрунтів (а.с. 16).

Як зазначено у протоколі № ПП-020 проведення перевірки електронного документа електронний документ (заява про внесення відомостей до Державного земельного кадастру ЗВ-2020) не відповідає:

- вимогам до змісту, структури і технічних характеристик електронного документа;

- даним документації із землеустрою або оцінки землі (а.с. 17, 21).

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що спірне рішення є немотивованім, незрозумілим, необгрунтованим, тобто є протиправним.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 79-1 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

На підставі частини другої статті 79-1 ЗК України формування земельних ділянок здійснюється:

у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;

шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом;

за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

На підставі частин третьої, четвертої статті 79-1 ЗК України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Правовідносини щодо державної реєстрації земельних ділянок регулюються Законом України «Про Державний земельний кадастр» від 7 липня 2011 року № 3613-VI (далі Закон № 3613-VI) в редакції, чинній на час прийняття відповідачем рішення від 06.10.2020 року.

Як визначено частиною першою статті 1 Закону № 3613-VI державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера; кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Згідно частини п`ятої статті 5 Закону № 3613-VI внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

На підставі статті 9 Закону № 3613-VI внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.

Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону № 3613-VI державний кадастровий реєстратор:

здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей;

перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства;

формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг;

здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні;

присвоює кадастрові номери земельним ділянкам;

надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні;

здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі;

передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2012 року № 1051 затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру, який визначає процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру (далі - Порядок № 1051).

Згідно пунктів 3 - 5 Порядку 1051 державний земельний кадастр ведеться на електронних та паперових носіях.

Документи в паперовій формі, які створюються під час ведення Державного земельного кадастру, витяги з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру, довідки, що містять узагальнену інформацію про землі (території), викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану), кадастрові плани земельних ділянок та інші документи створюються шляхом роздрукування їх електронної (цифрової) форми за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

Під час створення ідентичних за документарною інформацією та реквізитами документів в електронній та паперовій формі кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу.

У разі виявлення розбіжностей між відомостями на електронних та паперових носіях пріоритет мають відомості на паперових носіях.

Документи в електронній формі, які створюються на виконання вимог цього Порядку, повинні відповідати вимогам законодавства у сфері електронного документообігу та електронних довірчих послуг.

Ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи(…)

До складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України "Про Державний земельний кадастр" та цим Порядком.

Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, а також відмову у внесенні або наданні відомостей.

Державний кадастровий реєстратор має посвідчення Державного кадастрового реєстратора і власну печатку, форми та опис яких визначаються Мінекономіки.

Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора забороняється, крім випадків, встановлених Законом України "Про Державний земельний кадастр".

Під втручанням у діяльність Державного кадастрового реєстратора розуміється прямо не передбачена законодавством дія будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань, яка стосується здійснення Державним кадастровим реєстратором повноважень, визначених Законом України "Про Державний земельний кадастр" та цим Порядком.

На підставі пункту 10 Порядку №1051 відомостями Державного земельного кадастру є всі відомості, які підлягають внесенню до нього згідно з цим Порядком та у порядку інформаційної взаємодії з іншими кадастрами та інформаційними системами, а також відомості, одержані внаслідок їх оброблення, систематизації та узагальнення.

Відповідно до пунктів 11,12 Порядку №1051 відомості Державного земельного кадастру поділяються на відомості про:

1) геодезичну та картографічну основу Державного земельного кадастру;

2) кадастрове зонування земель у межах території України;

3) об`єкти Державного земельного кадастру.

Відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом.

Згідно підпунктів 6, 6-1, 7, 9 пункту 22 Порядку №1051 до Державного земельного кадастру вносяться такі відомості про землі у межах державного кордону, як відомості про землі в межах територій адміністративно-територіальних одиниць (Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя, районів, міст, селищ, сіл, районів у містах) та за їх межами (у частині, що характеризують такі землі з урахуванням їх місцезнаходження):

6) відомості про категорії земель у межах адміністративно-територіальної одиниці: назва, код (номер) категорії земель (в цілому і за окремими контурами) згідно з додатками 2 і 3 та пунктом 28 цього Порядку; межі земель кожної категорії за окремими контурами з координатами їх поворотних точок та довжиною; площа земель кожної категорії (в цілому і за окремими контурами); інформація про документи, на підставі яких встановлено категорію земель (назва, дата та номер рішення про затвердження документації із землеустрою, за якою здійснено віднесення земель до відповідної категорії, найменування органу, що його прийняв), електронні копії таких документів;

6-1) відомості про масив земель сільськогосподарського призначення: назва, код (номер) масиву згідно з додатком 2 та пунктом 28 цього Порядку; опис меж та угідь, що входять до складу масиву, а саме: межі масиву з координатами їх поворотних точок та довжиною, текстовий опис складу угідь; контури угідь, що входять до складу масиву з координатами їх поворотних точок та довжиною; площа масиву; інформація про земельні ділянки, що входять до складу масиву; інформація про документи, на підставі яких відомості про масив внесено до Державного земельного кадастру (назва, дата та номер рішення про затвердження документації із землеустрою, найменування органу, що його прийняв), електронні копії таких документів;

7) відомості про угіддя адміністративно-територіальної одиниці: назва, код (номер) угіддя (в цілому і за окремими контурами) згідно з додатками 2 і 4 та пунктом 28 цього Порядку; контури угідь з координатами їх поворотних точок та довжиною; площа кожного угіддя (в цілому і за окремими контурами); інформація про документи, на підставі яких визначено угіддя (назва, дата та номер рішення про затвердження відповідної документації із землеустрою, найменування органу, що його прийняв), електронні копії таких документів; інформація про якісні характеристики угідь (в цілому і за окремими контурами), а саме: відмітки висот у Балтійській системі висот, горизонталі рельєфу, ареали крутизни схилів, об`єкти рельєфу (яри, кручі, скелі, урвища, зсуви тощо), висоту перерізу рельєфу, кути крутизни схилів; належність до ареалів певних ґрунтів, їх агровиробничих груп (підгруп) згідно з додатком 5; вміст гумусу; результати агрохімічних обстежень; наявність негативних ознак (засоленість, заболоченість, еродованість, зсуви, обвали, карстоутворення, підтоплення, скелетність, забрудненість радіоактивними, хімічними чи біологічними речовинами, деградованість, малопродуктивність тощо), а також про документи, на підставі яких визначено якісні характеристики угідь (назва, дата та номер рішення про затвердження відповідної документації, найменування органу, що його прийняв (у разі, коли така документація затверджується), електронні копії таких документів;

9) відомості про бонітування ґрунтів адміністративно-територіальної одиниці: розподіл ґрунтів адміністративно-територіальної одиниці за балами бонітету, а саме: межі ґрунтів з однаковими балами бонітету з координатами їх поворотних точок, площа ґрунтів з однаковими балами бонітету, значення бала бонітету за кожним ареалом ґрунтів; середній бал бонітету ґрунтів адміністративно-територіальної одиниці; інформація про документи, на підставі яких проведено бонітування ґрунтів адміністративно-територіальної одиниці (назва, дата та номер рішення про затвердження технічної документації з бонітування ґрунтів, найменування органу, що його прийняв, дата проведення бонітування ґрунтів), електронні копії таких документів.

Пунктом 24 Порядку №1051 визначено, що до Державного земельного кадастру вносяться такі відомості про земельні ділянки:

1) кадастровий номер згідно з пунктом 30 цього Порядку;

2) місцезнаходження (адреса);

3) опис меж із зазначенням суміжних земельних ділянок, їх власників, користувачів суміжних земельних ділянок державної чи комунальної власності;

4) площа;

5) міри ліній по периметру;

6) координати поворотних точок меж;

7) дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі із зазначенням пунктів прив`язки;

8) дані про якісний стан земель та бонітування ґрунтів згідно з підпунктами 7 і 9 пункту 22 цього Порядку;

9) відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка, згідно з пунктами 21 - 23 цього Порядку;

10) цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель):

категорія земель згідно з підпунктом 6 пункту 22 цього Порядку;

цільове призначення згідно з документацією із землеустрою;

вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель згідно із частиною п`ятою статті 20 Земельного кодексу України;

10 1) код (номер) масиву земель сільськогосподарського призначення згідно з підпунктом 6 1 пункту 22 цього Порядку, до складу якого входить земельна ділянка;

11) склад угідь згідно з підпунктом 7 пункту 22 цього Порядку із зазначенням контурів, координат поворотних точок, геометричних параметрів, назв, адрес будівель, споруд та інженерних мереж, їх облікових номерів, визначених відповідно до пункту 30 2 цього Порядку, ідентифікаторів об`єктів будівництва та закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

12) відомості про обмеження у використанні земельної ділянки згідно з пунктом 23 цього Порядку;

13) відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди:

координати поворотних точок меж;

міри ліній по периметру;

площа;

вид земельного сервітуту згідно із статтею 99 Земельного кодексу України та його зміст;

інформація про документи, на підставі яких встановлено сервітут чи право суборенди (назва, дата та номер рішення про затвердження технічної документації із землеустрою згідно із статтею 55 1 Закону України "Про землеустрій", найменування органу (особи), що його прийняв), електронні копії таких документів;

відомості про зареєстровані права сервітуту та суборенди відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

обліковий номер частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди, визначений згідно з пунктом 30 1 цього Порядку;

14) нормативна грошова оцінка:

значення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яке розраховується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі відомостей про земельну ділянку, зазначених у цьому пункті, та відомостей про нормативну грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці згідно з підпунктом 8 пункту 22 цього Порядку;

дата проведення нормативної грошової оцінки земель;

15) інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку:

назва та дата розроблення документації із землеустрою, відомості про її розробників;

назва, дата та номер рішення про затвердження документації із землеустрою, найменування органу, що його прийняв, електронні копії відповідних документів;

інформація про документи, на підставі яких встановлено нормативну грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці, до складу якої входить земельна ділянка, згідно з підпунктом 8 пункту 22 цього Порядку;

16) інформація про власників, користувачів земельної ділянки відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

17) відомості про контури, координати поворотних точок, назви, адреси будівель, споруд та інженерних мереж, ідентифікатори об`єктів будівництва та закінчених будівництвом об`єктів вносяться до Державного земельного кадастру також на підставі інформації, отриманої в порядку електронної інформаційної взаємодії між Державним земельним кадастром та Єдиною державною електронною системою у сфері будівництва.

Згідно пункту 110 Порядку №1051 для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

1) заява (у паперовій або електронній формі) про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22;

2) оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації), у паперовій або електронній формі відповідно до вимог Закону України "Про землеустрій";

3) електронний документ.

Відповідно до пункту 111 Порядку №1051 державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє:

1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку;

2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

Згідно з пунктом 67 Порядку №1051 внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Забороняється вимагати для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених Законом України "Про Державний земельний кадастр".

Документи, які є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам:

текст документів має бути написаний розбірливо;

документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст;

документи мають відповідати вимогам Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Як визначено пунктом 74 Порядку 31051 Державний кадастровий реєстратор протягом строку, встановленого пунктом 73 цього Порядку, перевіряє електронний документ на відповідність:

1) даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним кадастрових карт (планів);

2) вимогам до змісту, структури і технічних характеристик такого документа згідно з додатком 1;

3) даним документації із землеустрою та оцінки земель.

Частиною другою пункту 111 Порядку №1051 визначено, що за результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій:

-здійснює державну реєстрацію земельної ділянки (…)

-приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77 - 85 цього Порядку в разі:

- невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 цього пункту;

- розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини;

- розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

- подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі.

Аналіз вищезазначених положень дає підстави для висновку, що Державний реєстратор при отриманні документів для державної реєстрації земельної ділянки зобов`язаний перевірити подані документи на відповідність Закону України "Про Державний земельний кадастр" та Порядку № 1051.

Державний реєстратор може відмовити у реєстрації земельної ділянки,зокрема, у випадку невідповідності поданих документів вимогам Закону України "Про Державний земельний кадастр" та Порядку № 1051 та подання документів не в повному обсязі.

При здійсненні перевірки відповідності поданих документів вимогам Закону України "Про Державний земельний кадастр" та Порядку № 1051 державний реєстратор має враховувати, зокрема, що відомостями Державного земельного кадастру є всі відомості, які підлягають внесенню до нього згідно з цим Порядком.

Порядком №1051 передбачено внесення до Державного земельного кадастру відомостей про якісний стан земель та бонітування ґрунтів згідно з підпунктами 7 і 9 пункту 22 цього Порядку; категорію земель згідно з підпунктом 6 пункту 22 цього Порядку; код (номер) масиву земель сільськогосподарського призначення згідно з підпунктом 6-1 пункту 22 цього Порядку, до складу якого входить земельна ділянка (підпункти 8,10,10-1 пункту 24 Порядку №1051).

Таким чином, Державний реєстратор при здійсненні перевірки відповідності поданих документів для державної реєстрації земельної ділянки також зобов`язаний перевірити відомості щодо якості ґрунтів земельної ділянки, стосовно якої подані документи.

Як визначено пунктом «а» частини першої статті 150 ЗК України до особливо цінних земель відносяться у складі земель сільськогосподарського призначення: чорноземи нееродовані несолонцюваті на лесових породах; лучно-чорноземні незасолені несолонцюваті суглинкові ґрунти; темно-сірі опідзолені ґрунти та чорноземи опідзолені на лесах і глеюваті; бурі гірсько-лісові та дерново-буроземні глибокі і середньо глибокі ґрунти; дерново-підзолисті суглинкові ґрунти; коричневі ґрунти Південного узбережжя Криму, дернові глибокі ґрунти Закарпаття.

Матеріали справи свідчать, що в агрохімічному паспорті земельної ділянки, щодо якої позивачем подано до відповідача документи про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, зазначено код та назва ґрунтів: 38а-чорнозем звичайний малогумусний легкоглинистий. (а.с.48)

В Проекті землеустрою (а.с.22-26) в розділі 1.2 «Опис ділянки» визначено, що земельна ділянка станом на час проведення землевпорядних робіт не використовується для сільськогосподарського виробництва. Згідно публічної кадастрової книги, шифр грунтів - 57 «черноземи звичайні малогумусні неглибокі», що до переліку особливо цінних грунтів не відноситься.

На дану земельну ділянку розроблений агрохімічний паспорт НОМЕР_1 , в якому зазначений код та назва грунтів: 38а - чорнозем звичайний малогумусний. Згідно Постанови №1051 назва грунтів «чорнозем звичайний малогумусний» відповідає групі шифрів 61г,61д,61е,61є, які згідно Наказу №245 від 06.10.2003 року «Перелік особливо цінних груп грунтів» грунт з таким шифром не відноситься до особливо цінних груп грунтів (а.с.25 зворотній бік)

Між тим, Додатком 5 до Порядку №1051 визначено, що шифром 61г,61д,61е,61є позначені «чорноземи звичайні малогумусні».

Наказом Держкомзему України №245 від 06 жовтня 2003 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 жовтня 2003 року за №979/8300, затверджено Перелік особливо цінних груп ґрунтів (далі - Перелік)

Пунктом 1 Приміток до Переліку визначено, що перелік особливо цінних груп ґрунтів складено відповідно до матеріалів природно сільськогосподарського районування території України.

Відповідно до статті 179 ЗК України природно-сільськогосподарське районування земель - це поділ території з урахуванням природних умов та агробіологічних вимог сільськогосподарських культур.

Природно-сільськогосподарське районування земель є основою для оцінки земель і розроблення землевпорядної документації щодо використання та охорони земель.

Використання та охорона сільськогосподарських угідь здійснюються відповідно до природно-сільськогосподарського районування.

Порядок здійснення природно-сільськогосподарського районування визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно абзацу 1 пункту 2 Порядку здійснення природно-сільськогосподарського, еколого-економічного, протиерозійного та інших видів районування земель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року №681 (далі - Порядок №681) районування земель здійснюється з урахуванням природних умов, агробіологічних особливостей сільськогосподарських культур, напрямів розвитку господарської діяльності та вимог екологічної безпеки шляхом обстеження стану земель і ґрунтів, збирання, аналізу, систематизації та узагальнення даних, що характеризують стан та особливості охорони і використання земель за окремими регіонами (зонами, провінціями, округами) або адміністративно-територіальними одиницями, проведення інших робіт.

На підставі абзацу 4 пункту 2 Порядку №681 природно-сільськогосподарська провінція - частина зони, що характеризується фаціальними особливостями ґрунтового покриву, з наростанням континентальності клімату (у тому числі тривалості вегетаційного періоду, його тепло- і вологозабезпеченості, сніжності зими, наявності суховійних явищ тощо). Для кожної провінції притаманні певний набір вирощуваних сільськогосподарських культур і відповідна агротехніка.

Абзацом 8 пункту 2 Порядку №681 визначено, що в Україні виділяється п`ять природно-сільськогосподарських зон (зона Полісся, зона Лісостепу, зона Степу, зона Степу Посушливого, Сухостепова зона) та дві гірські природно-сільськогосподарські області (Карпатська, Кримська).

Відповідно до абзацу 11 пункту 2 Порядку №681 схема (карта) природно-сільськогосподарського районування земель є складовою технічної документації із загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення.

Як свідчить розділ «Перелік особливо цінних груп ґрунтів провінції Лісостепова Лівобережна (до якої віднесена територія Волноваського району Донецької області згідно агроґрунтового районування України) Переліку №245 до нього віднесена агровиробнича група ґрунтів «чорноземи звичайні малогумусні неглибокі легкоглинисті» (шифр «60л») з позначкою "*".

В Примітках до Переліку №245 зазначено, що Знаком "*" позначені агровиробничі групи ґрунтів, зі складу яких вилучені солонцюваті, засолені та осолоділі ґрунти.

Оскільки Порядком №1051 «чорноземи звичайні малогумусні» позначені шифром 61г,61д,61е,61є, а Переліком №245 не віднесено до особливо цінних груп грунтів чорноземів з таким шифром, тому відсутні підстави вважати, що інформація про код і назву грунту - 38а - чернозем звичайний малогумусний легкоглинистий, відображена в агрохімічному паспорті земельної ділянки, не відповідає інформації про віднесення земельної ділянки позивача до особливо цінних груп грунтів.

Є безпідставними посилання відповідача на інформацію, викладену в листі-відповіді в.о. директора Донецької філії ДУ «Держгрунтохорона» від 9 грудня 2020 року (вих. № 158-5.01/272), - оскільки такі листи не відносяться до нормативно-правових актів та не підлягають обов`язковому застосуванню.

Таким чином, є помилковим висновок суду першої інстанції, що відомості про земельну ділянку позивача, які містяться в проекті землеустрою, не відповідають якісній характеристиці цього об`єкту у натурі (на місцевості), як наслідок, відсутні підстави для обов`язкової державної експертизи проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивача згідно ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації».

Підсумовуючи викладене суд зазначає, що є безпідставними вимоги Державного кадастрового реєстратора про необхідність додання до проекту землеустрою державної експертизи, отже обгрунтування цією підставою рішення про відмову у внесенні відомостей до ДЗК від 06.10.2020 року є протиправним.

Суд першої інстанції також дійшов помилкового висновку, що державний кадастровий реєстратор повинен перевірити та надати оцінку того, що відповідно до п. «г» ч. 2 ст. 28 Закону, максимальний строк складання документації із землеустрою не повинен перевищувати шести місяців з моменту укладання договору. Однак, такого обов`язку державного кадастрового реєстратора при перевірці документів, наданих для здійснення державної реєстрації земельної ділянки, ані Закон №3613, ані Порядок №1051 не містять. Пункт «г» частини 2, статті 28 Закону України «Про землеустрій», на який послався суд першої інстанції, регулює відносини між учасниками правовідносин зі створення землевпорядної документації, учасником яких державний кадастровий реєстратор не є.

Стосовно інших висновків суду першої інстанції про підстави скасування рішення державного кадастрового реєстратора Відділу Держгеокадастру у Волноваському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Косточкіної Сніжани Михайлівни від 6 жовтня 2020 року РВ-020 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру - суд апеляційної інстанції оцінки не здійснює з огляду на приписи статті 308 КАС України, оскільки в цій частині судове рішення не оскаржується.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі встановлених обставин справи суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийняття спірного рішення, отже суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно частини четвертої статті 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Оскільки суд першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та скасування рішення державного кадастрового реєстратора Відділу Держгеокадастру у Волноваському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Косточкіної Сніжани Михайлівни від 6 жовтня 2020 року РВ-020 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру в зв`язку з його протиправністю, однак судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права в частині визначення підстав для задоволення позову щодо скасування спірного рішення.

Тому в цій частині судове рішення підлягає зміні в мотивувальній частині, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року по справі №200/382/21-а - задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року по справі №200/382/21-а - змінити в мотивувальній частині щодо визначення підстав задоволення позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, посадової особи Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області державного кадастрової реєстратору відділу Держгеокадастру у Волноваському районі Косточкіної Сніжани Михайлівни в частині скасування рішення державного кадастрового реєстратора Відділу Держгеокадастру у Волноваському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Косточкіної Сніжани Михайлівни від 6 жовтня 2020 року РВ-020 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, - виклавши її в редакції даної постанови.

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року по справі №200/382/21-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 09 серпня 2021 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 09 серпня 2021 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко