Справа № 280/2276/21
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2021-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

09 серпня 2021 року Справа № 280/2276/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Більмацький районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (71001, Запорізька область, Більмацький район, смт Більмак, вул. Запорізька, 30)

про визнання протиправними та скасування вимог, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

22.03.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до (з урахуванням уточнень від 02.04.2021) Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Більмацький районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі - третя особа), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними та скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.08.2019, від 12.11.2019 та від 25.11.2020 № Ф-234-52У, видані Державною фіскальної службою у Запорізькій області;

зобов`язати повернути на картковий рахунок Ощадбанка (рахунок № НОМЕР_1 ) стягнуті грошові кошти Більмацьким районним відділком ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуваними вимогами відповідач вимагає від ОСОБА_1 сплатити єдиний внесок. Водночас, позивач не є платником єдино соціального внеску а ні як самозайнята особа, а ні як фізична особа - підприємець. Вказує, що професійну діяльність вона не проводе за станом здоров`я, оскільки є особою з інвалідністю ІІ групи. З урахуванням викладеного просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 26.03.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 07.04.2021 ОСОБА_1 поновлено строк звернення до суду із позовною заявою; відкрито провадження в адміністративній справі №280/2276/21; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву (вх. від 01.06.2021 №30929), в якому зазначено, що позивач перебуває на обліку як особа, яка займається незалежною професійною діяльністю. З 01.01.2017, у зв`язку з внесеними змінами до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у самозайнятих осіб виник обов`язок визначати базу нарахування та сплачувати єдиний внесок. У зв`язку з невиконанням позивачем обов`язку щодо сплати єдиного соціального внеску винесено оскаржувані вимоги. У задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Від третьої особи пояснень щодо позову не надходило.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає про таке.

14.08.2019 Головним управлінням ДПС у Запорізькій області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-234-52, відповідно до якої заборгованість ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) зі сплати єдиного внеску становить 23 279,08 грн.

12.11.2019 Головним управлінням ДПС у Запорізькій області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-234-52, відповідно до якої заборгованість ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) зі сплати єдиного внеску становить 24 327,10 грн.

25.11.2020 Головним управлінням ДПС у Запорізькій області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-234-52, відповідно до якої заборгованість ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) зі сплати єдиного внеску становить 26 148,18 грн.

Вимоги контролюючим органом сформовано на підставі автоматичних нарахувань єдиного соціального внеску в інтегрованій картці платника податків - позивача.

Вважаючи вищевказані вимоги протиправними, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою із вимогою про її скасування.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України) в частині компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб щодо адміністрування єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Так, відповідно до підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПК самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем (за виключенням випадку, передбаченого пунктом 65.9 статті 65 цього Кодексу) та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року №5076-VI (далі - Закон №5076-VI) адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI до платників єдиного внеску віднесено також осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 та пункту 2 частини першої статті 7 Закону №2464-VI (в редакції, чинній з 1 січня 2017 року) єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що платниками єдиного соціального внеску є самозайняті особи, зокрема, адвокати, які здійснюють адвокатську діяльність індивідуально. Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, незалежної професійної адвокатської діяльності індивідуально та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування єдиного соціального внеску. Отже, саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір єдиного соціального внеску не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць.

Особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема адвокатську, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний соціальний внесок не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не отримує дохід від роботодавця, який використовує її працю на умовах трудового або цивільно-правового договору, або на інших умовах, передбачених законодавством. В іншому випадку така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Вказану позицію висловив Верховний Суд у постанові від 16.03.2021 у справі № 500/2433/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Водночас, позивачем не надано жодного доказу, що у спірний період вона була найманим працівником і платником єдиного внеску за неї був роботодавець.

Разом із тим, необхідно звернути увагу на наступну обставину.

Так, нарахування єдиного соціального внеску за спірний період відповідач обґрунтовує саме тим, що позивач перебуває на обліку у податковому органі саме як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, а не як фізична особа- підприємець.

При цьому, матеріали справи містять копію заяви позивача, поданої 23.12.2014 до Пологівської ОДПІ ГУ Міндоходів, про припинення діяльності самозайнятої особи.

Порядок обліку платників податків і зборів затверджено наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 (далі - Порядок №1588).

Підпунктом 2 пункту 11.32 розділу XI Порядку №1588 (у редакції, чинній нстаном на 23.12.2014 - дату подання позивачем заяви до податкового органу) визначено, що зняття з обліку самозайнятих фізичних осіб як платників податків у контролюючих органах здійснюється у такому порядку: фізичні особи, які здійснюють незалежну професійну діяльність, знімаються з обліку після припинення такої незалежної діяльності, за наявності документально підтвердженої інформації відповідного державного органу, що реєструє таку діяльність або видає документи про право на заняття такою діяльністю (свідоцтва, дозволи, сертифікати тощо), та/або поданих до контролюючого органу за основним місцем обліку: заяви за формою № 8-ОПП, дата якої фіксується в журналі за формою № 6-ОПП; довідки за формою № 4-ОПП та інших документів, що видаються контролюючими органами платнику податків і підлягають поверненню до контролюючого органу.

Відповідно до заяви від 23.12.2014, позивачем подано до контролюючого органу заяву за формою № 8-ОПП, оригінал довідки за формою № 4-ОПП, податкову декларацію, розрахунок, оригінал повідомлення про взяття на облік платника єдиного внеску.

Тобто, подання наведених документів є підставою для зняття позивача з обліку як особи, яка провадить незалежну професійну діяльність.

Будь-яких пояснень з цього приводу контролюючим органом не надано.

Однак, суд вважає, що, подавши вказані документи, позивач мала обґрунтовані сподівання на те, що її знято з обліку в контролюючому органі, а тому нарахування їй єдиного внеску за період з 01.01.2017 по 30.09.2020 вважає протиправним.

При цьому, суд приймає до уваги також те, що у період з 30.12.2014 по 17.04.2019 позивач була зареєстрована в якості фізичної-особи підприємця, однак контролюючий орган не надає доказів того, що єдиний внесок їй нараховано як ФОП.

Звідси, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.08.2019, від 12.11.2019 та від 25.11.2020 № Ф-234-52У є протиправними та підлягають скасуванню.

В частині позовних вимог про зобов`язання повернути на картковий рахунок Ощадбанка (рахунок № НОМЕР_1 ) стягнуті грошові кошти Більмацьким районним відділком ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів стягнення з позивача грошових коштів, з огляду на що позовні вимоги в даній частині вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як особу з інвалідністю ІІ групи, тому питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) від 14.08.2019 № Ф-234-52, від 12.11.2019 № Ф-234-52 та від 25.11.2020 № Ф-234-52.

3. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 09.08.2021.

Суддя Ю.П. Бойченко