Справа № 640/11865/21
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2021-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2021 року м. Київ № 640/11865/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції у місті Києві
пропро визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арешту з грошових коштів ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Подільський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з грошових коштів ОСОБА_1 , накладений постановою про арешт коштів боржника по виконавчому провадженні ВП №64218033 від 15.02.2021 та постанову про зняття арешту з грошових коштів направити банківським установам, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту коштів.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що рішення в межах виконавчого провадження ВП №64218033 з примусового виконання постанови №ЕАМ 3118518 від 11.09.2020 виконано, відповідачем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №64218033, однак всупереч положенням частин 1, 2 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» арешт, який був накладений постановою про арешт коштів боржника по виконавчому провадженню ВП №64218033 від 15.02.2021, знятий відповідачем не був. Такий арешт і не був знятий відповідачем при зверненні позивача із відповідними заявами. У зв`язку із наведеним ОСОБА_1 звернулась до суду із даним адміністративним позовом.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову, вказуючи про наявність відкритих щодо позивача, як боржника інших виконавчих проваджень, які є незавершеними.

Справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд звертає увагу на наступне.

Головним державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Ю.Й. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64218033 з примусового виконання постанови №ЕАМ 3118518 від 11.09.2020 про стягнення штрафу у розмірі 102 грн.

15.02.2021 головним державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Ю.Й. винесено постанову про арешт коштів боржника ВП №64218033, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

17.02.2021 головним державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Ю.Й. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №64218033, якою у зв`язку із фактичним повним виконанням рішення згідно виконавчого документу, сплатою виконавчого збору та витрат виконавчого провадження виконавче провадження закінчено та припинено чинність арешту на майно боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

02.03.2021 позивач звернулась до відповідача із заявою про зняття арешту з коштів, за наслідком розгляду якої останній листом від 30.03.2021 №64218033/11 повідомив про перебування у відділі виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1 , заборгованість за якими не було погашено, а саме: ВП №28428524, ВП №30633786, ВП №31201686, ВП №46229015.

Крім того, відповідач повідомив, що арешт буде знято з грошових коштів після повного задоволення вимог усіх стягувачів, сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження на підставі пункту 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Згідно частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Пунктом 1 частини 18 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу положень частин 1-4 статті 56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Аналіз наведених положень дає суду підстави дійти до висновку, що на державного виконавця покладено обов`язок вживати заходи примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, накладати арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно із частинами 1, 2 статті 40 Закону № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

Аналіз наведених положень дає суду підстави дійти до висновку, що підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

Тобто, наведені положення передбачають умовою зняття арешту надходження коштів від боржника, які є достатніми для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

Згідно листа Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30.03.2021 №64218033/11 відповідно до відомостей в АРМ «Виконавець» на виконання у відділі перебували виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 , заборгованість яку не було погашено, а саме: ВП №28428524, ВП №30633786, ВП №31201686, ВП №46229015.

Разом з цим, згідно відомостей автоматизованої системи виконавчих проваджень - https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors відомості про виконавчі провадження, а саме: ВП №28428524, ВП №30633786, ВП №31201686, ВП №46229015 не містяться. За станом на 06.08.2021 в автоматизованій системі виконавчих проваджень вказано тільки про одне відкрите виконавче провадження № 66297004 від 29.07.2021.

Між тим, наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12.08.2016 за №1126/29256 затверджено Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження (далі - Положення), яке розроблене відповідно до вимог Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», яким визначено механізм функціонування автоматизованої системи виконавчого провадження.

Згідно із пунктом 2 Положення Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень - окремий спецрозділ, який є архівною складовою частиною Системи та містить відомості про виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження Системи, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року № 43/5 «Про затвердження Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2003 року за № 388/7709, наказу Міністерства юстиції України від 28 квітня 2015 року № 614/5 «Про затвердження Тимчасового порядку автоматичного розподілу виконавчих документів між державними виконавцями і контролю строків виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2015 року за № 478/26923.

У відповідності до пунктів 1-6 розділу XII незавершені виконавчі провадження, відомості про які зареєстровані в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, підлягають перенесенню до Системи.

Підлягають перенесенню до Системи виконавчі провадження, за якими скасовано постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа.

При перенесенні виконавчих проваджень, зазначених у пунктах 1, 2 цього розділу, державний виконавець вносить до Системи відомості, передбачені пунктом 9 розділу І цього Положення.

Відомості про перенесення виконавчого провадження фіксуються Системою із зазначенням дати, часу та підстави перенесення, назви органу державної виконавчої служби та прізвища, ім`я та по батькові державного виконавця, який здійснив перенесення.

Номер виконавчого провадження, за яким виконавче провадження обліковувалось у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, зберігається при перенесенні виконавчого провадження до Системи.

Відомості про незавершені виконавчі провадження, які не перенесені з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень до Системи, підлягають обліку при формуванні звітності.

Як вже було зазначено судом вище, відомості про незавершені виконавчі провадження ВП №28428524, ВП №30633786, ВП №31201686, ВП №46229015 в автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутні.

Згідно із частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які в розрізі положень частини 2 статті 72 КАС України, встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Положеннями частинами 1, 2 статті 73, частини 1 статті 75, частинами 1, 2 статті 76 КАС України встановлено наступне.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В той же час, згідно із частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд наголошує, що відповідачем не надано достатніх та належних доказів на підтвердження наявності незавершених виконавчих проваджень щодо боржника - позивача. Поряд з цим, судом таких відомостей в автоматизованій системі виконавчих проваджень не встановлено. Також, відповідачем належних та достатніх доказів, що такі відомості містяться, зокрема, в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень до суду не надано. Жодних клопотань щодо витребування доказів, у зв`язку із неможливістю їх надати відповідачем не заявлено.

За таких обставин суд вважає, що відповідачем, всупереч положенням частини 2 статті 77 КАС України не доведено належними та достатніми доказами правомірність своєї бездіяльності щодо зняття арешту з майна боржника - позивача.

Таким чином, приймаючи до уваги наведені вище обставини, з урахуванням того, що виконавче провадження в межах якого накладено арешт на кошти позивача закінчено у зв`язку із виконанням ним своїх зобов`язань як боржника, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арешту з грошових коштів ОСОБА_1 , який накладений постановою 15.02.2021 ВП №64218033.

Відповідно до частини 5 статті 59 Закону № 1404-VIII у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

За правилами частини 2 статті 59 Закону № 1404-VIII у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Враховуючи встановлені обставини в справі суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача зняти арешт з грошових коштів ОСОБА_1 , який накладений постановою про арешт коштів боржника по виконавчому провадженні ВП №64218033 від 15.02.2021.

Між тим, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача направити банківським установам, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту коштів, постанову про зняття арешту з грошових коштів, з огляду на їх передчасність.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Сума судового збору, яка підлягає присудженню на користь позивача становить 908,00 грн.

Керуючись статтями 2, 72, 73, 75, 77, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (04208, м. Київ, проспект Гонгадзе, б. 5-Б, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльності Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арешту з грошових коштів ОСОБА_1 , який накладений постановою 15.02.2021 ВП №64218033.

3. Зобов`язати Подільський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з грошових коштів ОСОБА_1 , який накладений постановою про арешт коштів боржника по виконавчому провадженню ВП №64218033 від 15.02.2021.

4. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (04208, м. Київ, проспект Гонгадзе, б. 5-Б, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) сплачений нею судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева