Справа № 488/1241/21
Суддя: Чернявська Я. А.
Дата ухвалення: 2021-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1241/21
Провадження № 2-а/488/25/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.07.2021 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючої по справі судді - Чернявської Я.А.,

при секретарі судового засідання - Кривопішиній О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Миколаївської області про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

15.04.2021 року позивач звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва із вказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування свого позову позивач вказав, що 03.04.2021 року о 22.40 годині, водій ОСОБА_2 рухався на автомобілі марки ГАЗ 2705, номерний знак НОМЕР_1 , в місті Миколаєві по вулиці Клинова Балка, позивач ОСОБА_1 знаходився на пасажирському місці, біля будинку № 67 автомобіль був зупинений працівниками патрульної поліції. Позивач ОСОБА_1 та водій ОСОБА_2 разом вийшли з автомобілю, та працівники поліції зауважили, що в транспортному засобі не працює підсвітка номеру. Водій ОСОБА_2 пред`явив посвідчення водія, позивач ОСОБА_1 надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. При спілкуванні з працівниками поліції, водію і позивачу, як власнику автомобіля, було запропоновано замінити ліхтарик. Водій ОСОБА_2 направився до міста проживання позивача, для того щоб узяти та замінити ліхтарик на номері. Поспілкувавшись з позивачем, співробітники поліції сіли до автомобіля та поїхали, жодних претензій вони до водія та позивача не мали, будь-які протоколи про порушення ПДР або адміністративні протоколи не складали.

07.04.2021 року поштою до позивача ОСОБА_1 надійшла постанова серії ЕАН №4016160 від 03.04.2021 року, якою його притягнуто до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУПАП України, за порушення вимоги пп. "а" п.2.1 ПДР України, тобто за керування автомобілем особою, позбавленою права керування Т/3, та накладено адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 20400,00 гривень. Також в постанові було зазначено, що позивач відмовився від підписання останньої, що не відповідає дійсності.

Позивач категорично не погоджується із вказаною постановою, тому звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Сторони повідомленні своєчасно та належним чином в судове засідання не з"явилися.

Позивач, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив про їх задоволення.

Представник відповідача, в наданому до суду відзиві проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.

Із матеріалів справи вбачається, що 03.04.2021 року о 22.40 годині, водій ОСОБА_2 рухався на автомобілі марки ГАЗ 2705, номерний знак НОМЕР_1 , в місті Миколаєві по вулиці Клинова Балка, позивач ОСОБА_1 знаходився на пасажирському місці, біля будинку № 67 автомобіль був зупинений працівниками патрульної поліції. Позивач ОСОБА_1 та водій ОСОБА_2 разом вийшли з автомобілю, та працівники поліції зауважили, що в транспортному засобі не працює підсвітка номеру. Водій ОСОБА_2 пред`явив посвідчення водія, позивач ОСОБА_1 надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. При спілкуванні з працівниками поліції, водію і позивачу, як власнику автомобіля, було запропоновано замінити ліхтарик. Водій ОСОБА_2 направився до міста проживання позивача, для того щоб узяти та замінити ліхтарик на номері. Поспілкувавшись з позивачем, співробітники поліції сіли до автомобіля та поїхали, жодних претензій вони до водія та позивача не мали, будь-які протоколи про порушення ПДР або адміністративні протоколи не складали.

07.04.2021 року поштою до позивача ОСОБА_1 надійшла постанова серії ЕАН №4016160 від 03.04.2021 року, якою його притягнуто до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУПАП України, за порушення вимоги пп. "а" п.2.1 ПДР України, тобто за керування автомобілем особою, позбавленою права керування Т/3, та накладено адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 20400,00 гривень. Також в постанові було зазначено, що позивач відмовився від підписання останньої, що не відповідає дійсності.

Судом встановлено, що під час винесення постанови не дотримано вимоги ст. ст. 245, 251, 268, 276, 280 КупАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. При розгляді справи не були з 'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КупАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Так, досліджений судом відеозапис з нагрудного відеореєстратора не містить доказів правопорушення позивача, а саме його керування транспортним засобом, що підтверджує безпідставність заперечень відповідача проти задоволення позову.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом, (п. З ч. 1 ст. 288 КУпАП).

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови N 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У постанові, яка оскаржується, відповідачем не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення, винесене останнім про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КупАП.

Частиною 1 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що відповідачем не доведено правомірність винесеної відносно позивача постанови та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КупАП. Належних і допустимих доказів порушення позивачем ПДР відповідач суду не представив.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки доказів вчинення позивачем адмінправопорушення суб`єктом владних повноважень суду не надано в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, то оспорювана позивачем постанова не може вважатись законною та обґрунтованою, та підлягає скасуванню.

Щодо витрат на правову допомогу в розмірі 3 000, 00 грн. то слід зазначити, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджуються останнім наступними доказами:

- договір про надання правової допомоги № б/н від 09.04.2021 року;

- додаток до договору про надання правової допомоги № 1 від 09.04.2021 року;

-детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 09.04.2021 року на суму 3 000, 00 грн.;

- акт прийому здачі виконаних робіт;

- розрахункова квитанція № 00046 від 09.04.2021 року;

Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг) адвокатом надано клієнту (позивачу) правову допомогу: ознайомлення з документами, аналіз нормативної бази та вивчення судової практики, формування правової позиції, визначення способу захисту по справі; складання та подання позовної заяви до суду; супроводження та контроль справи у суді, отримання та подача документів по справі (ч. 3 ст. 134 КАС України).

Частиною 3 ст.132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Так до витрат пов`язаних з розглядом справи належить, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідач заперечень щодо витрат на правову допомогу не надав.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 134 КАС України, витрати пов"язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком суб"єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а ч.1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на вищезазначене суд вбачає обґрунтованими та підтвердженими понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000, 00 грн., та суму судового збору сплаченого позивачем у розмірі 454, 00 грн., які в повному обсязі підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 5-11, 77, 286, 292 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Миколаївської області про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАН №4016160 від 03.04.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КупАП, а справу про адміністративне правопорушення, закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції ( адреса для листування: м. Миколаїв, вул. Новозаводська,1-Б/1) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в суді, в сумі 3 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 454,00 грн., за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Сторони по справі:

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 )

Відповідач - Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції (юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1Б/1)

Суддя: Я.А. Чернявська