Справа № 420/6295/21
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2021-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6295/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Гур`євої К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 37 від 03.12.2020 року, № 37 від 04.01.2021 року про відмову в призначенні пенсії (на заміну рішення про відмову в призначенні пенсії № 37 від 03.12.2020 року), рішення № 37 від 31.03.2021 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 з 26 березня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проживала в АДРЕСА_1 , що згідно постанови Кабінету Міністрів України № 106 від 23.07.1991 року включене до ІV зони радіоактивного забрудення території внаслідок Чорнобильської катастрофи, з серпня 1985 року по грудень 2001 року, має статус особи, потерпілої від Чорнобильської катастрофи, та, відповідно, право на зменшення пенсійного віку та отримання пенсії за віком. 26 листопада 1998 року ОСОБА_2 уклала шлюб із ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ємільчинської райдержадміністрації Житомирської області, копія якого додається. Під час шлюбу у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 народилась донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Хмельницьким будинком урочистих подій 15.01.1986 року, копія якого додається. ОСОБА_5 був військовослужбовцем, проходив службу у військовій частині, розташованій в смт. Ємільчине Житомирської області, відповідно, родина у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 проживали разом за місцем проходження його служби, що підтверджується довідками Північного оперативного командування Будинкоуправління № 4 Новоград-Волинської квартирно-експлуатаційної частини району, код 24964676, вид. 11.07.2001 року за № 280, № 281, з яких вбачається, що ОСОБА_1 , 1966 р.н., ОСОБА_6 , 1986 р.н. проживали за адресою АДРЕСА_1 з 26.04.1986 року по дату видачі довідок. Довідкою виконавчого комітету Ємільчинської селищної ради народних депутатів Житомирської області № 6287 від 13.12.2001 року підтверджено, що ОСОБА_1 , 1966 р.н., проживала в АДРЕСА_1 з 26 квітня 1986 року по 13 грудня 2001 року та зазначений населений пункт з 26.04.1986 року по дату видачі довідки згідно постанови Кабінету Міністрів України № 106 від 23.07.1991 року включений до ІV зони радіоактивного забрудення території наслідок Чорнобильської катастрофи. Факт наявності у позивача статусу особи, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіологічного контролю підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 08.11.2006 року, виданим Ємільчинською районною державною адміністрацією Житомирської області, з якого вбачається, що пред`явник цього посвідчення має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції від 19 грудня 1991 року зі змінами і доповненнями від 01 липня 1992 р.) для осіб, які постійно проживаються або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років. Позивач 26.03.1986 року була прийнята на посаду молодшого продавця в магазин Хмельницького міськоб`єднання «Промтовари» та на підставі ст. 179 Кодексу законів про працю Української РСР (Відомості Верховної ради УРСР, 1971 р., додаток до № 50, 375, зі змінами, внесеними указом Президії Верховної ради Української РСР «Про внесення змін і доповнень до Кодексу законів про працю Української РСР (відомості Верховної ради 1983 р., ст. 87), затвердженого Законом № 5466-X від 30.06.1983, ВВР, 1983, N 28, ст. 575) одразу ж пішла у відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею віку півтора року. За ч. 2 ст. 181 цього ж Кодексу в тій ж редакції, час додаткової відпустки без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею віку півтора року зараховується як в загальний, так і в безперервний стаж роботи і в стаж роботи за спеціальністю. Таким чином, наявність у трудовій книжці позивача запису про те, що 26.03.1986 року вона була прийнята на посаду молодшого продавця в магазин Хмельницького міськоб`єднання «Промтовари» не спростовує відомостей довідок про період проживання на території радіоактивного забруднення від 13.12.2001 року № 531 та від 13.12.2001 № 6286. У паспорті позивача серії НОМЕР_4 на арк. 11 міститься відмітка Ємільчинського відділу МВС України Житомирської області про те, що вона була зареєстрована (прописана) в АДРЕСА_1 з 02 червня 1987 року. В той же час за даними трудової книжки, вона була звільнена з займаної посади 03.07.1987 року, що підтверджує той факт, що позивачка проживала в смт. Ємільчине та перебувала у відпустці по догляду за дитиною, після спливу якої і подала заяву про звільнення за власним бажанням, зокрема, з причини віддаленості місця проживання родини від місця роботи, куди вона мала вийти після закінчення відпустки. Позивач прожила в смт. Ємільчине, Ємільчинського району Житомирської області не менше15 років 7 місяців, що підтверджує її право на початкову величину зниження пенсійного віку у 2 роки та додаткове зниження величини пенсійного віку (1 рік за 3 роки), що у сукупності надає право на зменшення пенсійного віку на 5 років, відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України № 796- XII від 28.02.1991 року.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказує, що оскаржувані рішення були прийняті після з`ясування всіх обставин та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому позовні вимоги є безпідставними. При цьому, призначення пенсії є дискреційним правом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Ухвалою суду від 26 квітня 2021 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 25 травня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 06 липня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про направлення судового доручення (вхід. № ЕА/18222/21 від 05.07.2021 року); заяву представника позивача про виклик та допит свідків від 16.04.2021 року, - задоволено.

Ухвалою суду від 06 липня 2021 року закрито підготовче провадження і призначити справу до судового розгляду по суті; доручено Ємільчинському районному суду Житомирської області забезпечити проведення судового засідання у режимі відеоконференції для допиту в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача про задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити в їх задоволенні.

Вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є особою, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_3 , виданим 08.11.2006 року (а.с. 42, 110).

26 листопада 2020 року ОСОБА_1 подала до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області заяву про призначення пенсії за віком.

03 грудня 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення № 37 про відмову в призначенні пенсії, оскільки довідки про період проживання на території радіоактивного забруднення від 13.12.2001 № 531 від 13.12.2001 № 6286 містять розбіжності з даними трудової книжки, згідно якої в період з 26.03.1986 р. по 03.07.1987 р. ОСОБА_1 працювала на посаді молодшого продавця у Хмельницькому міськоб`єднанні «Промтовари», місцевості, яка не відносить до зон гарантованого добровільного відселення. Згідно даних паспорту ОСОБА_1 була прописана за адресою: АДРЕСА_1 , з 02.06.1987 р. з цього приводу надіслано лист від 07.12.2020 № 1500-0303-9/98740 до Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з метою перевірки факту проживання згідно з наданими довідками від 13.12.2001 № 531 від 13.12.2001 № 6286. Після надходження результатів акту перевірки право на призначення пенсії за віком буде переглянуто (а.с. 72-73).

04 січня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення № 37 про відмову в призначенні пенсії, на заміну рішення № 37 від 03.12.2020 року, оскільки факт проживання у зоні посиленого радіологічного контролю з 26.04.1980 р. по 13.12.2001 р. не підтверджено первинними документами згідно акту перевірки від 17.12.2020 року № 4694 Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (а.с. 75-76).

29 березня 2021 року ОСОБА_1 повторно подала до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області заяву про призначення пенсії за віком.

31 березня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення № 37 про відмову в призначенні пенсії, оскільки період постійного проживання та роботи в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 1 січня 1993 року складає 4 роки 3 місяці. Весь період постійного проживання та роботи в зоні посиленого радіологічного контролю складає 13 років 2 місяці смт. Ємільчене, Ємільчанського району, Житомирської області (з 22.09.1988 р. по 13.12.2001 р.). Додаткове заниження величини пенсійного віку за періоди проживання і роботи в зоні посиленого радіологічного контролю протягом 13 років 2 місяці (1 рік за 3 роки) складає 4 роки. Оскільки надані довідки про період проживання на території радіоактивного забруднення від 13.12.2001 № 531 від 13.12.2001 № 6286 містять розбіжності з даними трудової книжки та паспорту, факт проживання потребує перевірки. З цього приводу повторно надіслано лист від 06.04.2021 № 1500-03-03-9/42548 до Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з метою перевірки факту проживання згідно з даними довідок від 13.12.2001 № 531, від 13.12.2001 № 6286, від 25.03.2021 № 179_2/ІІІ-439/552 та від 25.03.2021 № 1643. Після надходження результатів акту перевірки право на призначення пенсії за віком буде переглянуто (а.с. 77-78).

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Згідно ст. 14 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Згідно п. 2 ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи, які особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років - 3 роки* та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше. При цьому відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року.

Таким чином, обов`язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі ч. 2 ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є факт проживання та/або робота такої особи у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років до 1 січня 1993 року. При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюються особі, яка проживала або перебувала в зоні гарантованого добровільного відселення з 26.04.1986 року (момент аварії) по 31 липня 1986 року.

Згідно приписів Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Як вбачається з матеріалів справи, саме відсутність права на початкову величину зниження пенсійного віку, слугувало підставою для прийняття рішення № 37 від 31.03.2021 року та відмову позивачу, ОСОБА_1 , в призначенні пенсії за віком (а.с. 77-78).

На підтвердження наявності права на початкову величину зниження пенсійного віку позивачем надано до суду довідки від 13.12.2001 року № 531, від 13.12.2001 року № 6286, від 14.03.2021 року № 1643.

Згідно довідки від 13.12.2001 року № 531 ОСОБА_1 проживала з 04.1986 року по 13.12.2001 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 37, 99).

Відповідно довідки від 13.12.2001 року № 6286 ОСОБА_1 проживала за адресою: АДРЕСА_1 , з 26.04.1986 року по 13.12.2001 року (а.с. 38, 100).

Згідно довідки від 14.03.2021 року № 1643 ОСОБА_2 була зареєстрована АДРЕСА_1 , з 02.06.1987 року по 13.12.2001 року (а.с. 49, 101).

Разом з тим, як вбачається з актів про результати перевірок довідок про факт проживання у зоні радіоактивного забруднення території внаслідок Чорнобильської катастрофи, проведених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, ОСОБА_4 , 1966 р.н., значиться яка прописана в АДРЕСА_1 з 02.06.1987 року, інших документів на підтвердження даних зазначених в цих довідках не виявлено (а.с. 27-28, 142-145).

При цьому, згідно паспортних даних ОСОБА_1 прописана за адресою: АДРЕСА_1 , лише з 02.06.1987 року (а.с. 83-88).

Також суд не приймає до уваги архівну довідку Львівського територіального архівного відділу галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 25.03.2021, в якій зазначено, що за архівними документами військової частини НОМЕР_5 (смт. Ємільчино) за книгою алфавітного обліку офіцерів, прапорщиків та військовослужбовців військової частини НОМЕР_5 по графі «Сімейний стан, адреса проживання» встановлено, що ОСОБА_5 одружений, дружина ОСОБА_9 , 1966 р.н., донька ОСОБА_6 , 1986 р.н. проживали в смт. Ємільчино, вул….(вказана адреса); іншої інформації стосовно сім`ї та дружини в документах військової частини НОМЕР_5 немає, з огляду на те що в цій довідці не зазначено з якої дати та який період часу позивач проживала в смт. Ємільчине. Та, відповідно, цією довідкою не підтверджується факт проживання позивача в період з 26.03.1986 року по 03.07.1987 року у зоні радіоактивного забруднення території внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме в смт. Ємільчино.(а.с.103).

Крім того, судом встановлено, що згідно записів в трудовій книжці позивача в період з 26.03.1986 року по 03.07.1987 року ОСОБА_1 працювала на посаді продавця у Хмельницькому міськоб`єднанні «Промтовари», тобто в місцевості, яка не відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. Та відстань між населеними пунктами смт. Ємільчине та м. Хмельницький складає більше 200 км (а.с. 90-98).

При цьому суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що вона у спірний період перебувала у відпустці по догляду за дитиною та проживала в АДРЕСА_1 , оскільки згідно даних розрахунку стажу позивач ОСОБА_1 перебувала у відпустці по догляду за дитиною в період з 28.02.1986 року по 25.03.1986 року та в період з 04.07.1987 року по 21.09.1988 року та не перебувала у відпустці по догляду за дитиною в період з 26.03.1986 по 03.07.1987 (а.с. 14, 74).

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження перебування позивачки ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною у період з 26.03.1986 по 03.07.1987 до суду не надано.

При цьому суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 , допитаної за її згодою в якості свідка про те, що вона не працювала на посаді продавця у Хмельницькому міськоб`єднанні «Промтовари», оскільки як вбачається з наданої нею трудової книжки НОМЕР_6 , копія якої міститься в матеріалах справи, наявні записи про прийняття на роботу 26.03.1986 року та про звільнення 03.07.1987 року з роботи у Хмельницькому міськоб`єднанні «Промтовари» за власним бажанням у зв`язку з переведенням чоловіка - військовослужбовця на нове місце служби. Та ці записи в трудовій книжці позивача щодо роботи в період з 26.03.1986 року по 03.07.1987 року в місцевості, яка не відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, є чинними та недійсними не визнавались (а.с. 93-98).

Також суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_7 ; та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , допитаних в якості свідків, оскільки належних та допустимих доказів перебування цих осіб в період з 26.03.1986 року по 03.07.1987 в смт. Ємільчине суду не надано.

Отже, суд, оцінюючи достатність і взаємний зв`язок зібраних по справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що відсутні належні та допустимі докази того, що в період з 26.04.1986 року (момент аварії) по 31 липня 1986 року (початкова величина зниження пенсійного віку) позивач, ОСОБА_1 , постійно проживала та/або постійно працювала у зоні гарантованого добровільного відселення, а тому при прийнятті оскаржуваних рішень Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області діяло в порядку, у межах та у спосіб, що передбачені законодавством України,

Також суд вважає необґрунтованими посилання позивача на протиправність рішення про відмову в призначенні пенсії від 03 грудня 2020 року № 37, оскільки з прийняттям Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області рішення від 04 січня 2021 року № 37, рішення від 03 грудня 2020 року № 37 втратило чинність.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 37 від 03.12.2020 року, № 37 від 04.01.2021 року про відмову в призначенні пенсії (на заміну рішення про відмову в призначенні пенсії № 37 від 03.12.2020 року), рішення № 37 від 31.03.2021 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 з 26 березня 2021 року, в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 05 серпня 2021 року.

Суддя О.А. Левчук

.