Справа № 607/13707/21
Суддя: Сливка Л. М.
Дата ухвалення: 2021-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.08.2021 Справа №607/13707/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання Хамелко О.Ю.,

представника позивача Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області Дядишин Лілії Володимирівни, відповідача ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) та його представника адвоката Верес Михайла Ярославовича, перекладача Янкової Тетяни Миколаївни,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про примусове видворення іноземця за межі території України,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Управління Державної міграційної служби України у Тернопільській області пред`явив до суду позов до відповідача ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), у якому просить примусово видворити громадянина Республіки Сьєрра- ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 03 серпня 2021 року з метою виконання законодавства України в частині здійснення державного контролю щодо запобігання та протидії нелегальній (незаконній) міграції, а саме, притягнення порушників до адміністративної відповідальності, працівниками сектору організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення Тернопільського МВ УДМС у Тернопільській області виявлено на території м. Тернопіль громадянина Республіки Сьєрра- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно якого 30 березня 2016 за порушення міграційного законодавства УДМС у Тернопільській області прийнято рішення №42 про примусове повернення з України, зобов`язано покинути територію України до 26 квітня 2016 року. При цьому, іноземцем не зазначено поважних причин не виконання рішення № 42 УДМС у Тернопільській області від 30 березня 2016 року про його примусове повернення з України, незаконного перебування на території нашої держави та не вказано з якою метою перебуває у місті. В ході перевірки посадовими особами сектору організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення УДМС у Тернопільській області встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянином Республіки Сьєрра- ОСОБА_4 ,що підтверджується паспортним документом НОМЕР_1 виданим 16 листопада 2012 року. В`їхав на територію України 11 листопада 2013 року через КПП «Бориспіль» з метою навчання. Згідно клопотання Тернопільського національного економічного університету та заяви іноземця відповідач отримав в УДМС у Тернопільській області посвідку на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_2 терміном дії до 01 вересня 2014 року, яку було продовжено до 01 жовтня 2015 року. Відповідно до наказу Тернопільського національного економічного університету від 14 вересня 2015 року №954-ст громадянин Республіки Сьєрра- ОСОБА_3 відрахований з числа студентів даного навчального закладу за порушення умов контракту. У зв`язку з цим до УДМС у Тернопільській області надійшло клопотання приймаючої сторони щодо скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні вищевказаному громадянину. Рішенням УДМС у Тернопільській області від 14 вересня 2015 року № 231 посвідку на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_2 скасовано. Громадянин Республіки Сьєрра- ОСОБА_3 був зобов`язаний покинути територію України протягом місяця, однак продовжував знаходитися на території України без законних на те підстав, жодних заходів щодо виїзду за межі України не вживав. Рішення УДМС у Тернопільській області про скасування посвідки на тимчасове проживання відповідачем не оскаржувалось. Однак, громадянин Республіки Сьєрра- ОСОБА_3 всупереч вимогам законодавства територію України не покинув. Таким чином, на момент виявлення посадовими особами УДМС у Тернопільській області 30 березня 2016 року громадянина Республіки Сьєрра- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній перебував в Україні без законних на те підстав, порушуючи законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства (п. 13. ст. 4, п.14 ст.1, п. 1,3 ст. З Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». За порушення правил перебування іноземців в Україні громадянина Республіки Сьєрра- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 30 березня 2016 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 гривень, який іноземцем сплачено в повному обсязі. Відповідач із заявою щодо продовження строку перебування на території України, надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту до територіальних органів та підрозділів ДМС України не звертався, продовжує знаходитись на території України без законних на те підстав, грубо порушуючи вимоги законодавства, яке визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства. З метою забезпечення вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, керуючись положеннями ст. 26 Закону, 30 березня 2016 року УДМС у Тернопільській області прийнято рішення №42 про примусове повернення з України громадянина Республіки Сьєрра- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким останнього зобов`язано покинути територію України до 26 квітня 2016 року. Дане рішення було оголошено відповідачу, один із примірників рішення №42 від 30 березня 2016 року про примусове повернення з України громадянина Республіки Сьєрра- ОСОБА_3 особисто вручено Відповідачу, йому роз`яснено його права та обов`язки, зобов`язано не пізніше 26 квітня 2016 року самостійно залишити територію України, а також попереджено про наслідки невиконання рішення № 42 про примусове повернення від 30 березня 2016 року, що підтверджується його підписом. Рішення № 42 УДМС у Тернопільській області про примусове повернення з України відповідачем не оскаржувалось. Однак, громадянин Республіки Сьєрра- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вищевказаного рішення № 42 про примусове повернення від 30 березня 2016 не виконав, хоча ч. 5 ст. 26 Закону встановлено, що іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Таким чином, відповідач свідомо ухиляється від виконання рішення № 42 УДМС у Тернопільській області від 30 березня 2016 року про його примусове повернення, порушуючи вимоги законодавства, яке визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства і по сьогоднішній день продовжує незаконно перебувати на території України. При цьому, громадянин Республіки Сьєрра- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грубо порушує правила перебування в Україні іноземців та осіб без громадянства, не має постійного місця проживання, близьких родичів, належного фінансового забезпечення, не працює, не навчається та не має законних джерел доходу, а також може ухилятися від виконання рішення про примусове видворення. З цих підстав позивач вважає, що оскільки відповідач тривалий час перебуває на території України незаконно, жодних заходів щодо виїзду за межі України не вживає чим грубо порушує міграційне законодавство, є всі підстави для примусового видворення відповідача за межі території України. Крім цього, посилаючись на порушення відповідачем законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, з метою забезпечення реального виконання рішення суду, просить допустити його до негайного виконання.

Ухвалою від 04 серпня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено до судового розгляду на 06 серпня 2021 року у порядку спрощеного провадження, з викликом учасників справи.

Представник позивача Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області Дядишин Л.В. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у судовому засіданні позов визнав та вказав, що не заперечує щодо його видворення та повернення у країну, громадянином якої він є - Республіку Сьєрра-Леоне. Разом із тим він має намір на законних підставах знову приїхати в Україну.

Представник відповідача адвоката Верес М.Я. у судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Судом установлено:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянином Республіки Сьєрра-Леоне,що підтверджується паспортним документом НОМЕР_1 виданим 16 листопада 2012 року.В`їхав на територію України 11 листопада 2013 року через КПП «Бориспіль» з метою навчання у Тернопільському національному економічному університеті.

Громадянин Республіки Сьєрра- ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) отримав в УДМС у Тернопільській області посвідку на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_2 терміном дії до 01 вересня 2014 року, яку було продовжено до 01 жовтня 2015 року.

Відповідно до наказу Тернопільського національного економічного університету від 14 вересня 2015 року №954-ст громадянин Республіки Сьєрра- ОСОБА_3 відрахований з числа студентів даного навчального закладу за порушення умов контракту.

Рішенням УДМС у Тернопільській області від 14 вересня 2015 року №231 посвідку на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_2 скасовано.

Рішення УДМС у Тернопільській області про скасування посвідки на тимчасове проживання відповідачем не оскаржувалось.

Натомість, громадянин Республіки Сьєрра- ОСОБА_3 всупереч вимогам законодавства територію України не покинув.

За порушення правил перебування іноземців в Україні громадянина Республіки Сьєрра- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 30 березня 2016 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 гривень, який іноземцем сплачено в повному обсязі.

За порушення правил перебування іноземців в Україні 30 березня 2016 року головним спеціалістом відділу у справах іноземців ОБГ та протидії нелегальній міграції відносно громадянина Республіки Сьєрра- ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МТР №017269.

За порушення законодавства про правовий статус іноземців, постановою про накладення адміністративного стягнення серії ПН МТР №017269 від 30 березня 2016 року на громадянина Республіки Сьєрра- ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Вказаний штраф сплачено у повному обсязі громадянином Республіки Сьєрра- ОСОБА_3 , що стверджується квитанцією №0.0.529775937.1 від 01 квітня 2016 року.

30 березня 2016 року Управлінням державної міграційної служби України в Тернопільській області прийнято рішення №42 про примусове повернення з України громадянина Республіки ОСОБА_5 , яким відповідача ОСОБА_1 зобов`язано покинути територію України до 26 квітня 2016 року.

Зазначене рішення вручене відповідачу особисто 30 березня 2016 року, що підтверджується його особистим підписом.

Однак, громадянин Республіки Сьєрра- ОСОБА_3 вищевказаного рішення № 42 про примусове повернення від 30 березня 2016 року не виконав та територію України не покинув.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Статтею 1 Закону визначено, що іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав (п. 6 ст. 1); іноземці та особи без громадянства, які тимчасово перебувають на території України - іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території Україні протягом дії візи або на період, установлений законодавством чи міжнародним договором України, або якщо строк їх перебування на території України продовжено в установленому порядку (п. 9 ст.1); паспортний документ іноземця - документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, надає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною (п.16. ст.1).

Статтею 4 Закону передбачено підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Так, згідно ст. 4 Закону іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України "Про імміграцію" іммігрувати в Україну на постійне проживання. Іноземці та особи без громадянства, яких визнано біженцями в Україні або яким надано притулок в Україні, вважаються такими, які постійно проживають на території України з моменту визнання біженцем в Україні або надання притулку в Україні. Постійне проживання на території України біженців підтверджується посвідченням біженця. Іноземці та особи без громадянства, яких визнано особами, що потребують додаткового захисту, або яким надано тимчасовий захист в Україні, вважаються такими, які на законних підставах тимчасово проживають на території України на період дії обставин, за наявності яких додатковий чи тимчасовий захист було надано. Тимчасове проживання на території України таких іноземців та осіб без громадянства підтверджується посвідченням особи, яка потребує додаткового захисту в Україні, або посвідченням особи, якій надано тимчасовий захист в Україні.

Відповідно до ст. 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до абзацу першого частини 1 ст. 15 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в`їзд в Україну та виїзд з України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а саме, ч. 16 ст. 4 встановлено, що іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Частина 3 статті 9 Закону передбачає, що строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Підпунктом 2 пункту 2 «Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 № 150 (далі Порядок), зазначено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Частиною третьою статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, є Державна міграційна служба України, яка діє відповідно до Положення про Державну міграційну службу України, котре затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 360.

Згідно з ч. 13 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період навчання.

Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Механізм оформлення і видачі посвідки на тимчасове проживання іноземцям та особам без громадянства, які прибули в Україну на тимчасове проживання, що був чинний до 01 червня 2018 року, тобто у той період, коли відповідач перебував на території України на законних підставах, був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 березня 2012 року № 251 «Про затвердження Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання і технічного опису їх бланків та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 р. № 1983» (далі - Порядок).

Відповідно до вимог п. 10 Порядку (чинного на час перебування відповідача на території України на законних підставах) посвідка на тимчасове проживання видається строком до одного року з можливістю його продовження щоразу на один рік на підставі заяви іноземця чи особи без громадянства та документів зазначених у п.п. 4 п.6 цього Порядку, які подаються до територіального органу або підрозділу ДМС не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку дії посвідки. Посвідка на тимчасове проживання у випадку, передбаченому ч. 12 ст. 4 Закону № 3773-VI, видається на період навчання, який визначається наказом навчального закладу про встановлення періодів навчання для іноземних студентів. Документами, що підтверджують факт навчання іноземця та особи без громадянства в Україні, є накази навчального закладу про їх зарахування на навчання та про встановлення періодів навчання для іноземних студентів.

Після закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання іноземець та особа без громадянства зобов`язані в семиденний строк зняти з реєстрації місця проживання та виїхати за межі України. При цьому посвідка на тимчасове проживання передається приймаючій стороні, яка зобов`язана подати її територіальному органові або підрозділові ДМС за місцем проживання іноземця та особи без громадянства протягом десяти днів з моменту зняття з реєстрації. Нездана посвідка на тимчасове проживання вважається недійсною.

Як встановлено судом після закінчення терміну дії посвідки на право проживання, відповідач за його продовженням, наданням йому статусу біженця, або особи, котра потребує додаткового захисту не звертався та продовжував перебувати на території України, чим порушив Закон № 3773-VI та Положення.

Пунктом 14 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Статтею 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки.

Згідно ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Постанова Пленуму Вищого адміністративного суду від 25.06.2009 № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця і особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» роз`яснює, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 288КАС України, позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. Адміністративні справи, визначені цією статтею, розглядаються судом за обов`язкової участі сторін у десятиденний строк з дня подання позовної заяви.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

При вирішенні питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судом враховано, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуація міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Відповідно до положень ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що громадянин Республіки Сьєрра- ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства і не виконав в установлений строк без поважних причин Рішення про примусове повернення з України, у відповідача відсутні документи на право перебування на території України, а також відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" відсутні, відтак, у вказаному випадку наявні підстави для примусового видворення відповідача за межі території України.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України, суд, який ухвалив рішення за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2,5,7-9,72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 288, 289, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про примусове видворення іноземця за межі території України задовольнити.

Примусово видворити за межі території України громадянина Республіки Сьєрра- ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Дата складення повного судового рішення 06 серпня 2021 року.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка