Справа № 580/3137/21
Суддя: М.А. Білоноженко
Дата ухвалення: 2021-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року справа № 580/3137/21
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Білоноженко М.А. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал - майора Ігоря Момота (в/ч НОМЕР_1 ) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

20.05.2021р. до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал - майора Ігоря Момота (в/ч НОМЕР_1 ) (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати спільне рішення командування та житлової комісії Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал - майора Ігоря Момота (в/ч НОМЕР_1 ) оформлене протоколом № 7 від 30.11.2020, в частині відмови ОСОБА_1 в наданні грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення;

- зобов`язати Головний центр підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал - майора Ігоря Момота (в/ч НОМЕР_1 ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.12.2019, вх. 1/8074, щодо надання згоди на отримання грошової компенсації за належне йому та членам його сім`ї для отримання жиле приміщення у відповідності до Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2015 року №728, з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог, викладених у позовній заяві, позивачем зазначено, що позивача було звільнено з військової служби в запас у зв`язку з закінченням строку контракту. Вказав, що вислуга позивача на військовій службі становить більше 20 років, власного житла він, та члени його сім`ї не має, а тому має право на одержання житла для постійного проживання, у зв`язку з чим перебуває на квартирному обліку у Головному центрі особового складу ДПСУ ім. генерал - майора І. Момота, у списках осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень, як учасник бойових дій. Разом з тим, за наслідками розгляду заяви позивача про надання йому грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, відповідачем відмовлено у зв`язку із відсутністю правових підстав.

Позивач звернув увагу, що його було звільнено з військової служби в запас, а тому, позивач належить до кола осіб, на яких розповсюджується дія частини 9 ст. 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п.2 Порядку №728. грошову компенсацію, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку. Звернув увагу, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на грошову компенсацію, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 07.06.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

29.06.2021р., в межах строку встановленого судом, до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що право на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення відповідно до Порядку 728 набувають лише військовослужбовці звільнені за віком, станом здоров`я, та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості використання на військовій службі. Вказано, що порядок 728 не поиирюється на осіб, звільнених у зв`язку із закінченням строку контракту, відповідач не інформував позивача про настання його черги для отримання виплати грошової компенсації, тому у позивача відсутнє право на її отримання.

21.07.2021р. Позивачем подано відповідь на відзив, в якій зокрема вказав, що позивач належить до кола осіб, на яких розповсюджується дія частини 9 ст. 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п.2 Порядку №728. Жоден із порядків не обмежує в реалізації житлових прав категорію військовослужбовців, які звільнені за закінченням строку контракту.

27.07.2021р. Відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, в якій зокрема вказано, що всі військовослужбовці звільняються у запас або відставку, разом з тим, право на спірну виплату визначає підстава звільнення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до витягу з наказу начальника Головного центру підготовки особового складу ДПСУ імені генерал-майора І. Момота від 26.06.2018 № 250-ос ОСОБА_1 , старшого прапорщика (П-015603), контролера-начальника бюро перепусток комендантського відділення, звільненого з військової служби в запас наказом начальника Головного центру підготовки особового складу від 29.05.2018 № 207-ос за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини 6 статті 26 Закону №2232 з урахуванням підпункту «ї» (які в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу, крім випадків визначених абзацом 2 частини 3 статті 23 Закону) пункту 1 частини 8 статті 26 Закону, з правом носіння військової форми одягу.

Вислуга років станом на 26.06.2018 становить: календарна 27 років 02 місяці 06 днів; пільгова 00 років 04 місяці 20 днів; всього 27 років 06 місяців 26 днів.

Згідно листа Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал - майора Ігоря Момота (в/ч НОМЕР_1 ) від 17.04.2020р. №14/970, ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку за порядковим номером 8, а також перебуває у списках осіб, які потребують першочергового отримання житлових приміщень за порядковим номером 19. На час написання заяви ОСОБА_1 у грудні 2019 року у Головному центрі розподіл житла для постійного проживання - не здійснювався. Житло для постійного проживання у Головному центрі відсутнє. Додатково повідомлено, що позивач забезпечений відомчою двокімнатною квартирою загальною площею 52 м. кв. за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час в відомчій квартирі проживає 3 особи.

02.12.2019р. позивач звернувся із заявою до голови житлової комісії, де повідомив, що згоден на отримання грошової компенсації за належне йому житло, про розмір вказаної компенсації поінформований, претензій майнового чи морального характеру до Державної прикордонної служби України, щодо виплати позивачу компенсації чи її розміру, не має та не матиме.

04.12.2019р. на спільному засіданні командування і житлової комісії Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота під час розгляду питання 11 порядку денного щодо розгляду заяви позивача (за його особистою присутності) щодо надання згоди на отримання грошової компенсації, було додатково вивчені представлені позивачем документи, тому житлова комісія наголосила, що військовослужбовець запасу ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас за підпункт «а» ч.6 ст.26 Закону №2232 (у зв`язку із закінченням контракту). Дія Порядку № 728 поширюється на осіб, звільнених з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку зі скороченням або проведенням інших організаційних заходів у разу неможливості використання у військовій службі, та членів їх сімей. Як наслідок було прийнято спільне рішення про направлення облікової житлової справи позивача зі списками виплати грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення та розрахунком виплати компенсації на розгляд до адміністрації Державної прикордонної служби України, оформлене протоколом №8.

Згідно Витягу з протоколу №7 спільного рішення командування та житлової комісії Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал - майора Ігоря Момота від 30 жовтня 2020 року, при повторному розгляді заяви старшого прапорщика запасу ОСОБА_2 від 02.12.2019 року вх. 1/8074, щодо надання згоди на отримання грошової компенсації, а також додатково вивчивши документи, житлова комісія наголосила:

- Порядок визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2015 року № 728, встановлює механізм визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.

Цей Порядок, відповідно до пункту 2, поширюється на осіб, звільнених з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, та членів їх сімей.

На підставі пункту 12 Порядку, житлова комісія Головного центру відмовляє старшому прапорщику запасу позивачу в наданні грошової компенсації, так як відсутні правові підстави.

Вважаючи зазначене рішення протиправним, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно статті 19 Конституції України та статті 4 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» посадові особи Державної прикордонної служби України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 12 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991р. №2011-XII, в редакції чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин (далі Закон №2011-XII), Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 9 статті 12 Закону №2011-XII передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартиро-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Порядок визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року №728 «Деякі питання забезпечення житлом військовослужбовців та інших громадян» (далі Порядок №728) установлює механізм визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей, що перебувають разом з ними на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, який ведеться у військових частинах, органах, підрозділах, загонах, військових навчальних закладах, установах, а у разі їх розформування - у військових комісаріатах та квартирно-експлуатаційних установах (організаціях), за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.

Відповідно до пункту 2 Порядку дія його поширюється на:

- військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 і більше років, та членів їх сімей;

- осіб, звільнених з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості використання на військовій службі, та членів їх сімей;

- сім`ї військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби;

- сім`ї померлих осіб, звільнених з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів.

З аналізу вказаних положень частини 9 статті 12 Закону №2011-XII вбачається, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов мають право на одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, зокрема у разі їх звільнення з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості використання на військовій службі.

При вирішенні даної справи по суті суд зазначає наступне.

Як встановлено вище судом, позивач перебуває у відповідача на квартирному обліку, в зв`язку із чим звернувся із заявою про отримання грошової компенсації за належне йому житло, однак у її виплаті відмовлено у зв`язку із відсутність правових підстав.

Таким чином, в межах даного спору належить встановити наявність/відсутність у позивача права на отримання грошової компенсації за належне йому житло.

Судом згідно витягу з наказу начальника Головного центру підготовки особового складу ДПСУ імені генерал-майора І. Момота від 26.06.2018 №250-ос, встановлено, що позивача звільнено з військової служби в запас наказом начальника Головного центру підготовки особового складу від 29.05.2018р. №207-ос за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини 6 статті 26 Закону №2232 з урахуванням підпункту «ї» (які в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу, крім випадків визначених абзацом 2 частини 3 статті 23 Закону) пункту 1 частини 8 статті 26 Закону, з правом носіння військової форми одягу. Вислуга років станом на 26.06.2018 становить: календарна 27 років 02 місяці 06 днів; пільгова 00 років 04 місяці 20 днів; всього 27 років 06 місяців 26 днів.

Таким чином, позивача звільнено з військової служби в запас у зв`язку із закінченням строку контракту.

При цьому, позивач вказує, що оскільки його звільнено в запас, він набув право на виплату спірної грошової компенсації.

Разом з тим, суд зазначає, що звільнення особи в запас чи відставку є типом звільнення військовослужбовця з військової служби. Натомість, право на отримання спірної грошової компенсації положення частини 9 статті 12 Закону №2011-XII пов`язують саме із причиною звільнення, при цьому наведено вичерпний перелік таких причин:

-за віком;

-станом здоров`я;

-скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості використання на військовій службі.

При цьому, з огляду на вичерпний перелік причин звільнення, розширеному тлумаченню він не підлягає.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що позивач не набув права на отримання отримання грошової компенсації за належне йому житло, оскільки його звільнено у зв`язку із закінченням строку контракту.

Вказані обставини свідчать, що відповідач відмовивши позивачу у виплаті спірної допомоги, діяв у відповідності та на підставі Закону, у зв`язку із чим спірне рішення є правомірним.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищевказаного, суд доходить висновку про те що відповідачем доведено правомірність власних дій та їх здійснення в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, у зв`язку із чим у задоволенні позову належить відмовити.

У відповідності до положень ст. 139 КАС України, судові витрати, зі сплати судового збору не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 241-246, 255, 263, 295, КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.А. Білоноженко