Справа № 160/8015/20
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2021-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 серпня 2021 року м. Дніпросправа № 160/8015/20
(суддя Олійник В.М., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків ДФС України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року у справі №160/8015/20 за позовом Офісу великих платників податків ДФС України до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про скасування постанов державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Офіс великих платників податків ДФС України 15 липня 2020 року звернувся до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві згідно з яким, просить скасувати постанови головного державного виконавця в межах ВП №60912375 Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозової Анастасії Ігорівни про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив його до апеляційного суду з підстав неповного встановлення обставин, що мають значення для розгляду справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2021 року запропоновано позивачу протягом десяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків, вказавши інші поважні підстави для поновлення строку звернення до суду з позовом у справі №160/8015/20.

Ухвала суду мотивована тим, що позивачем пропущено встановлений законом десятиденний строк звернення до суду з цим позовом, оскільки оскаржувані постанови було отримано позивачем 24 грудня 2019 року, в той час як з позовом до суду він звернувся 5 липня 2020 року. При цьому, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що обставини зазначені позивачем у клопотанні про поновлення строку звернення до суду з позовом не є поважними підставами для його поновлення враховуючи те, що Держава, приймаючи певні правові норми щодо сплати судового збору, взяла на себе відповідні зобов`язання щодо його сплати при зверненні до суду, а отже не виконання державним органом цих правил не може бути підставою для надання переваги йому у вигляді поновлення строку звернення до суду з позовом. При цьому, суд апеляційної інстанції зауважив і на тому, що відсутність коштів для сплати судового збору не є підставою для пропуску строку звернення до суду з позовною заявою, оскільки позивач не був позбавлений можливості своєчасно звернутися до суду з позовом з одночасним поданням клопотання про відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору. Однак, позивачем таких дій вчинено не було.

Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2021 року скаржник отримав 30 червня 2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Так, 12 липня 2021 року скаржник через засоби поштового зв`язку звернувся до суду з заявою в якій просить поновити йому строк звернення до суду з цим позовом.

Заява обґрунтована тим, що позивачем вживалися всі можливі заходи і залежні від нього дії щодо сплати судового збору, і отримавши документ про сплату судового збору позивач в найкоротший строк звернувся до суду з позовом. Також, позивач вказує на встановлення карантинних обмежень.

Проте, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені обставини не можуть бути поважними підставами для поновлення строку звернення до суду, оскільки вже визнавалися неповажними про що скаржнику було повідомлено ухвалою суду від 17.06.2021 року.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що позивачем не додано до клопотання доказів в підтвердженні обставин вжиття ним заходів щодо сплати судового збору за подання позовної заяви у цій справі, а тому таке клопотання є необґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що додані до клопотання листи казначейської служби від 02.01.2020 року, від 30.01.2020 року, від 04.02.2020 року, від 16.03.2020 року та від 19.03.2020 року (а.с.17-20) містять інформацію щодо проведення безспірного списання коштів, та не містять жодної інформації щодо вжиття позивачем заходів по сплаті судового збору за подання позовної заяви у цій справі.

В ухвалі Третього апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2021 року суд звернув увагу позивача на те, що відсутність коштів для сплати судового збору не є підставою для пропуску строку звернення до суду з позовною заявою, оскільки позивач не був позбавлений можливості своєчасно звернутися до суду з позовом з одночасним поданням клопотання про відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору. Однак, позивачем таких дій вчинено не було.

Зазначених висновків суду позивачем не спростовано. Позивач не зазначає у поданому клопотанні на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції обставин, які б позбавляли його можливості звернутися до суду з позовом у встановлений законом строк з одночасним поданням клопотання про відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що право на судовий захист не є абсолютним. Для звернення до суду повинен дотримуватись певний порядок. Якщо особа цього порядку не дотримується, зокрема щодо строку звернення до суду, то не можна вести мову про порушення права на судовий захист.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що позивачем не надано доказів та не наведено обставин, які б підтверджували наявність об`єктивно непереборних, не залежних від волевиявлення особи та пов`язаних з дійсними істотними перешкодами чи труднощами причин для своєчасного вчинення процесуальних дій, а саме звернення до суду з позовом.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» яка є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строку для звернення до суду за захистом порушених прав.

Також, суд апеляційної інстанції вважає, що запровадження карантинних обмежень на території України не є поважною підставою для поновлення строку звернення до суду, оскільки клопотання позивача про поновлення строку на звернення до суду у цій справі не містить зазначення обставин, які б вказували на неможливість звернення до суду у встановлений Законом строк та які зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, при цьому, суд апеляційної інстанції враховує і те, що позивач є органом Державної влади та на період дії карантину свою діяльність не припиняв.

Відповідно до частини 1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 8 частиною1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з цим позовом, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що позов підлягає залишенню без розгляду повністю у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року у справі №160/8015/20 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов залишити без розгляду.

Керуючись: частиною 1 статті 319, статтями 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС України задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року у справі №160/8015/20 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов - залишити без розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано суддями 04 серпня 2021 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко