Справа № 352/2402/19
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 рокуЛьвівСправа № 352/2402/19 пров. № А/857/10993/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Герман О.В.,

а також сторін (їх представників):

від позивача Дмитрів В.В.;

від відповідача - Войцешук О.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської обл. від 20.05.2021р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Карпатського округу, державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу Кульбанського Олега Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення (суддя суду І інстанції: Хоминець М.М., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 10 год. 00 хв. 20.05.2021р., м.Івано-Франківськ; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 28.05.2021р.),-

В С Т А Н О В И В:

25.11.2019р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову № 01088 від 18.11.2019р. про накладення адміністративного стягнення; закрити провадження в адміністративній справі з підстав, передбачених ст.247 КУпАП (Т.1, а.с.1-10).

Ухвалою суду від 14.12.2020р. залучено до участі в справі у якості співвідповідача Державну екологічну інспекцію Карпатського округу (Т.2, а.с.14-15).

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської обл. від 20.05.2021р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (Т.2, а.с.140-146).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач ОСОБА_1 , який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що у своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою заявлений позов задовольнити (Т.2, а.с.149-159).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ПрАТ «Івано-Франківськторф» (керівником якого є позивач) являється законним та належним користувачем земельної ділянки, на якій розташоване родовище торфу «Під Бором», на підставі діючого договору на право тимчасового користування землею /в тому числі на умовах оренди/ від 09.03.1997р., реєстрація права користування на яку проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такого.

За наведених обставин в силу ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.7 Перехідних положень Земельного кодексу України, такі права вважаються дійсними та зберігаються.

Підтвердженням наведеного є також рішення суду про стягнення з вказаного підприємства податкового боргу із земельного податку.

Звідси, вимоги п.3 припису відповідача № 212 від 15.08.2019р. є неправомірними, через що останні не можуть покладатися в основу спірної постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Також в порушення норм процесуального права судом не вирішено питання, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються (п.1 ч.1 ст.244 КАС України); відсутня мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову (п.3 ч.4 ст.246 КАС України).

Водночас Державною службою геології та надр України допущено бездіяльність, яка порушує право підприємства на отримання спеціального дозволу на користування надрами.

Поряд із цим, встановивши факт відсутності у товариства відповідного спеціального дозволу, суд першої інстанції не з`ясував факт наявності/відсутності права здійснення господарської діяльності позивачем за принципом «мовчазної згоди».

Для дотримання позивачем вимоги щодо подання заяви на продовження строку дії спеціального дозволу, позивач подав 02.03.2017р. відповідну заяву (граничний строк завершувався 25.03.2017р.), відтак останній своєчасно реалізував власне право на продовження дії спеціального дозволу у порядку, визначеному законом.

Державна служба геології та надр України у строк протягом 45 днів зобов`язана була прийняти виключно рішення у формі наказу про продовження строку дії спеціального дозволу або про відмову у такому продовженні. Однак такою 27.04.2017р. повідомлено про повернення документів підприємству.

При цьому, судом не враховано рішення суду від 15.12.2020р. у справі № 300/2536/20, яким визнано протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо непродовження спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування торфу на родовищі «Під Бором», при цьому судом застосовано право мовчазної згоди ПрАТ «Івано-Франківськторф» щодо користування вказаними надрами.

Відповідачем Державною екологічною інспекцією Карпатського округу скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення (Т.2, а.с.190-212).

Заслухавши суддю-доповідача, позивача на підтримання поданої скарги, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає до задоволення, з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до наказу начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу № 355 від 01.11.2019р. та на підставі направлення № 374 від 01.11.2019p. державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу Кульбанський О.Ю. та ОСОБА_2 з метою контролю за станом виконання ПрАТ «Івано-Франківськторф» припису № 212 від 15.08.2019р. здійснили з 05.11.2019р. до 06.11.2019р. позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів (Т.1, а.с.15, 16).

Відповідно до Акту від 06.11.2019р. пункти 2 і 3 припису Державної екологічної інспекції Карпатського округу № 212 від 15.08.2019р. зі сторони ПрАТ «Івано-Франківськторф» не виконано (Т.1, а.с.30-42).

При цьому, пункт 2 вказаного припису зобов`язував керівника ПрАТ «Івано-Франківськторф» ОСОБА_1 видобування корисних копалин (торфу) здійснювати за наявності спеціального дозволу на користування надр; пункт 3 припису зобов`язував провести державну реєстрацію речових прав на земельні ділянки, які знаходяться у користуванні підприємства (Т.1, а.с.43 і на звороті).

13.11.2019р. державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища складений протокол № 01088 про те, що станом на 13 год. 05.11.2019р. позивачем як генеральним директором ПрАТ «Івано-Франківськторф» не виконано пункти 2 і 3 припису № 212 від 15.08.2019р., зокрема, видобування торфу здійснюється без спеціального дозволу на користування надрами, відсутня державна реєстрація речового права на земельну ділянку, яка знаходиться у користуванні (Т.1, а.с.47).

У подальшому постановою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища № 01088 від 18.11.2019р. генерального директора ПрАТ «Івано-Франківськторф» ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-5 КУпАП, зокрема, у невиконанні пунктів 2 і 3 припису № 212 від 15.08.2019р., а саме: здійснення видобування торфу без спеціального дозволу на користування надрами, відсутня державна реєстрація речового права на земельну ділянку, яка знаходиться у користуванні.

Вказаною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. (Т.1, а.с.48).

Звертаючись до суду із розглядуваним позовом, ОСОБА_1 обґрунтовував свої позовні вимоги правомірністю надрокористування та землекористування із покликанням на вжиття ПрАТ «Івано-Франківськторф» відповідних заходів щодо оформлення документів, захисту інтересів в судах.

Приймаючи рішення по справі та відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач як генеральний директор ПрАТ «Івано-Франківськторф» не виконав вимог припису Державної екологічної інспекції Карпатського округу № 212 від 15.08.2019p., а саме пунктів 2 і 3 припису, оскільки видобування торфу здійснюється без спеціального дозволу на користування надрами, відсутня державна реєстрація речового права на земельну ділянку, яка знаходиться у користуванні підприємства.

ПрАТ «Івано-Франківськторф» користувалося надрами на підставі спеціального дозволу на користування надрами, виданого Державною службою геології та надр України за реєстраційним № 1083 від 24.09.1997p., на строк двадцять років, що був дійсний до 24.09.2017p., площа 172,1564 га, прив`язка на місцевості - 1 км на північ від с.Верхній Струтин, 3 км на південний схід від м.Долина, вид корисної копалини - торф.

Незважаючи на те, що ПрАТ «Івано-Франківськторф» ще з 02.03.2017р. розпочало процедуру щодо продовження дії спеціального дозволу на користування надрами № 1083 від 24.09.1997р. з метою видобування торфу родовища «Під Бором» Рожнятівського району Івано-Франківської обл., на даний час строк дії спеціального дозволу на користування надрами не продовжено, підприємство проводить видобуток торфу за відсутності дозволу, що є порушенням ст.19 Кодексу України про надра.

Суд критично оцінив твердження позивача про те, що ПрАТ «Івано-Франківськторф» згідно ст.23 Кодексу України про надра має право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати торф загальною глибиною розробки до двох метрів з огляду на те, що підприємство не є належним користувачем земельної ділянки площею 172,1564 га з кадастровим номером :01:004:0006, яка використовується для видобування торфу.

Право користування чи оренди земельної ділянки ПрАТ «Івано-Франківськторф» у встановленому законом порядку не зареєстровано. Вказана земельна ділянка площею 172,1564 га з кадастровим номером :01:004:0006 знаходиться у державній власності в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації /ОДА/, право власності зареєстроване 29.12.2016p., що підтверджується інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (Т.1, а.с.172).

Обставини щодо правомірності пунктів 2 і 3 припису Державної екологічної інспекції Карпатського округу № 212 від 15.08.2019р. та щодо неналежності користування ПрАТ «Івано-Франківськторф» земельною ділянкою, на якій здійснюється видобуток торфу, встановлені рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.03.2020р. та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2020р. у справі № 300/1479/19 за позовом ПрАТ «Івано-Франківськторф» до Державної екологічної інспекції Карпатського округу про визнання протиправними дій, скасування приписів № 76 від 03.06.2019р. та № 212 від 15.08.2019р. (Т.2, а.с.39-46).

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позивачем вимог.

Колегія суддів вважає наведені висновки такими, що відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Відповідно до ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та Положення про Державну екологічну інспекцію Карпатського округу, затв. наказом Державної екологічної інспекції України № 134 від 28.04.2020р., до повноважень Державної екологічної інспекції Карпатського округу належить здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог природоохоронного законодавства.

Для виконання покладених завдань Державна екологічна інспекція Карпатського округу має право, зокрема, проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, а також розраховувати розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства та надавати обов`язкові для виконання приписи про усунення порушення природоохоронного законодавства, а також складати протоколи про адміністративні правопорушення та розглядати справи про адміністративні правопорушення, накладати адміністративні стягнення.

Відповідно до приписів ст.188-5 КУпАП невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від дев`яти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`ятнадцяти до сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як достовірно встановлено під час судового розгляду, в термін з 05.11.2019р. по 06.11.2019р. проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо перевірки виконання ПрАТ «Івано-Франківськторф» припису № 212 від 15.08.2019р.

Складеним за результатом проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Актом від 06.11.2019р. виявлено, що ПрАТ «Івано-Франківськторф» виконано п.1 та п.4 вказаного припису.

Разом з тим, пункт 2 (видобування корисних копалин (торф) здійснювати за наявності спеціального дозволу на користування надр до 06.11.2019р.) - не виконано, що є порушенням ст.19 Кодексу України про надра; пункт 3 (провести державну реєстрацію речових прав на земельні ділянки які знаходяться в користуванні до 06.11.2019р.) - не виконано, що є порушенням ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України, ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За фактом невиконання вимог припису № 212 від 15.08.2019р. на генерального директора ПрАТ «Івано-Франківськторф» Дмитріва В.В. складено протокол про адміністративне правопорушення № 01088 від 18.11.2019р. та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, у зв`язку із вчиненням ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.188-5 КУпАП.

В частині доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що позивачем та ПрАТ «Івано-Франківськторф» на виконання спірного припису не представлено доказів оформлення права користування земельною ділянкою № :01:004:0006, яка використовується для видобування торфу.

Зокрема, 09.03.1997р. між Верхньострутинською сільською радою та ВАТ «Івано-Франківськторф» укладено договір на право тимчасового користування землею площею 241,7 га на 10 років, який зареєстрований в Книзі записів договорів на право тимчасового користування землею Верхньострутинської сільської ради за № 1. Відповідно до вищенаведеного договору земельна ділянка передається на умовах тимчасового користування (Т.1, а.с.131).

10.03.1997р. рішенням Верхньострутинської сільської ради 10 сесії 2 демократичного скликання продовжено термін тимчасового користування земельною ділянкою торф`яного родовища «Під Бором» площею 241,7 га на 10 років (Т.1, а.с.132).

Згідно з рішенням 12 сесії 3 демократичного скликання 05.03.2001р. продовжено термін користування до 20 років на час дії ліцензії та внесено зміни до договору на право користування земельної ділянки від 09.03.1997р., зареєстрованого в Книзі записів договорів на право тимчасового користування землею Верхньострутинської сільської ради № 2 (Т.1, а.с.134).

На підставі цього рішення внесено зміни до договору на право тимчасового користування землею від 09.03.1997р. в редакції: «земельна ділянка надається на умовах тимчасового довгострокового користування терміном до 2020 року для видобутку торфу згідно рішення Верхньострутинської сільської ради від 05.03.2001 року» (Т.1, а.с.133).

01.01.2002р. вступив в дію Земельний кодекс України від 28.10.2001р., згідно норм якого такий правочин як передача земельних ділянок в тимчасове користування є відсутнім.

Після чого ВАТ «Івано-Франківськторф» замовило в ДП «Івано-Франківський регіональний центр державного земельного кадастру» інвентаризацію землі. Зазначений звіт по інвентаризації землі було затверджено рішенням Верхньострутинської сільської ради від 28.12.2003р. Зазначеним рішенням сільська рада передала в оренду ВАТ «Івано-Франківськторф» земельну ділянку площею 222,3250 га.

09.01.2004р. між Верхньострутинською сільською радою та ВАТ «Івано-Франківськторф» укладено договір оренди землі площею 222,3250 га, який зареєстрований Івано-Франківському центрі ДЗК № 12 від 29.01.2004р.; договір укладений терміном на сімнадцять років, починаючи з дати його реєстрації (Т.1, а.с.166-167).

Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 29.05.2015р. на виконання наказу господарського суду Івано-Франківської обл. № 136 від 13.02.2015р. ПрАТ «Івано-Франківськторф» повернуло вказану земельну ділянку площею 222,3250 га, кадастровий номер :004:0001, Івано-Франківській ОДА (Т.1, а.с.221).

Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку право власності на земельні ділянки зареєстроване за Івано-Франківською ОДА.

05.12.2016р. розпорядженням Івано-Франківської ОДА земельна ділянка площею 222,3250 га поділена на три земельні ділянки.

Згідно з листом Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській обл. № 0-9-0.2-4423/0/2-19 від 30.07.2019рр. відповідно до відомостей Державного земельного кадастру у системі ДЗК наявні записи від 29.12.2016р. про зареєстроване право держави за Івано-Франківською ОДА на земельні ділянки з кадастровими номерами:

кадастровий номер 264880901:01:004:0004 площею 11,4099 га (для розміщення та експлуатації будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами);

кадастровий номер: 264880901:01:004:0006 площа 172,1564 га (землі промисловості, транспорту, зв`язку енергетики, оборони та іншого призначення) для видобутку торфу.

Відомості про зареєстроване право оренди за ПрАТ «Івано-Франківськторф» до системи Державного земельного кадастру станом на 30.07.2019р. не надходили (Т.1, а.с.222).

Отже, зазначені земельні ділянки перебувають у державній власності, право користування за якими зареєстроване за Івано-Франківською ОДА.

Під час проведення перевірки жодних документів, що підтверджують право оренди чи користування земельними ділянками та державної реєстрації цих прав ПрАТ «Івано-Франківськторф» не представило.

Відповідно до ст.23 Кодексу України про надра землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Проте, ПрАТ «Івано-Франківськторф» право землекористування не оформлено відповідно до норм законодавства.

Окрім цього, під час проведення заходів державного нагляду (контролю) в період з 05.11.2019р. по 06.11.2019р. встановлено, що ПрАТ «Івано-Франківськторф» користувалося надрами на підставі Спеціального дозволу на користування надрами, виданого Державною службою геології та надр України, реєстраційний номер 1083 від 24.09.1997р., терміном дії 20 років, дійсний до 24.09.2017р.; площа 172,1564 га. Прив`язка на місцевості 1 км на північ від с.Верхній Струтин, 3 км на південний схід від м.Долина. Вид корисної копалини - торф.

Відповідно до протоколу засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України № 3709 від 15.11.2016р. середня потужність торфового покладу на родовищі становить 2,54 м.

Отже, з 25.09.2017р. строк дії даного дозволу закінчився.

Право користування надрами припиняється в момент закінчення строку дії спеціального дозволу на користування надрами.

Відповідно до ст.19 Кодексу України про надра надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

Згідно із ч.3 ст.24 цього Кодексу права та обов`язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, а в разі надання права користування надрами на умовах угод про розподіл продукції - з моменту набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено цією угодою.

Відповідно до ст.26 вказаного Кодексу право користування надрами припиняється у разі закінчення встановленого строку користування надрами.

Згідно з інформаційною електронною базою спеціальних дозволів на користування надрами ДНВП «Геоінформ України» спеціальний дозвіл на користування надрами, виданий ПрАТ «Івано-Франківськторф» за реєстраційним номером 1083 від 24.09.1997р. (діяв до 24.09.2017р.) є недійсним (Т.1, а.с.211).

Отже, користування надрами ПрАТ «Івано-Франківськторф» після закінчення строку дії спеціального дозволу на користування надрами є порушенням Кодексу України про надра, при цьому припис № 212 від 15.08.2019р. позивачем як керівником ПрАТ «Івано-Франківськторф» не виконано.

Обставини щодо правомірності пунктів 2 і 3 припису Державної екологічної інспекції Карпатського округу № 212 від 15.08.2019р. та стосовно неналежності користування ПрАТ «Івано-Франківськторф» земельною ділянкою, на якій здійснюється видобуток торфу, встановлені рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.02.2020р. та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2020р. у справі № 300/1479/19 за позовом ПрАТ «Івано-Франківськторф» до Державної екологічної інспекції Карпатського округу про визнання протиправними дій, скасування приписів № 76 від 03.06.2019р. та № 212 від 15.08.2019р. (Т.2, а.с.39-46).

Оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими доводи позивача відхилено.

Таким чином, відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ст.188-5 КУпАП, а відтак заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що не підлягає до задоволення.

Згідно ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.ст.271, 272, 286, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської обл. від 20.05.2021р. в адміністративній справі № 352/2402/19 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
С. М. Кузьмич
Дата складення повного тексту судового рішення: 04.08.2021р.