Справа № 420/4828/21
Суддя: Глуханчук О.В.
Дата ухвалення: 2021-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4828/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Глуханчука О.В.,

секретар судового засідання Любімова О.Є.

за участі сторін:

представник позивача Оборотов І.Г. (адвокат, за ордером)

представник відповідача Тарановський Р.В. (самопредставництво суб`єкта владних повноважень, на підставі Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно ч. 3 ст. 55 КАС України)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю НОВО-ВІЛЬШАНКА до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2021 року до суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю НОВО-ВІЛЬШАНКА до Головного управління ДПС в Одеській області, у якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №693/15-32-09-03-29 від 21 січня 2021 року про застосування штрафних санкцій у розмірі 500 000, 00 грн.;

стягнути з Головного управління ДПС у Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю НОВО-ВІЛЬШАНКА (67541, Одеська область, Лиманськйй район, с. Нова Вільшанка, вул. Набережна, буд. 6; Код СДРПОУ: 35990775) суму судового збору у розмірі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. та суму витрат на правову допомогу, у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив про те, що 18 березня 2021 року, у відповідь на адвокатський запит представника ТОВ НОВО-ВІЛЬШАНКА, ним отримано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №693/15-32-09-03-29 від 21 січня 2021 року про застосування штрафних санкцій у розмірі 500 000, 00 грн.

Проте, як вказує позивач, податковим органом не надано адвокату належних та допустимих доказів вручення податкового-повідомлення рішення платнику податків ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА», тому, на його переконання, податкове повідомлення-рішення № 693/15-32-09-03-29 від 21.01.2021 року вважається неврученим позивачу.

Водночас, не погоджуючись із вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позивач вважає податкове повідомлення-рішення №693/15-32-09-03-29 від 21 січня 2021 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню адміністративним судом, на обґрунтування чого наводить наступні доводи.

Податкове повідомлення-рішення №693/15-32-09-03-29 від 21 січня 2021 року, прийняте за наслідками фактичної перевірки, проведеної з порушенням порядку, визначеного Податковим кодексом України.

Так, відповідач вказує, що Наказ № 5586-н від 11.11.2020 року про проведення фактичної перевірки ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» не містить підстав для проведення перевірки, передбачених п. 80.2. ст. 80 ПК України та не містить відомостей про тривалість перевірки, а направлення пред`явлені посадовими особами відповідача не відповідають вимогам ст. 81 ПК України, оскільки не скріплені печаткою контролюючого органу.

У складеному за результатами перевірки Акті зазначено, що фактичній перевірці передували виявлена відповідачем за даними системи СЕА РПСЕ акцизна накладна постачальника позивача TOB «АКТАН» від 14 квітня 2020 року, у якій вказано місце відвантаження пального ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» загальним об`ємом 4 989,82 літрів за адресою місцезнаходження (юридичної адреси) позивача.

Однак, як вважає позивача, акцизна накладна, виявлена відповідачем за даними системи СЕА РПСЕ, не відповідає жодному пункту ст. 80 ПК України, як підстава фактичної перевірки позивача.

Щодо висновків контролюючого органу про зберігання ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» пального без ліцензії на право зберігання пального, позивач зазначив, що ці висновки не відповідають дійсності, оскільки платником податків оформлено ліцензію №2001127 від 19.03.2020 року на право зберігання пального для потреб власного споживання за місцем зберігання: Одеська область, Комінтернівський район, с. Нова Вільшанка, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 35 км+800м.

Натомість, як зазначає позивач, підставою для застосування до ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» штрафу у розмірі 500 000, 00 грн., стали висновки контролюючого органу про зберігання отриманого від TOB «АКТАН» пального без наявності відповідної ліцензії за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Нова Вільшанка, вул. Набережна, буд. 6.

Позивач заперечує щодо цих висновків, оскільки вказана адреса є юридичною та податковою адресою ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА».

Позивач зазначив, що за цією адресою ним дійсно не отримано ліцензію на право зберігання пального, оскільки зберігання пального за цією адресою не відбувалось.

14 квітня 2020 року TOB «АКТАН» відвантажено паливо ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» загальним об`ємом 4 989,82 літрів за договором поставки № 9 від 27.01.2020 року, що підтверджується видатковою накладною № РН-0000077 від 14 квітня 2020 року та товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів № 77 від 14 квітня 2020 року.

У відповідності до умов договору поставки № 9 від 27.01.2020 року, поставка Товару здійснювалася автотранспортом Постачальника, яким складено ТТН № 77 від 14.04.2020 року, у якій зазначено пункт розвантаження: «с. Нова Вільшанка, Лиманський р-н», тобто неповну адресу, що, на переконання позивача, не виключає того, що товар прямувався за адресою ліцензованого місця зберігання пального, а саме: Одеська область, Комінтернівський район, с. Нова Вільшанка, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 35 км+800м.

Окрім того, позивач зазначив, що ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» не є платником акцизного податку, однак постачальник пального ТОВ «АКТАН» є платником акцизного податку. Відтак ним було складено та направлено на реєстрацію акцизну накладну, у якій вказано юридичну адресу позивача: Одеська область, Лиманський район, с. Нова Вільшанка, вул. Набережна, буд. 6, а не адресу місця зберігання пального.

Однак, позивач стверджує, що зазначення в акцизній накладній юридичної адреси ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА», як акцизного складу, було помилкою постачальника, оскільки пальне зберігалось за адресою ліцензованого місця зберігання пального, а саме: Одеська область, Комінтернівський район, с. Нова Вільшанка, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 35 км+800м.

При цьому, позивач наголошує, що ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» не є платником акцизного податку та зберігає пальне виключно для потреб власного споживання, а, отже не приймає участі у складанні відповідних акцизних накладних, не має доступу до Єдиного реєстру акцизних накладних, а тому не може перевіряти та нести відповідальність за інформацію, що вказується у акцизній накладній форми «П».

На підставі викладеного, посилаючись на процедурні порушення під час проведення перевірки та оформлення її результатів, а також недоведеність порушення з боку ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» щодо зберігання пального без ліцензії, позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Одеській області № 693/15-32-09-03-29 від 21.01.2021 р. є протиправним та підлягає скасуванню у судовому порядку.

Ухвалою суду від 05 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

22 квітня 2021 року відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву з додатками (а.с. 88-97).

Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує, з позовними вимогами не погоджується, з огляду на наступне.

Так, відповідач зазначив, що посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області на підставі наказу № 5586-н від 11.11.2020 проведено фактичну перевірку ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» (), податкова адреса: 67541, Одеська обл., Лиманський район, с. Нова Вільшанка, вул. Набережна буд. 6, адреса господарської одиниці (адреса місця зберігання): Одеська обл., Лиманський район, с. Нова Вільшанка, автодорога Одеса- Мелітополь-Новоазовськ, у період з 19.03.2020 року - по дату закінчення фактичної перевірки.

Відповідач вказує, що підставою призначення фактичної перевірки стали положення пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, а також доповідна записка від 02.10.2020 року №10/11/15-32-09-03-07.

Як зазначає відповідач, у ході проведення перевірки, встановлено порушення ст. 15 Закону України від 18.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів (сигарет)», за що передбачена відповідальність згідно зі ст. 17 Закону № 481/95.

За результатами вказаної перевірки складено Акт про результати фактичної перевірки від 18.12.2020 № 4599/15-32-09-03/35990775, на підставі якого прийнято спірне податкове повідомлення-рішення №693/15-32-09-03-29 від 21 січня 2021 року про застосування штрафних санкцій у розмірі 500 000, 00 грн.

Відповідач зазначив, що ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» отримано ліцензію №2001127 від 19.03.2020 року на право зберігання пального для потреб власного споживання за місцем зберігання: Одеська область, Комінтернівський район, с. Нова Вільшанка, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 35 км+800м.

Однак, під час перевірки було встановлено, що позивач здійснював зберігання пального в місці зберігання, на яке не було отримано ліцензію, а саме: Одеська обл., Лиманський район, с. Нова Вільшанка, вул. Набережна буд. 6.

Відповідно до даних системи СЕА РПСЕ, ТОВ «Актан» по зареєстрованим акцизним накладним форми «П» за 14.04.2020 року відвантажило паливо на користь ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» загальним об`ємом 4 989, 82 літрів. Факт відвантаження палива підтверджений акцизною накладною від 14.04.2020 року №10 та ТТН від 14.04.2021 №77. Пальне було відвантажено за адресою місця зберігання пального, яке не є акцизним складом, а саме за адресою: Лиманський район, с. Нова Вільшанка, вул. Набережна, буд. 6.

З огляду на зазначене, податкове повідомлення-рішення №693/15-32-09-03-29 від 21 січня 2021 року відповідач вважає обґрунтованими, прийнятим відповідно до положень чинного законодавства, а також, встановлених за результатами перевірки порушень, у зв`язку із чим підстави для задоволення позову, на його переконання, відсутні.

27 квітня 2021 року позивачем через канцелярію суду подано відповідь на відзив на позовну заяву, у якій позивач наполягає на своїх вимогах та доводах позову, оскільки, на його переконання, відповідач їх не спростував (а.с. 98-99).

Зокрема, позивач наполягав на такому:

- у наказі на перевірки відсутні будь-які посилання на конкретні підстави призначення перевірки, а також не зазначено період здійснення перевірки;

- порушення ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» встановлено на господарській одиниці, на якій не здійснювалась фактична перевірка;

- недотримання вимог законодавства щодо строків вручення акту фактичної перевірки (Акту перевірки) та його надсилання позивачу;

- недотримання вимог законодавства щодо строків вручення податкового повідомлення-рішення за результатами фактичної перевірки та його надсилання позивачу;

- недоведеність порушення ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» щодо зберігання отриманого пального без наявності відповідної ліцензії за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Нова Вільшанка, вул. Набережна, буд. 6.

Вказані заяви по суті справи та додаткові докази залучені до матеріалів справи та прийняті судом до розгляду.

У підготовчому засіданні 27 квітня 2021 року ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено шістдесятидений строк проведення підготовчого провадження у справі №420/4828/21 на тридцять днів.

Ухвалою від 29 червня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

20 липня 2021 року позивачем через канцелярію суду подано клопотання про долучення додаткових доказів, а саме фотографію з камери відеоспостереження будинку та прибудинкової території по вул. Набережній в с. Нова Вільшанка Лиманського району Одеської області, на підтвердження відсутності за цією адресою резервуарів та ємностей для зберігання пального (а.с. 143-145).

23 липня 2021 року відповідачем через канцелярію суду подано клопотання про долучення до матеріалів справи фотофіксації резервуарів зберігання пального (а.с. 157-160).

26 липня 2021 року позивачем надано до суду письмові пояснення щодо наданих відповідачем фотографій резервуарів.

Разом із письмовими поясненнями позивач надав фото резервуарів, розташованих за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Нова Вільшанка, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 35 км+800м; Схема відносного розташування резервуарів (Одеська область, Комінтернівський район, с. Нова Вільшанка, автодорога Одеса-Мелітополь Новоазовськ 35 км+800м) та юридичної адреси ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА (Одеська область, Лиманський район, с. Нова Вільшанка, вул. Набережна, буд. 6); Збільшений план місця зберігання пального (Одеська область, Комінтернівський район, с. Нова Вільшанка, автодорога Одеса-Мелітополь Новоазовськ 35 км+800м) (а.с. 150-156).

У поясненнях позивач з приводу наданих відповідачем фотографій резервуарів зазначив, ці резервуари дійсно належать ТОВ, але перебувають за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Нова Вільшанка, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 35 км+800м, а не за юридичною адресою (Одеська область, Лиманський район, с. Нова Вільшанка, вул. Набережна, буд. 6), як вказує відповідач.

Вказані клопотання з додатками залучені судом до матеріалів справи.

Під час розгляду справи, сторони у вступному слові надали свої пояснення щодо змісту та підстав своїх вимог і заперечень щодо предмета позову.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з викладених у позові, відповіді на відзив та вступному слові підстав.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

У судовому засіданні 27 липня 2021 року представник позивача приймав участь в режимі відеоконференції.

Заслухавши учасників справи, розглянувши подані сторонами заяви по суті справи та докази для їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступні обставини та факти.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «НОВО-ВІЛЬШАНКА», , зареєстроване в якості юридичної особи 18.08.2008, Номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи: 0015663.

Місцезнаходження юридичної особи: Україна, 67541, Одеська обл., Лиманський р-н, село Нова Вільшанка, ВУЛИЦЯ НАБЕРЕЖНА, будинок 6.

Основний вид діяльності: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний).

Наказом Головного управління ДПС в Одеській області від 11 листопада 2020 року №5586-и, призначено проведення з 08.12.2020 року фактичної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «НОВО-ВІЛЬШАНКА» (), податкова адреса: 67541, Одеська обл., Лиманський р-н, село Нова Вільшанка, вул. Набережна, 6; адреса господарської одиниці: Одеська область, Комінтернівський район, с. Нова Вільшанка, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, тривалістю 10 діб. Перевіряємий період з 19.03.2020 року по дату закінчення фактичної перевірки (а.с. 22, 93).

Згідно преамбули наказу від 11 листопада 2020 року №5586-н, перевірка призначається з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, порядком здійснення готівкових розрахунків, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв, на підставі пп. 19-1.1.4, пп. 19-1.1.14 п. 19-1 ст. 19-1, ст. 20, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами).

18 грудня 2020 року посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області складено Акт № 4599/15-32-09-03/35990775 про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального (а.с. 18-21).

Відповідно до акту, перевірка проводилась у період з 08.12.2020 по 17.12.2020 рр.

Перевіркою встановлено: відповідно до даних системи СЕА РПСЕ , ТОВ «Актан» по зареєстрованим акцизним накладним форми «П» за 14.04.2020 року відвантажило паливо ТОВ «Ново-Вільшанка» загальним об`ємом 4 989, 82 літрів. Пальне було відвантажено за адресою місця зберігання пального, яке не є акцизним складом, на якому об`єкт господарювання неплатник податку зберігає пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, а саме за адресою: Лиманський район, с. Нова Вільшанка, вул. Набережна будинок 6. Станом на початок перевірки ТОВ «Ново-Вільшанка» не зареєстровано платником акцизного податку з реалізації пального, також відсутні діючі ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним та відсутня інформація про зареєстровані акцизні склади, акцизні склади пересувні.

Таким чином у висновку акту перевірки зазначено, що ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» порушено вимоги ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а саме допущено зберігання пального без наявності відповідної ліцензії за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Ново Вільшанка, вул. Набережна буд. 6.

Згідно відмітки на останньому аркуші акту № 4599/15-32-09-03/35990775, суб`єкт господарювання від отримання та підписання акту відмовився.

11 січня 2021 року ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» подано до Головного управління ДПС в Одеській області заперечення на акт перевірки від 18 грудня 2020 року № 4599/15-32-09-03/35990775 (а.с. 26-31).

За результатами розгляду заперечень на акт, Головне управління ДПС в Одеській області надало ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» відповідь від 19 січня 2021 року за №209/КПР/15-32-09-03-09, у якій зазначено, що висновки акту перевірки є обґрунтованими (а.с. 32-33).

На підставі висновків акту перевірки від 18 грудня 2020 року № 4599/15-32-09-03/35990775, Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення №693/15-32-09-03-29 від 21 січня 2021 року, яким за порушення ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» застосовано до ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» суму штрафних санкцій у розмірі 500 000, 00 грн., відповідно до ст. 17 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР (а.с. 39).

Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з вимогами про його скасування, як протиправного, з підстав наведених в адміністративному позові.

Позивач стверджує, що ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» має діючу Ліцензію №2001127 від 19.03.2020 року на право зберігання пального для потреб власного споживання за місцем зберігання: Одеська область, Комінтернівський район, с. Нова Вільшанка, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 35км+800м, та зберігає пальне виключно за вказаною адресою.

Натомість, відповідач вказує, що відповідно до зареєстрованої акцизної накладної від 14.04.2020 року та товарно-транспортної накидної від 14.04.2021 року №77, ТОВ «АКТАН» відвантажило паливо на користь ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» загальним об`ємом 4 989, 82 літрів за адресою місця зберігання пального, яке не є акцизним складом, а саме: Лиманський район, с. Нова Вільшанка, вул. Набережна, буд. 6. За вказаною адресою позивач не має ліцензії на зберігання пального, відтак ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» порушено ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Вирішуючи спірні правовідносини, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України).

Статтею 80 Податкового кодексу України визначений порядок проведення фактичної перевірки.

Згідно з п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

За приписами п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

80.2.1. у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

80.2.3. письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;

80.2.4. неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;

80.2.6. у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;

80.2.7. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Як встановлено судом з матеріалів справи, фактична перевірка ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» призначена наказом Головного управління ДПС в Одеській області від 11 листопада 2020 року №5586-и, з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, порядком здійснення готівкових розрахунків, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв, на підставі пп. 19-1.1.4, пп. 19-1.1.14 п. 19-1 ст. 19-1, ст. 20, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України.

За приписами пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється контролюючим органом, зокрема на реалізацію функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Так, відповідно до ст. 19-1 ст. 19 Податкового кодексу України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу:

19-1.1.4. здійснюють контроль, зокрема за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів;

19-1.1.14. здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

З огляду на вищевказане правове регулювання, судом відхиляються твердження позивача стосовно відсутності підстав для проведення фактичної перевірки ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА».

Судом встановлено, що у наказі Головного управління ДПС в Одеській області від 11 листопада 2020 року №5586-н про призначення фактичної перевірки ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» вказано, що перевірку призначено на підставі пп. 19-1.1.4, пп. 19-1.1.14 п. 19-1 ст. 19-1, ст. 20, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України.

Що стосується посилання відповідача на Доповідну записку №10/11/15-32-09-03-07 від 02 жовтня 2020 року, як на підставу проведення фактичної перевірки позивача.

Управлінням контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС в Одеській області складено на ім`я заступника начальника ГУ ДПС в Одеській області Доповідну записку №10/11/15-32-09-03-07 від 02 жовтня 2020 року, у якій значиться, зокрема, про наявність у ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» Ліцензії на зберіганні пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) №2001127 від 19.03.2020 року за місцем зберігання: Одеська область, Лиманський район, с. Нова Вільшанка, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 35 км+800м; а також з метою здійснення контролю, недопущення порушень у сфері обігу підакцизних товарів, запобігання незаконному обігу пального, на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПКУ (...здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального) запитується дозвіл на проведення фактичної перевірки ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА», за адресою місця зберігання пального: Одеська область, Лиманський р-н, с. Нова Вільшанка, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (а.с. 91-92).

Суд зазначає, що у наказі Головного управління ДПС в Одеській області від 11 листопада 2020 року №5586-н про призначення фактичної перевірки ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» не міститься посилань на вказану Доповідну записку №10/11/15-32-09-03-07, відтак судом не надається оцінка її обґрунтованості, у якості підстави проведення фактичної перевірки позивача.

Згідно з п. 80.5 ст. 80 Податкового кодексу України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Як передбачено п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

З матеріалів справи судом встановлено, що директору ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області під час виходу на перевірку були пред`явленні направлення на перевірку від 07 грудня 2020 року (а.с. 94 (зворот.стор.), 95).

При цьому, директор ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» розписався у цих направленнях про ознайомлення із ними, без застережень щодо правильності їх оформлення.

Таким чином, враховуючи, що позивачем допущено посадових осіб відповідача до перевірки, суд не приймає твердження позивача про порушення порядку проведення перевірки, як підставу для скасування прийнятого за наслідками такої перевірки рішення.

Щодо висновків акту перевірки про порушення ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Вирішуючи даний спір судом встановлено, що виникненню спірних правовідносин передували наступні обставини.

27 січня 2020 року між ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» (Покупець) та ТОВ «АКТАН» (Постачальник) укладено Договір поставки № 9, на поставку нафтопродуктів (а.с. 42-45).

Згідно Додатку № 3 від 14 квітня 2020 року до Договору поставки, сторони Договору узгодили умови поставки на користь ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» палива дизельного (ДП-Л-Євро5-В0, 3, ІІІ) у кількості 4948 літрів, загальною вартістю 89064, 00 грн. з ПДВ (а.с. 46-47).

За умовами Додатку № 3 від 14 квітня 2020 року до Договору поставки №9 від 27 січня 2020 року, поставка здійснюється автомобільним транспортом Постачальника. У вартість товару включена вартість послуг Постачальника за поставку товару автомобільним транспортом.

За фактом виконання вищевказаного Договору поставки №9 від 27 січня 2020 року, сторонами Договору складено та підписано видаткову накладну №РН-0000077 від 14 квітня 2020 року, рахунок-фактуру №СФ-0000078 від 14 квітня 2020 року (а.с. 48).

ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» (Покупець) сплачено на користь ТОВ «АКТАН» (Постачальник) вартість поставленого товару на суму у 89064, 00 грн., згідно платіжного доручення №179 від 15 квітня 2020 року (а.с. 49).

Враховуючи, що сторони домовились про те, що поставка здійснюється автомобільним транспортом Постачальника, ТОВ «АКТАН» складено товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів №77 від 14 квітня 2020 року.

Згідно вказаної товарно-транспортної накладної, вантажоодержувачем товару (паливо дизельне ДП-Л-Євро5-В0, 3, ІІІ, об`ємом 4948 літрів) є ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА», пункт розвантаження: с. Нова Вільшанка, Лиманський р-н (а.с. 52, 91).

У зв`язку з реалізацією підакцизного товару, ТОВ «АКТАН», будучи платником акцизного податку, складено та направлено для реєстрації Акцизну накладну форми «П» від 14 квітня 2020 року (а.с. 90 зворот.стор.), у якій зазначено:

Отримувач пального: ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» ();

Акцизний склад, на який фізично відвантажене пальне: графа не заповнена;

Адреса місця зберігання пального, яка не є акцизним складом, на якому суб`єкт господарювання неплатник податку зберігає пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки: Одеська область, Лиманський р-н, с. Нова Вільшанка, вул. Набережна, 6;

Обсяг реалізованого пального: 4989, 82 літри.

Як зафіксовано в акті перевірки від 18 грудня 2020 року № 4599/15-32-09-03/35990775, відповідно до даних системи СЕА РПСЕ посадовими особами відповідача встановлено, що ТОВ «Актан» по зареєстрованим акцизним накладним форми «П» за 14.04.2020 року відвантажило паливо ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» загальним об`ємом 4 989, 82 літрів, за адресою: Лиманський район, с. Нова Вільшанка, вул. Набережна будинок 6.

З матеріалів справи судом встановлено, що ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» отримало від Головного управління ДПС в Одеській області Ліцензію на зберіганні пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) реєстраційний номер: 2001127 від 19.03.2020 року, терміном дії до 19.03.2025 року; адреса місця зберігання: Україна, 67541, Одеська область, Комінтернівський район, с. Нова Вільшанка, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 35 км+800м; загальна місткість резервуарів, - 30000 літрів (а.с. 92, зворот. стор.).

Отже, спірні правовідносини у даній справі виникли навколо питання стосовно того, чи допущено ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» зберіганні пального за межами адреси, на яку ним отримано Ліцензію на зберіганні пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) реєстраційний номер: 2001127 від 19.03.2020 року, тобто Одеська область, Комінтернівський район, с. Нова Вільшанка, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 35 км+800м.

Згідно з пп. 14.1.141-1 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, пальне - нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу.

Законом України № 481/95-ВР від 19.12.1995 року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі - Закон № 481/95-ВР), передбачено отримання ліцензії на право зберігання пального, а зберігання пального здійснюється суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії.

За визначення статті 1 Закону № 481/95-ВР, місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

За змістом ст. 15 Закону № 481/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють зберігання пального, виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, копії документів, передбачених цією статтею, не подають. Такі суб`єкти господарювання у заяві зазначають про використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів, що використовується для зберігання пального, та їх фактичне місце знаходження, а також фактичне місцезнаходження ємностей, що використовуються для зберігання пального.

Отже, суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право зберігання пального на кожне окрема місце зберігання пального.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.

Разом із тим, відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, не доведено належними та достатніми доказами порушення позивачем ст. 15 Закону № 481/95-ВР щодо зберігання пального без наявності ліцензії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має ліцензію на зберігання пального за адресою: Одеська область, Лиманський р-н, с. Нова Вільшанка, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 35 км+800м (а.с. 91-92).

В акті перевірки від 18 грудня 2020 року № 4599/15-32-09-03/35990775 відповідач вказав, що ТОВ «Актан» відвантажило паливо ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» за адресою: Лиманський район, с. Нова Вільшанка, вул. Набережна будинок 6.

Однак, дослідивши акт перевірки від 18 грудня 2020 року № 4599/15-32-09-03/35990775, суд зауважує наступне:

- в акті не зазначено чітко та однозначно за якою адресою проводилась фактична перевірка:

У вступній частині акту вказано: «Проведено перевірку господарської одиниці, місце зберігання пального адреса: Одеська область, Комінтернівський район, с. Нова Вільшанка, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 35 км+800м, в якій здійснює господарську діяльність ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА». Далі у вступній частині акту вказано: «Податкова адреса: 67541, Одеська область, Лиманський район, с. Нова Вільшанка, вул. Набережна, буд. 6».

В описовій частині акту зазначено: п. 2.3. Перевіркою встановлено факт зберігання пального у кількості 3500, 00 літрів. п.2.4. Ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним: відсутні.

- у якості доказів зберігання позивачем пального за адресою: Лиманський район, с. Нова Вільшанка, вул. Набережна будинок 6, відповідач посилається виключно на товарно-транспортну та акцизну накладну, які складені постачальником пального - ТОВ «АКТАН».

У п. 3 акту зазначено: перевіркою встановлено: відповідно до даних системи СЕА РПСЕ , ТОВ «Актан» по зареєстрованим акцизним накладним форми «П» за 14.04.2020 року відвантажило паливо ТОВ «Ново-Вільшанка» загальним об`ємом 4 989, 82 літрів. Пальне було відвантажено за адресою місця зберігання пального, яке не є акцизним складом, на якому об`єкт господарювання неплатник податку зберігає пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, а саме за адресою: Лиманський район, с. Нова Вільшанка, вул. Набережна будинок 6.

Судом досліджено наявні у матеріалах справи копії товарно-транспортної накладної №77 від 14 квітня 2020 року та Акцизної накладної форми «П» від 14 квітня 2020 року, складених постачальником пального - ТОВ «АКТАН».

У товарно-транспортній накладній вказано пункт розвантаження: с. Нова Вільшанка, Лиманський р-н (а.с. 52, 91), тобто вказано не повну адресу. Однак, це не виключає того, що товар прямувався за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Нова Вільшанка, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 35 км+800м.

В акцизній накладній від 14 квітня 2020 року зазначена адреса місця зберігання пального: Одеська область, Лиманський р-н, с. Нова Вільшанка, вул. Набережна, 6.

Вказана адреса є юридичною та податковою адресою ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА», що не заперечується сторонами.

Позивач з цього приводу також пояснював, що постачальник помилково вказав в акцизній накладній юридичну адресу ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА», окрім того ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» не є платником акцизного податку та не має доступу до акцизної накладної для того щоб виправити допущену помилку.

Під час судового розгляду справи сторони з метою підтвердження своїх доводів надали до суду фотографії.

Позивач - з камери відеоспостереження будинку та прибудинкової територію за адресою: Одеська область, Лиманський р-н, с. Нова Вільшанка, вул. Набережна, 6, на підтвердження відсутності за цією адресою резервуарів та ємностей для зберігання пального (а.с. 143-145).

Відповідач надав фотографії резервуарів зберігання пального (а.с. 157-160).

Сторони не дійшли згоди, щодо розміщення резервуарів зберігання пального.

Позивач підтверджував, що на наданих відповідачем фотографіях зафіксовані резервуари, які належать ТОВ, однак стверджував, що вони розміщені за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Нова Вільшанка, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 35 км+800м, а не за юридичною адресою (Одеська область, Лиманський район, с. Нова Вільшанка, вул. Набережна, буд. 6), як вказує відповідач.

Відповідач стверджував, що зафіксовані на фото резервуари розміщені за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Нова Вільшанка, вул. Набережна, буд. 6.

Судом встановлено, що надані відповідачем фото резервуарів не містять будь-якої прив`язки до місцевості, де їх зроблено.

Водночас, надаючи оцінку наведеним обставинам справи, суд виходить із того, що оскільки факт зберігання позивачем пального за адресою: Лиманський район, с. Нова Вільшанка, вул. Набережна будинок 6, жодним чином не зафіксований відповідачем в акті перевірки, сумніви щодо місця зберігання пального тлумачаться на користь платника податків, який доводив, що зберігання пального здійснювалось за ліцензованою адресою, а саме: Одеська область, Комінтернівський район, с. Нова Вільшанка, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 35 км+800м.

Відповідно до пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України, податкове законодавство України ґрунтується на таких принципі презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності з ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Проте, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі викладеного, оцінивши докази, які є у справі, суд дійшов висновку, що правомірність податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №693/15-32-09-03-29 від 21 січня 2021 року про застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 500 000, 00 грн., не доведена відповідачем та не підтверджується матеріалами справи, що є підставою для визнання його неправомірним та скасуванням.

Що стосується доводів позивач на порушення відповідачем порядку вручення податкового повідомлення-рішення №693/15-32-09-03-29 від 21 січня 2021 року.

Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 31 грудня 2020 року № 846) затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків.

Відповідно до п. 1, п. 2 розд. ІІІ цього Порядку, структурний підрозділ контролюючого органу, який склав податкове повідомлення-рішення відповідно до Кодексу, роздруковує його у двох примірниках (податкове повідомлення-рішення за формою «Ф» - в одному примірнику) та після погодження з підрозділами правової роботи передає на підпис керівнику (виконувачу його обов`язків, його заступнику або уповноваженій особі) контролюючого органу.

Після підписання податкове повідомлення-рішення (крім податкового повідомлення-рішення за формою «Ф») не пізніше наступного робочого дня надсилається (вручається) платнику податків. Податкове повідомлення-рішення за формою «Ф» надсилається (вручається) платнику податків у терміни, встановлені Кодексом для податків на майно фізичних осіб.

Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.

Позивач вказує на відсутність доказів належного надіслання відповідачем на адресу ТОВ «НОВО-ВІЛЬШАНКА» спірного повідомлення-рішення, однак суд зазначає, що вказані доводи не впливають на правомірність цього рішення по суті виявлених порушень.

Вказані доводи позивача не стали підставою для скасування спірного повідомлення-рішення.

З огляду на зазначене, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю НОВО-ВІЛЬШАНКА.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповіда

На підставі викладеного, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу здійснені ним документально підтверджені судові витрати, які складаються із судового збору, у розмірі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) грн., що підтверджується платіжним дорученням про сплату судового збору №706 від 25 березня 2021 року (а.с.15).

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю НОВО-ВІЛЬШАНКА до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №693/15-32-09-03-29 від 21 січня 2021 року про застосування штрафних санкцій у розмірі 500 000, 00 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (; 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю НОВО-ВІЛЬШАНКА (; 67541, Одеська область, Лиманський район, с. Нова Вільшанка, вул. Набережна, 6) сплачений судовий збір у розмірі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю НОВО-ВІЛЬШАНКА (; 67541, Одеська область, Лиманський район, с. Нова Вільшанка, вул. Набережна, 6).

Відповідач Головне управління ДПС в Одеській області (; 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5).

Повний текст рішення складено та підписано судом 06 серпня 2021 року.

Суддя О.В. Глуханчук