Справа № 240/2021/21
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/2021/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Єфіменко О.В.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

03 серпня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач в лютому 2021 року звернувся із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова щодо не надсилання попереднього розрахунку разом з особовою справою ОСОБА_1 до фінансового органу, який складає основний розрахунок вислуги років на пенсію;

- зобов`язати Житомирський військовий інститут імені С.П. Корольова надіслати попередній розрахунок разом з особовою справою ОСОБА_1 до фінансового органу, який складає основний розрахунок вислуги років на пенсію.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16.04.2021 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що згідно з Положенням про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей затвердженим наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 20.10.2014 за № 1294/26071 Командування Сухопутних Сил Збройних Сил України зобов`язане здійснити обчислення вислуги років для призначення пенсій ОСОБА_1 та скласти розрахунок вислуги років військовослужбовця на пенсію.

При цьому, Житомирський військовий інститут імені С.П.Корольова супровідним листом від 12.03.2021 №107 дск на адресу начальника кадрового центру Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, як до управління персоналу, яке відповідно до Положення, повинно обчислити вислугу років чи загальний страховий стаж для призначення пенсій, направив особову справу №21983 капітана запасу ОСОБА_1 з клопотанням про проведення йому розрахунку вислуги років на пенсію.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що з огляду на те, що позивач у 2020 році досяг 45 річного віку та має вислугу років більше 15 років, а тому набув права на призначення пенсії. При цьому відповідач - Житомирський військовий інститут імені С.П.Корольова зобов`язаний скласти розрахунок вислуги років, відповідно до Положення № 530.

Так, згідно п. 2.15 розділу ІІ вказаного Положення попередній розрахунок вислуги років (страхового стажу) на пенсію складається відповідним управлінням (відділом) персоналу та передається разом з особовою справою до фінансового органу (пункт 2.12 цього розділу), який складає основний розрахунок вислуги років (страхового стажу) на пенсію і повертає його в управління (відділ) персоналу для долучення до особової справи військовослужбовця.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2021 відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі.

Ухвалою суду від 10.06.2021 справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на 28.07.2021.

Згідно з п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Наказом заступника Міністра оборони України №174 від 13.09.2007 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас у зв`язку із скороченням штатів та наказом начальника Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова від 29.09.2007 №39 виключено зі списків особового складу військового інституту.

Після досягнення позивачем 45 років позивач звернувся до Житомирського об`єднаного міського військового комісаріату із заявою про призначення пенсії, однак отримав відмову в зв`язку з відсутністю розрахунку вислуги років.

Крім того, 12.03.2020, 21.04.2020 позивач звертався до відповідача із заявами, в яких просив видати йому грошовий атестат та розрахунок вислуги років, у відповідь на які відповідач надав позивачу грошовий атестат та повідомив про відсутність можливості здійснити розрахунок вислуги років, у зв`язку із відсутністю його особової справи.

15.10.2020 на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 у справі №240/8486/20 Житомирським об`єднаним міським військовим комісаріатом Житомирської області направлено Житомирському військовому інституту імені С.П.Корольова особову справу №21983 ОСОБА_1 для здійснення розрахунку вислуги років.

Після здійсненого розрахунку вислуги років особова справа позивача разом із таким розрахунком, листом №519/430дск від 21.10.2020 направлена військовому комісару Житомирського об`єднаного міського військового комісаріату Житомирської області.

Однак, 27.11.2020 особова справа позивача повернута Житомирському військовому інституту імені С.П.Корольова на дооопрацювання, однак підстави для такого дооопрацювання не було зазначено.

При цьому, Житомирський військовий інститут імені С.П.Корольова після повного з`ясування обставин справи, супровідним листом №107 дск від 12.03.2021 направив начальнику Кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України особову справу позивача, клопотав про проведення останньому розрахунку вислуги років на пенсію та повідомив про дату та підстави звільнення ОСОБА_1 та про вимогу останнього призначити йому пенсійне забезпечення у зв`язку із досягненням 45 років.

Таким чином, на даний момент, особова справа ОСОБА_1 направлена на адресу Кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України, про що свідчить супровідний лист Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова №107 дск від 12.03.2021.

Не погоджуючись з таким діями відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги

За приписами ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 11 статті 1 Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" від 15.06.2004 № 1763-ІV (далі - Закон № 1763-ІV), (у редакції на час звільнення позивача зі служби) військовослужбовцям, які звільняються зі Збройних Сил України у зв`язку з їх реформуванням, при досягненні 45-річного віку і за наявності вислуги 15 років пенсія обчислюється у розмірі 40 відсотків від грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 відсотки за кожний наступний рік, але не більше ніж 50 відсотків відповідного грошового забезпечення.

В силу статті 3 зазначеного Закону, дію вказаної норми поширено на військовослужбовців, які звільнені з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України після 01 січня 2004 року.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців", який набрав чинності з 29.04.2006 року, внесено зміни до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Так, статтю 12 вказаного Закону викладено в іншій редакції, зокрема доповнено пунктом в, а саме: пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом при досягненні 45-річного віку і за наявності в них вислуги 15 років, які звільняються з військової служби відповідно до Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей".

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 внесено зміни до п. 11 ст. 1 Закону України "Про державні гарантії захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України та членів їхніх сімей", відповідно до яких для військовослужбовців, які звільняються зі Збройних Сил України у зв`язку з їх реформуванням, при досягненні 45-річного віку і за наявності вислуги 20 календарних років пенсія обчислюється у розмірі 50 відсотків відповідного грошового забезпечення.

Відповідно до статті 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій (далі - Рішення № 5-рп/2002).

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини по їхньому пенсійному забезпеченню виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

Рішенням Конституційного Суду України № 5-рп/2002 зазначено, що зупинення пільг, компенсацій і гарантій для військовослужбовців та працівників правоохоронних органів без відповідної матеріальної компенсації є порушенням гарантованого державною права на їх соціальний захист та членів їхніх сімей.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 539/3872/14-а, від 28.05.2019 у справі № 404/8137/13-а та від 17.06.2020 у справі № 554/2032/17.

В силу пункту 11 статті 1 Закону № 1763-ІV і висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

Таким чином, право на пенсійне забезпечення для осіб, які звільнені у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, при досягненні ними в майбутньому 45 років та наявності вислуги 15 років, було встановлено пунктом 11 статті 1 Закону № 1763-ІV, чинного на момент звільнення позивача, то зазначена норма зберігає юридичну силу як для позивача, так і для відповідача.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ військовослужбовці, за винятком тих, які проходять строкову службу, не можуть бути звільнені з військової служби до набуття права на пенсію за вислугу років.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу та пріоритет над іншими нормативно - правовими актами. Закони та підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Згідно з вимогами статті Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституції України.

Відповідно до п.2.12 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України 14.08.2014 № 530, обчислення вислуги років чи загального страхового стажу для призначення пенсій здійснюється:

Департаментом фінансів Міністерства оборони України за поданням Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України, Кадрового центру Збройних Сил України, Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України, управлінь персоналу командувань видів Збройних Сил України, управлінь персоналу оперативних командувань та штатних підрозділів персоналу органів військового управління, підпорядкованих Генеральному штабу Збройних Сил України, а також структурних підрозділів, які відповідають за роботу з персоналом у структурних підрозділах апарату Міністерства оборони України, - генералам, адміралам, офіцерам, військовослужбовцям військової служби за контрактом рядового складу, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу в апараті Міністерства оборони України, у Генеральному штабі Збройних Сил України, командуваннях видів Збройних Сил України та військових частинах безпосереднього підпорядкування;

- фінансово-економічними управліннями командувань видів Збройних Сил України за поданням відповідних управлінь (відділів) персоналу - офіцерам, військовослужбовцям військової служби за контрактом рядового складу, сержантського та старшинського складу управлінь (відділів) оперативних (повітряних) командувань, з`єднань і військових частин, що належать до їх складу, а також офіцерам, військовослужбовцям військової служби за контрактом рядового складу, сержантського та старшинського складу військових частин, підпорядкованих Міністерству оборони України, що займають посади, призначення на які здійснюються наказами командувачів військ оперативних командувань, командирів повітряних командувань (по особовому складу), їм відповідних і нижче;

- фінансово-економічним управлінням військової частини НОМЕР_1 разом з кадровим органом цієї військової частини - офіцерам, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям, які прийняті на військову службу за контрактом до цієї військової частини та до підпорядкованих їй військових частин.

В окремих випадках з метою забезпечення збереження особових справ і своєчасного обчислення вислуги років спільним рішенням Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України і Департаменту фінансів Міністерства оборони України на фінансово-економічні управління та управління персоналу видів Збройних Сил України може бути покладене обчислення вислуги років військовослужбовцям деяких з`єднань і об`єднань з урахуванням їх дислокації.

При обчисленні вислуги років на пенсію військовослужбовцям, які підлягають звільненню з військової служби, складається розрахунок вислуги років військовослужбовця на пенсію (додаток 3). У розрахунку зазначаються всі календарні періоди військової служби і окремо періоди, що зараховуються до вислуги років на пільгових умовах, а також загальна вислуга років на пенсію (пункт 2.13 розділу ІІ вказаного Положення № 530).

Згідно пункту 2.15 розділу ІІ вказаного Положення № 530, попередній розрахунок вислуги років (страхового стажу) на пенсію складається відповідним управлінням (відділом) персоналу та передається разом з особовою справою до фінансового органу (пункт 2.12 цього розділу), який складає основний розрахунок вислуги років (страхового стажу) на пенсію і повертає його в управління (відділ) персоналу для долучення до особової справи військовослужбовця.

Отже, саме на Командування Повітряних Сил Збройних Сил України покладено обов`язок щодо обчислення вислуги років для призначення пенсій та складання розрахунку вислуги років військовослужбовця.

Так, згідно матеріалів справи наказом заступника Міністра оборони України №174 від 13.09.2007 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас у зв`язку із скороченням штатів та наказом начальника Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова від 29.09.2007 №39 виключено зі списків особового складу військового інституту.

Разом з тим, на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 у справі №240/8486/20 Житомирським об`єднаним міським військовим комісаріатом Житомирської області 15.10.2020 направлено Житомирському військовому інституту імені С.П.Корольова особову справу №21983 ОСОБА_1 для здійснення розрахунку вислуги років.

Після здійсненого розрахунку вислуги років особова справа позивача разом із таким розрахунком, листом №519/430дск від 21.10.2020 направлена військовому комісару Житомирського об`єднаного міського військового комісаріату Житомирської області.

При цьому 27.11.2020 особова справа позивача повернута Житомирському військовому інституту імені С.П.Корольова на дооопрацювання.

Житомирський військовий інститут імені С.П.Корольова, супровідним листом №107 дск від 12.03.2021 направив начальнику Кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України особову справу позивача, з клопотанням про проведення йому розрахунку вислуги років на пенсію.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме Командування Повітряних Сил Збройних Сил України зобов`язане здійснити обчислення вислуги років для призначення пенсій ОСОБА_1 та скласти розрахунок вислуги років військовослужбовця на пенсію відповідно до Положення №530

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на момент набуття позивачем права на пенсію останній не перебував на військовій службі, та не був включений до списків особового складу Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова та приймаючи до уваги, що у складі відповідача не має управління кадрового чи фінансово-економічного забезпечення, що вказує на відсутність можливості здійснити відповідний підрахунок самостійно.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.