Справа № 140/5706/21
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2021-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року ЛуцькСправа № 140/5706/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фермерського господарства «ОЛКО» до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство «ОЛКО» (далі ФГ «ОЛКО», позивач) звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач 1), Державної податкової служби України (далі ДПС України, відповідач 2) про визнання протиправними та скасування рішень комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Волинській області, як відокремленого підрозділу ДПС України, про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації №2391257/32626722 від 10.02.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 06.01.2021 та зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №3 від 06.01.2021 датою її первинного подання на реєстрацію, а саме 29.01.2021; №2391253/32626722 від 10.02.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 08.01.2021 та зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №4 від 08.01.2021 датою її первинного подання на реєстрацію, а саме 29.01.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.01.2021 ФГ «ОЛКО» було складено податкову накладну №3 на суму ПДВ у розмірі 32 799, 624 грн., а 08.01.2021 податкову накладну № 4 на суму ПДВ 17 400,776 грн., які було надіслано в електронній формі до ДПС України для реєстрації у ЄРПН. Однак, 29.01.2021 ДПС було сформовано та надіслано в електронній формі ФГ «ОЛКО» дві квитанції, згідно з якими зазначено, що податкові накладні прийнято, а їх реєстрацію зупинено. У квитанціях по прийнятих податкових накладних № 3 та № 4 від 29.01.2021 зазначено, що відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація вказаних податкових накладних в ЄРПН зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКІШ товару/послуг 1004, відсутні в таблиці даних платника ПДВ, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Також позивачу було запропоновано надати пояснення та копії документів для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄДРПН. При цьому, податковий орган не зазначив, які саме документи, необхідно надати. Відтак, позивач надав документи та пояснення, які, на його думку, є більш ніж достатніми для підтвердження здійснення ним господарських операції, а відтак - були достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. Зокрема, 07.02.2021 позивач подав в електронній формі повідомлення №2 про надання пояснень та копій документів до заблокованих податкових накладних та документи, визначені в пункті 5 вказаного Порядку. Вказаними документами підтверджується реальність здійснення операцій по податкових накладних, реєстрацію яких було зупинено 29.01.2021.

Проте, 10.02.2021 Комісією з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН були прийняті рішення №2391257/32626722, №2391253/32626722 якими відмовлено в реєстрації ПН/РК у ЄРПН у зв`язку з нібито «неподанням платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків».

Позивач не погоджується з даними рішеннями, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, оскільки дані рішення не містять конкретної інформації, щодо причин та підстав для прийняття таких рішень, а лише містить загальну фразу про те, що причиною його прийняття є ненаданням платником податку копій деяких документів. При чому, які саме документи (із тих, що перераховано) відсутні, не підкреслено. Рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної. Однак, приймаючи оскаржувані рішення комісією не було підкреслено в переліку, які саме документи не було надано платником податку, а отже рішення не містить чітких підстав для відмови у реєстрації, а тому є необґрунтованим, звідси протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 09.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву ГУ ДПС у Волинській області та ДПС України із вимогами викладеними в адміністративному позові не згідні, оскільки Комісією ГУ ДПС Волинській області було встановлено невідповідність у поданих первинних документах, зокрема, податкова накладна №4 від 08.01.2021 виписана на суму 104 404,66 грн., згідно якої було поставлено 20,880765 т. овесу; видаткова накладна №08/01 від 08.01.2021 на суму 124100,99 грн., згідно якої поставлено 24,8200 т. овесу; ТТН №3 від 08.01.2021 на суму 177101,41 грн. згідно якої поставлено 35.42 т. овесу. Відповідно було прийняте рішення №2391253/32626722 від 10.02.2021 про відмову у реєстрації податкової накладної №4 від 08.01.2021.

У свою чергу, податкова накладна №3 від 06.01.2021 виписана на суму 196 797, 74 грн.; видаткова накладна від 06.01.2021 відсутня (проте, у пункті 4.4 Договору поставки №904/01/2021-01 від 04.01.2021 зазначено наступне: «... Постачальник при передачі Товару зобов`язаний надати оригінали наступних документів: видаткову накладну, оформлену датою поставки товару ...» ). Згідно банківської виписки від 06.01.2021 надійшла оплата в сумі 229 000 грн. Відповідно до пункту 5.1 Договору поставки №04/01/2021-01 від 04.01.2021 зазначено наступне: «... Договірна ціна Товару, який постачається згідно цього Договору, встановлюється в національній валюті України та вказується в специфікації та/або рахунку- фактурі на кожну партію Товару та видаткових накладних ... », а також в пункті 5.2 вказується : «... Загальна вартість цього Договору визначається загальною кількістю та ціною Товару, поставленого протягом дії даного Договору відповідно до видаткових накладних ...». Тобто, спочатку має бути виписана видаткова накладна, а потім проходити оплата. Відповідно було прийняте рішення №2391257/32626722 від 10.02.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 06.01.2021.

Щодо вимоги про зобов`язання ДПС зареєструвати податкові накладні, представник відповідачів вказує, що повноваження ДПС України щодо реєстрації розрахунків коригування в ЄРПН є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу. В даному випадку, зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну є передчасним, в той час як належним способом захисту порушеного права є зобов`язання ДПС України повторно розглянути питання щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. З наведених підстав представник відповідачів просив у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив представник позивача не згідний з аргументацією відповідачів, вважає її такою, що безпідставна та не відповідає ні вимогам законодавства, ні об`єктивним обставинам справи та документам, які були наявні у відповідачів на момент прийняття спірного рішення. Представник позивача вказує, що діяв повністю в межах статті 187.1. ПК України, а саме, складав та подавав на реєстрацію податкові накладні по «першій події» виникнення: податкова накладна № 3 була складена за фактом отримання авансової оплати, а податкова накладна № 4 - за фактом здійснення поставки. Таким чином, у даній ситуації на дату отримання попередньої оплати постачальник зобов`язаний скласти податкову накладну на усю суму такої попередньої оплати, в якій визначити номенклатуру товарів у відповідності з умовами договору. Надалі на дату відвантаження товару постачальник повинен скласти податкову накладну на різницю між фактичною кількістю/вартістю такого поставленого товару та кількістю (вартістю) такого товару, яка відображена у попередній ПН (на яку було здійснено попередню оплату). А тому, неспівпадіння, про які зазначають у відзиві відповідачі, пов`язані з тим, що, ігноруючи пояснення позивача, відповідачі маніпулюють докази та об`єднують в одну поставку податкові накладні, видаткові накладні та ТТН, які не повинні співпадати за змістом.

Що стосується податкової накладної №3, а саме аргументів відповідачів, що на цю поставку була не подана видаткова накладна, то позивач вважає їх нікчемними, адже ця податкова накладна складалась по «першій події», а саме надходженню передоплати. Отже, документи по жодній із поставок не можуть співпадати з нею і не повинні. Для складення та реєстрації цієї поставки достатньо просто факту надходження позивачеві передоплати, що фіксується банківською випискою, яка також додавалась. Також, відповідачі заперечують щодо цієї податкової накладної тим аргументом, що нібито «спочатку має бути виписана податкова накладна, а потім проходити оплата». Однак, це не відповідає дійсності, суперечить принципам свободи договору, вільної підприємницької діяльності, а також фактичним матеріалам справи.

Зокрема, відповідно до пункту 5.1. Договору договірна ціна товару вказується в специфікаціях та/або рахунках/фактурі на кожну партію товару та видаткових накладних. Відповідно до Специфікації №1 від 04.01.2021 та Рахунку №1 від 04.01.2021 чітко визначена ціна, кількість та вартість, яка підлягала сплаті контрагентом позивача. Окрім цього, сума також фіксується у видаткових накладних та ТТН. Тобто, наявність рахунку є самостійною та достатньою підставою для сплати коштів та розрахунків між сторонами господарського договору. До того ж, зважаючи на попередні успішні поставки, між сторонами Договору існували довірительні відносини, які дали підстави контрагенту завчасно сплатити авансову суму плати за наступну поставку. При цьому, позивач наголошує, що йому була сплачена не вся плата контрагентом у зв`язку із зупиненням реєстрації двох податкових накладних, у зв`язку з чим у позивача наразі наявна дебіторська заборгованість перед контрагентом.

Щодо вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати вищевказані податкові накладні, то представник позивача вказує, що в даному випадку, зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та є належним способом захисту порушеного права.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ФГ «ОЛКО» зареєстроване як юридична особа 25.02.2004, види діяльності товариства (згідно Кодів КВЕД): 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.41 Розведення великої рогатої худоби молочних порід; 01.46 Розведення свиней; 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.32 Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами.

04.01.2021 між ФГ «ОЛКО» (постачальник) та ТзОВ «ЗЕРНОВА НАДІЯ» (покупець) було укладено договір поставки №04/01/2021-01, згідно якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти і оплатити товар на умовах, в кількості та за цінами, визначеними цим договором і специфікаціями до нього, які укладаються сторонами цього договору на кожну окрему партію товару та повинні містити назву, кількість, характеристики, вартість, строк передачі товару, умови постачання тощо. Кількість, якість та асортимент кожної партії товару зазначається в специфікації та/або рахунку-фактурі, який складається на підставі замовлення покупця (п.3.1 Договору).

Договірна ціна товару, який постачається згідно цього договору, встановлюється в національній валюті України та вказується в специфікації та/або рахунку-фактурі на кожну партію товару та видаткових накладних (пункт 5.1 Договору).

Згідно Специфікації №1 до договору поставки №04/01/2021-01 від 04.01.2021 ФГ «ОЛКО» має поставити ТзОВ «ЗЕРНОВА НАДІЯ» овес на загальну суму 500004,00 грн., у зв`язку з чим позивачем було виставлено рахунок №1 від 04.01.2021.

04.01.2021 ФГ «ОЛКО» відвантажило позивачу овес на суму 282202,26 грн., згідно видаткових накладних №04/01 та №05/01 від 04.01.2021 на загальну вартість 282202,26 грн. (а.с.30-31).

У зв`язку з чим, ФГ «ОЛКО» подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкові накладні №1 та №2 від 04.01.2021.

У свою чергу, від контрагента позивача 04.01.2021 надійшла часткова оплата товару в розмірі 250000,00 грн., що підтверджується випискою банку за 04.01.2021 (а.с.28), у зв`язку з чим у позивача виникла дебіторська заборгованість на суму 32202,26 грн.

Разом з тим, 06.01.2021 контрагентом позивача перераховано ще 229000,00 грн., що підтверджується випискою банку за 06.01.2021 (а.с.29), внаслідок чого у позивача виник аванс на суму 196797,74 грн.

У зв`язку з чим, позивачем було складено та подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну №3 від 06.01.2021 на аванс у розмірі 196797,74 грн. (а.с.18).

Крім того, 08.01.2021 позивач відвантажив контрагенту за договором поставки овес на суму 301202,40 грн., що підтверджується видатковими накладними від 08.01.2021 №08.01 на суму 124100,99 грн. та №09/01 на суму 177101,41 грн. та ТТН №4 та №3 (а.с.32-35).

У зв`язку з чим, ФГ «ОЛКО» було складено та подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну №4 від 08.01.2021 на різницю у розмірі 101404,66 грн. (301202,40 грн. 196797,74 грн. = 101404,66 грн.) (а.с.19).

Однак, відповідно до квитанцій від 29.01.2021 реєстрація зазначених податкових накладних була зупинена на підставі пункту 201.16 статті 201 ПK України, у зв`язку із тим, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1004 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/ послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.20-21).

Для підтвердження реєстрації податкових накладних №3 від 06.01.2021 та №4 від 08.01.2021, ФГ «ОЛКО» було подано повідомлення від 07.02.2021 №2 та письмові пояснення до повідомлення на заблоковані податкові накладні, a також пакет додаткових документів, зокрема: бухгалтерська довідка № 2 від 04.02.2021; договір поставки №04/01/2021-01 від 04.01.2021 з Специфікацією №1 від 04.01.2021; виписка банку за 04.01.2021 та 06.01.2021; видаткові накладні №04/01 від 04.01.2021, №05/01 від 04.01.2021, №08/01 від 08.01.2021, №09/01 від 08.01.2021; товарно-транспортні накладні №3 та №4 від 08.01.2021; податкова декларація платника єдиного податку 4 групи за 2020 рік; звіт про збирання врожаю сільськогосподарських культур форми №37-сг станом на 01.11.2020; повідомлення форми №20-ОПП, яка відображає наявність у позивача основних засобів; документи, що підтверджують наявність у позивача земельних ділянок у користуванні: відомості про наявність земельних ділянок №8, Договір оренди землі №76Р від 02.10.2017 з актом приймання-передачі земельної ділянки в оренду від 02.10.2017 та Витягом з Державного реєстру речових прав №108888088, Витяг з Державного реєстру речових прав №151232781; документи, що підтверджують право власності на нерухоме майно за позивачем, а саме Витяги з Державного реєстру речових прав №89880235, №89876089, №89792365, №89808981; таблиця 6 «Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам» за листопад 2020; витяг з ЄДР від 05.08.2020 та Витяг №004 з Реєстру платників ПДВ.

Однак, комісією ГУ ДПC у Волинській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняті рішення від 10.02.2021 №2391257/32626722 про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 06.01.2021 та №2391253/32626722 від 10.02.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 08.01.2021 з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських, документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання- передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. Згідно додаткової інформації до рішення від 10.02.2021 №2391257/32626722: встановлено невідповідність первинних документів: податкова накладна від 06.01.2021 на суму 196,8 тис. грн., видаткова накладна від 06.01.2021 відсутня, згідно банківської виписки 06.04.2021 надійшла оплата на суму 229,0 тис. грн. Згідно додаткової інформації до рішення від 10.02.2021№2391253/32626722: встановлено невідповідність первинних документів: податкова накладна від 08.01.2021 на суму 104,4 тис. грн., видаткова накладна від 08.01.2021 на суму 124,1 тис. грн., ТТН від 08.01.2021 на суму 177,1 тис. грн.

24.02.2021 позивачем були подані скарги на вищевказані рішення, які рішеннями від 02.03.2021 залишені без задоволення.

Вважаючи вищезазначені рішення про відмову у реєстрації податкових накладних протиправними, позивач звернувся в суд з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

Відповідно до абзацу 1 пункту 201.1 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165, яка набула чинності з 01.02.2020, серед іншого, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165), який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Пунктом 7 Порядку №1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет (пункт 8 Порядку №1165).

Відповідно до пункту 10 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку №1165).

Як зазначено у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних №3 від 06.01.2021 та №4 від 08.01.2021, господарська операція відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Критерії ризиковості здійснення операцій оформлені у вигляді Додатку №3 до Порядку №1165.

Відповідно до пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Так, в отриманих позивачем квитанціях контролюючий орган вказав на те, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1004 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Аналіз пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку, чого вимагає пункт 11 Порядку №1165.

Однак, відсутність у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначення конкретного критерію ризиковості здійснення операцій, про які йдеться у пункті 1 додатку 3 до Порядку №1165, із розрахованим показником за відповідним критерієм, якому відповідає платник податку, свідчить про необґрунтованість віднесення господарської операції до відповідного критерію, що визначений пунктом 1 Критеріїв ризиковості господарських операцій.

Зокрема, контролюючим органом не наведено обґрунтування того, що обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податкових накладних/розрахунках коригування, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС, що свідчить про необґрунтованість такої квитанції.

Отже, квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних не відповідають вимогам, що встановлені до них пунктом 11 Порядку №1165 в частині необхідності зазначення критерію (їв) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (их) зупинено реєстрацію податкової накладної в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

Суд зазначає, що у квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних №3 від 06.01.2021 та №4 від 08.01.2021 було запропоновано позивачу подати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Разом з тим, у квитанціях про зупинення реєстрації спірних податкових накладних не було вказано конкретного переліку документів, яких було б достатньо для прийняття рішення про реєстрацію вказаних податкових накладних, що свідчить про невідповідність сформованих квитанцій вимогам до такої, що визначені пунктом 11 Порядку №1165. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не зазначено, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація зупиненої податкової накладної стала можливою. Контролюючий орган має конкретизувати перелік документів, необхідних для виконання покладених на нього функцій, для того, щоб платник податку чітко розумів адресовану йому вимогу. Пред`явлення контролюючим органом до платника податків загальної вимоги про надання документів без їх конкретизації та без посилання на відповідну норму права виключає можливість такого органу в подальшому застосовувати до такого платника податків негативні наслідки, пов`язані із ненаданням певного документу.

Сформовані у такий спосіб комісією регіонального рівня пропозиції щодо надання документів є загальними та формальними, вони за своїм змістом дублюють припис підпункту 3 пункту 11 Порядку №1165. Такі пропозиції щодо надання документів не є конкретизованими, що може свідчити про наявність у платника податків вільного розсуду щодо переліку документів, які слід надати.

Суд зауважує, що у випадку не конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.07.2019 по справі №815/2985/18.

Не конкретизування податковим органом переліку документів, які необхідно надати позивачу, фактично в кінцевому результаті призвело до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до того критерію, на підставі якого зупинено реєстрацію, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. При цьому допущені державним органом помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються, як і не можуть покладати на таких осіб тягар відповідальності.

Слід зазначити, що конкретний перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначено пунктом 5 Порядку №520, може залежати, зокрема від змісту операції з постачання, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки.

В той же час, недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкової накладної призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу.

При цьому суд виходить з того, що Порядок №1165 не передбачає можливості проведення контролюючим органом консультацій, листування з платником податку на етапі прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН чи залучення платника податку до процесу прийняття цього рішення в інший спосіб. Тобто, у такому випадку платник податку фактично позбавлений можливості на участь у процесі прийняття суб`єктом владних повноважень відповідного рішення. Як наслідок, визначальне значення для дотримання законності цієї процедури і забезпечення прав платника податку під час її проведення має конкретизація контролюючим органом підстав для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН та зазначення у квитанції про зупинення чітких і зрозумілих вказівок такому платнику щодо того, які саме пояснення та копії документів має надати цей платник задля розгляду питання про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

У свою чергу, механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 №520 (далі - Порядок №520).

Відповідно до пункту 5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно з вимогами пунктів 9, 10 та 11 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення Комісії державної податкової служби повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Як вбачається з оскаржуваних рішень, підставою для прийняття рішень від 10.02.2021 №2391257/32626722 та №2391253/32626722 стало ненадання платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських, документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання- передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. Згідно додаткової інформації до рішення від 10.02.2021 №2391257/32626722: встановлено невідповідність первинних документів: податкова накладна від 06.01.2021 на суму 196,8 тис. грн., видаткова накладна від 06.01.2021 відсутня, згідно банківської виписки 06.04.2021 надійшла оплата на суму 229,0 тис. грн. Згідно додаткової інформації до рішення від 10.02.2021№2391253/32626722: встановлено невідповідність первинних документів: податкова накладна від 08.01.2021 на суму 104,4 тис. грн., видаткова накладна від 08.01.2021 на суму 124,1 тис. грн., ТТН від 08.01.2021 на суму 177,1 тис. грн.

Суд звертає увагу, що на підтвердження підстав для складання та подання на реєстрацію в ЄРПН податкових накладних №3 від 06.01.2021 та №4 від 08.01.2021 позивач надав копії наступних документів: бухгалтерська довідка № 2 від 04.02.2021; договір поставки №04/01/2021-01 від 04.01.2021 з Специфікацією №1 від 04.01.2021; виписка банку за 04.01.2021 та 06.01.2021; видаткові накладні №04/01 від 04.01.2021, №05/01 від 04.01.2021, №08/01 від 08.01.2021, №09/01 від 08.01.2021; товарно-транспортні накладні №3 та №4 від 08.01.2021; податкова декларація платника єдиного податку 4 групи за 2020 рік; звіт про збирання врожаю сільськогосподарських культур форми №37-сг станом на 01.11.2020; повідомлення форми №20-ОПП, яка відображає наявність у позивача основних засобів; документи, що підтверджують наявність у позивача земельних ділянок у користуванні: відомості про наявність земельних ділянок №8, Договір оренди землі №76Р від 02.10.2017 з актом приймання-передачі земельної ділянки в оренду від 02.10.2017 та Витягом з Державного реєстру речових прав №108888088, Витяг з Державного реєстру речових прав №151232781; документи, що підтверджують право власності на нерухоме майно за позивачем, а саме Витяги з Державного реєстру речових прав №89880235, №89876089, №89792365, №89808981; таблиця 6 «Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам» за листопад 2020 року; витяг з ЄДР від 05.08.2020 та Витяг №004 з Реєстру платників ПДВ.

На думку суду, надані позивачем документи складені з дотриманням вимог законодавства та є достатніми для реєстрації податкових накладних №3 від 06.01.2021 та №4 від 08.01.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних, водночас обставин, які б унеможливлювали їх реєстрацію в ЄРПН, судом не встановлено. Крім того, суд зазначає, що рішення відповідача про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування містять інформацію щодо причин та підстав для прийняття такого рішення, однак в квитанції зазначена інформація відсутня.

У свою чергу, щодо додаткової інформації зазначеної в оскаржуваних рішеннях про невідповідність первинних документів суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПКУ датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПКУ на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) у встановлений ПКУ (2755-17) термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 ПКУ). При цьому у разі часткової попередньої оплати товарів різної номенклатури платники податку (контрагенти за операцією) самостійно на підставі договорів та первинних (бухгалтерських) документів визначають, за який товар в межах договору здійснюється така попередня оплата. Врегулювання питань господарських правовідносин між суб`єктами господарювання не належить до сфери компетенції Державної фіскальної служби України.

Таким чином, на дату отримання попередньої оплати постачальник зобов`язаний скласти податкову накладну на усю суму такої попередньої оплати, в якій визначити номенклатуру товарів у відповідності з умовами договору. Надалі на дату відвантаження товару 2 постачальник повинен скласти податкову накладну на різницю між фактичною кількістю/вартістю такого поставленого товару та кількістю (вартістю) такого товару, яка відображена у ПН 1 (на яку було здійснено попередню оплату).

Як було встановлено судом, 04.01.2021 ФГ «ОЛКО» відвантажило позивачу овес на суму 282202,26 грн., згідно видаткових накладних №04/01 та №05/01 від 04.01.2021 на загальну вартість 282202,26 грн. (а.с.30-31).

У зв`язку з чим, ФГ «ОЛКО» подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкові накладні №1 та №2 від 04.01.2021.

У свою чергу, від контрагента позивача 04.01.2021 надійшла часткова оплата товару в розмірі 250000,00 грн., що підтверджується випискою банку за 04.01.2021 (а.с.28), у зв`язку з чим у позивача виникла дебіторська заборгованість на суму 32202,26 грн.

Разом з тим, 06.01.2021 контрагентом позивача перераховано ще 229000,00 грн., що підтверджується випискою банку за 06.01.2021 (а.с.29), у зв`язку з чим у позивача виник аванс на суму 196797,74 грн.

У зв`язку з чим, позивачем було складено та подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну №3 від 06.01.2021 на аванс у розмірі 196797,74 грн. (а.с.18).

Крім того, 08.01.2021 позивач відвантажив контрагенту за договором поставки овес на суму 301202,40 грн., що підтверджується видатковими накладними від 08.01.2021 №08.01 на суму 124100,99 грн. та №09/01 на суму 177101,41 грн. та ТТН №4 та №3 (а.с.32-35).

У зв`язку з чим, ФГ «ОЛКО» було складено та подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну №4 від 08.01.2021 на різницю у розмірі 101404,66 грн. (301202,40 грн. 196797,74 грн.) (а.с.19).

Враховуючи вищезазначене, на думку суду, позивач повністю діяв в межах статті 187.1. ПК України, зокрема, податкова накладна № 3 була складена за фактом отримання авансової оплати, а податкова накладна № 4 - за фактом здійснення поставки.

У свою чергу, суд зазначає, що дані в податковій накладній, видатковій накладній та ТТН не завжди можуть співпадати, адже ці документи фіксують різні обставини: податкова накладна - виникнення «першої події»: отримання плати (авансованої, часткової, повної) від покупця або здійснення поставки товару; видаткова накладна складається на фактичну поставку товару, аналогічно як і ТТН, яка додатково ще фіксує дані перевізника та адресу постачання.

Крім того, щодо податкової накладної №3, а саме щодо відсутності на цю поставку видаткової накладної, то суд зазначає, що ця податкова накладна складалась по «першій події», а саме у зв`язку з надходженням передоплати, а тому документи по жодній із поставок не можуть співпадати з нею і не повинні. Для складення та реєстрації цієї поставки достатньо факту надходження позивачу передоплати, що фіксується банківською випискою.

Щодо невідповідності первинних документів, що стосуються податкової накладної №4, зокрема, в оскаржуваному рішенні вказано, що податкова накладна від 08.01.2021 на суму 104,4 тис. грн., видаткова накладна від 08.01.2021 на суму 124,1 тис. грн., ТТН від 08.01.2021 на суму 177,1 тис. грн., суд зазначає, що видатковій накладній №08/01 відповідає ТТН №4, у той час, ТТН №3 відповідає поставці, яка була здійснена згідно з видаткової накладною №09/01.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, встановлені контролюючим органом невідповідності первинних документів повністю спростовуються наявними в матеріалах справи документами, які, у свою чергу, також надавались відповідачу під час розгляду питання реєстрації податкових накладних №3 від 06.01.2021 та №4 від 08.01.2021.

Суд звертає увагу на те, що всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення визначених ПК України, а не шляхом блокування реєстрації податкових накладних.

Суд зазначає, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операції позивача на предмет її реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Така правова позиція вже неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 28.11.2019 у справі №1640/2650/18, від 23.10.2018 у справі №822/1817/18, від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18.

Суд зазначає, що за приписами статті 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Як встановлено судом, відповідачем 1 зазначених вище принципів при прийнятті оскаржуваних рішень від 10.02.2021 №2391257/32626722, №2391253/32626722 дотримано не було, що свідчить про необґрунтованість та протиправність оскаржуваних рішень, які підлягають скасуванню.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання ДПС України зареєструвати вказані податкові накладні в ЄРПН датою їх подання на реєстрацію, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в ЄРПН віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, оскільки у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

Так, згідно із нормами пунктів 19, 20 Порядку ведення ЄРПН, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України. У випадку зупинення реєстрації податкової накладної та прийняття відповідною комісією рішення про відмову в її реєстрації така податкова накладна реєструється у день набрання чинності судовим рішення про реєстрацію податкової накладної.

Відповідно до частини третьої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні №3 від 06.01.2021 та №4 від 08.01.2021 датою їх подання на реєстрацію.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 28.11.2019 по справі №1640/2650/18, від 22.07.2019 року по справі №815/2985/18.

За наведених вище обставин справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішень комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН ГУ ДПС у Волинській області від 10.02.2021 №2391257/32626722, №2391253/32626722 про відмову в реєстрації податкових накладних №3 від 06.01.2021 та №4 від 08.01.2021 та зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН вказані податкові накладні датою їх подання на реєстрацію.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов ФГ «ОЛКО» необхідно задовольнити повністю.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29) .

Крім того, відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 4540,00 грн, що підтверджується квитанцією №43388 від 28.05.2021 (а.с.17).

Враховуючи те, що суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Волинській області, Комісія якого прийняла оскаржувані рішення, що стало підставою звернення до суду з цим позовом, необхідно стягнути судовий збір у розмірі 4540,00 грн.

Керуючись статтями 243 ч. 3, 245, 246, 250, 262 КАС України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10 лютого 2021 року №2391257/32626722, №2391253/32626722.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані Фермерським господарством «ОЛКО» податкові накладні №3 від 06 січня 2021 року, №4 від 08 січня 2021 датою їх подання на реєстрацію.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44106679) на користь Фермерського господарства «ОЛКО» (44444, Волинська область, Старовижівський район, село Секунь, вулиця Центральна, будинок 40, ) судовий збір у розмірі 4540,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко