Справа № 711/2967/18
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 711/2967/18 Суддя першої інстанції: В.А. Гайдаш
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Беспалова О.О. та Глущенко Я.Б.,

при секретарі - Ткаченко В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просив:

- відновити право позивача, надане Конституцією України, Законом №1058-ІУ та Законом №796-ХІІ, ст. 8 Загальної декларації прав людини щодо позбавлення позивача в незаконний спосіб під час переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком станом на 26.02.2006 року на 14.11.2011 року;

- визнати дії відповідача при переведенні позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком 26.02.2006 року та 14.11.2011 року, проведений при цьому обрахунок коефіцієнту зарплати, незастосування норм ст. 56 та 57 Закону №796-ХІІ незаконним;

- визнати, що дії управління ПФУ в м. Черкаси мали цілеспрямований, свідомий, багаторазовий, злочинний характер з фальсифікацією відомостей в пенсійній справі з метою позбавлення позивача пенсійних виплат передбачених пенсійним законодавством;

- Головному управлінню Пенсійного фонду України м. Черкаси: провести у відповідність до п. 3 ст. 42 та п. 3 ст. 45 Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ст. 56 та 57 Закону №796-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 30.05.1997 року №523 станом на 26.02.2006 року, обчисливши Кз за період роботи в зоні посиленого радіаційного контролю з 01.07.1995 року по 30.06.1996 року, обрахований в законний спосіб станом на 01.01.2004 року; при перерахунку пенсії станом на 01.01.2004 року, застосувати норму абзацу 2 пункту 2 статті 43 Закону України №1058-ІV, котрим передбачено - заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини 2 статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2002 рік, котрий за статистичними даними складає 375 грн. 98 коп.; провести перерахунок пенсії за стажем роботи станом на 22.05.2008 року та 01.03.2010 року із застосуванням Кз обчисленого станом на 01.01.2004 року з дотриманням норми ст. 56 Закону №796-ХІІ. При цьому, беззаперечно виконати рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 та провести перерахунок пенсії за стажем роботи за заявою від 13.03.2008 року з 22.05.2008 року із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік (1197 грн. 91 коп.), рік, що передує року перерахунку пенсії, а перерахунку пенсії за стажем роботи станом на 01.03.2010 року провести із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2009 рік (1650 грн. 43 коп.), рік, що передумає року перерахунку пенсії; провести перерахунок пенсії в 2012, 2014 та 2016 роках, так як терміни перерахунку кожні два роки змінені при призначенні пенсії 14.11.2011 року, відповідно до ст. 42 Закону №1058 із застосуванням Кз обчисленого станом та 01.01.2004 року та із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2009 рік (1650 грн. 43 коп.) з дотриманням норми ст. 56 Закону №796-ХІІ; провести перерахунок пенсії станом на 01.03.2018 року відповідно до абзацу 1 та 2 пункту 4.3 прикінцевих положень Закону №2148-VІІІ із застосуванням Кз обчисленого станом на 01.01.2004 року та ст. 56 Закону №796-ХІІ; нараховані, але не виплачені, суми пенсії індексувати відповідно до Закону України від 08.02.1995 року №39/95-ВР "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року - без змін.

07 червня 2021 року позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області надати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду від 25.09.2018 року у справі № 711/2967/18. Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року заяву ОСОБА_1 про надання звіту про виконання рішення суду у справі № 711/2967/18 повернуто без розгляду.

Не погоджуюсь із вказаним судовим рішенням, позивач - ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області надати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду від 25.09.2018 року у справі № 711/2967/18, у разі ненадання у встановлений судом строк звіту про виконання судового рішення у справі № 711/2967/18 накласти на керівника ГУ ПФУ у Черкаській області штраф у розмірі 40 п.м. для працездатних осіб.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

02 серпня 2021 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 30335, від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого відповідач повністю заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважає її необґрунтованою, наголошує, що заява, подана ОСОБА_1 не відповідала вимогам ст.ст383 КАС України, а тому правомірно була повернута судом першої інстанції без розгляду.

03 серпня 2021 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 30500, ОСОБА_1 було надіслано до суду заперечення, відповідно до змісту якого позивачем наголошено, що наразі відповідачем не приведено жодного доказу щодо належного виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до п.4, ч.1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Приймаючи рішення про повернення заяви про надання звіту про виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 до заяви про надання звіту про виконання рішення суду у справі № 711/2967/18 не додано доказів її надсилання іншим учасникам справи, що свідчить про подання такої заяви без додержання вимог ч.1 ст. 167 КАС України та є підставою для її повернення.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частинами 1 та 2 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачений ст. 382 КАС України, так, відповідно до ч.1 та 2 вищевказаної статті суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення визначені у ст. 167 КАС України.

Так, з оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції повертаючи заяву про надання звіту заявнику посилався на ч.2 ст. 167 КАС України, відповідно до якої якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Колегія суддів звертає увагу, що диспозиція частини 2 ст. 167 КАС України як обов`язкову умову для повернення заяви без розгляду передбачає таку підставу, як наявність недоліків, які не дають можливість її розглянути, втім, як єдиною підставою для повернення заяви ОСОБА_1 заявнику є те, що останній не надав доказів її надіслання іншим учасникам справи, втім надав до суду два примірника заяви.

На переконання суду, не надіслана копії заяви іншим учасникам (у випадку надання копії суду), покладає на суд додаткові обов`язки (щодо надсилання її іншим учасникам справи), проте враховуючи особу заявника та характер спірних правовідносин не позбавляє суд можливості розглянути таку заяву по суті.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції щодо повернення заяви без розгляду - передчасним, з огляду на що ухвала суду підлягає скасуванню.

Втім, колегія суддів вважає непоґрунтованими доводи апелянта щодо вимоги про зобов`язання суду апеляційної інстанції зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області надати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду від 25.09.2018 року у справі № 711/2967/18, у разі ненадання у встановлений судом строк звіту про виконання судового рішення у справі № 711/2967/18 накласти на керівника ГУ ПФУ у Черкаській області штраф у розмірі 40 п.м. для працездатних осіб, з огляду на приписи ст. 320 КАС України, яка визначає повноваження суду апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду.

Більше того, статтею 382 КАС України чітко передбачено, що звіт про виконання судового рішення може бути поданий саме на виконання ухвали суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, в межах спірних правовідносин це саме Черкаський окружний адміністративний суд.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково, ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 241, 242, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 329, 382 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.Є.Пилипенко

Судді О.О.Беспалов

Я.Б.Глущенко

Повний текст рішення виготовлено 03 серпня 2021 року.