Справа № 420/420/21
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2021-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/420/21
06 серпня 2021 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії, зменшення відсоткового розміру пенсії та зобов`язання вчинити певні дії,
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.02.2021 по справі № 420/420/21 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено та, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років в розмірі 80% від суми місячної заробітної плати, без обмеження максимального (граничного) розміру пенсії на підставі довідки Одеської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій від 27.10.2020 року № 454, починаючи з 01.10.20 та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.10.20 до моменту здійснення перерахунку.
Вказане судове рішення набрало законної сили 16.03.2021, у зв`язку із чим 27.05.2021 Одеським окружним адміністративним судом виданий виконавчий лист № 420/420/21.
Окремою ухвалою ООАС від 29.06.21 у справі № 420/420/21 судом визнано протиправними такі дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо перерахунку пенсії та зобов`язано вжити заходів щодо усунення порушень ст. 121-1 Конституції України шляхом перерахунку та виплати позивачу пенсії, виходячи з розміру 80% суми грошового забезпечення, починаючи з 01.10.20, з урахуванням виплачених сум.
Позивач 08.07.21 звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про виконання рішення суду від 11.02.21 № 420/420/21 та ухвали від 29.06.21, на що 14.07.21 в електронному кабінеті позивача на веб-порталі електронних послуг ПФУ виявив розпорядження від 14.07.21 про перерахунок пенсії з посиланням на судове рішення від 29.06.21 № 420/420/21, яким в черговий раз не було виконано судове рішення від 11.02.21 та проігноровано вимоги ухвали від 29.06.21, так як при проведенні перерахунку та призначенні пенсії позивачу застосовано обмеження розміру пенсії.
На звернення позивача до голови ПФУ він отримав відповіді в.о. начальника ПФУ Аброськіної О.М., які за змістом та формою є тотожніми та протирічять судовим рішенням по даній справі, не містять відомостей про вжиті заходи на їх виконання.
Отже ГУ ПФУ в п`ятий раз протягом року прийняв рішення та вчинив дії, яким належно та у повному обсязі не виконує судове рішення від 11.02.21 № 420/420/21, а також окрему ухвалу від 29.06.21.
Тривала бездіяльність керівників ГУ ПФУ в Одеській області завдала збитків позивачу більше ніж на 300 тис. грн., що є значним розміром, та вказує на ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.
Зважаючи на викладені вище обставини, заявник просить суд визнати протиправною бездіяльність керівників ГУ ПФУ в Одеській області щодо невжиття заходів на належне та повне виконання підлеглими працівниками рішення ООАС від 11.02.21 № 420/420/21, а також щодо не усунення причин та умов, що сприяли неналежному виконанню судового рішення; зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області вжити заходи щодо усунення порушень ст. 121-1 Конституції України, виконання судового рішення шляхом перерахунку, нарахування та виплати йому пенсії, виходячи з розміру 80% суми грошового забезпечення, починаючи з 01.10.2020, без обмеження її максимального (граничного) розміру, а також нарахування та фактичної виплати різниці коштів між перерахованими на виконання судового рішення з 01.10.20 та фактично сплаченою за минулий період; постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання про притягнення до кримінальної відповідальності службових осіб Головного управління ПФУ в Одеській області за ч. 2 ст. 382 Кримінального кодексу України, керівників Головного управління ПФУ в Одеській області за ч. 2 ст. 367 Кримінального кодексу України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення заяви через її невідповідність вимогам ст. 383 КАС України.
Відповідно до ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.
На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.
До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.
Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.
У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів на наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Згідно з ч. ч. 1, 2 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
До заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
Порядок звернення до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, передбачений статтею 383 КАС України. Дана стаття встановлює відповідні обов`язкові реквізити, які має містити така заява.
Зокрема, законодавець передбачив, що заява про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення суду має містити інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформацію про хід виконавчого провадження.
Стаття 26 Закону України «Про виконавче провадження», серед іншого, однією із обов`язкових умов для прийняття виконавчого листа до виконання визначає сплату авансового внеску при пред`явленні виконавчого листа до виконання.
Аналізуючи наведені вище норми, суд приходить до висновку, що звернення до суду із заявою відповідно до статті 383 КАС України можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконані в органах державної виконавчої служби.
Однак, як зазначає заявник, виконавчий лист № 420/420/21, виданий 27.05.2021 Одеським окружним адміністративним судом, до примусового виконання ним не пред`являвся. Тобто фактично виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа ООАС від 27.05.21 № 420/420/21 в органах державної виконавчої служби відсутнє. Дані обставини вказують на те, що позивач передчасно звернувся до суду із відповідною заявою.
За правилами частини 5 статті 383 КАС України у разі невідповідності заяви вказаним вимогам, визначеним у частинах 2-4 цієї статті, вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про те, що подана позивачем заява про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень підлягає поверненню у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 383 КАС України, а саме - пунктам 7 та 8 частини 2 цієї статті.
На підставі викладеного та керуючись ст. 383 КАС України, суд
Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії, зменшення відсоткового розміру пенсії та зобов`язання вчинити певні дії повернути заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя І.В. Завальнюк