Справа № 240/2269/19
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
(про відмову у повороті виконання судового рішення)

04 серпня 2021 року м. Житомир справа № 240/2269/19

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:головуючого судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву Міністерства оборони України про поворот виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просив:

- визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи із 21.03.2018, внаслідок травми, пов`язаної виконанням обов`язків військової служби, оформлене протоколом засідання Комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 18.01.2019 №2;

- зобов`язати Міністерство оборони України вирішити питання про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи, внаслідок поранення (травм) пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності, а саме 21.03.2018 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.

Рішенням суду від 02 квітня 2019 року ухвалено: відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року ухвалено: рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року - скасувати та прийняти нову постанову. Адміністративний позов задовольнити повністю. Визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи із 21 березня 2018 року, внаслідок травми, пов`язаної виконанням обов`язків військової служби, оформлене протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 18 січня 2019 року №2. Зобов`язати Міністерство оборони України вирішити питання про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи, внаслідок поранення (травм) пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності, а саме 21 березня 2018 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.

Верховний Суд постановою від 20 серпня 2020 року постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019 скасував. Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 залишив в силі.

Відділом документального забезпечення суду 24.06.2021 зареєстровано заяву Міністерства оборони України про поворот виконання рішення. В обґрунтування заяви вказує, що на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року позивачу призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 345900,00 грн, а згідно наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.10.2019 №433, ОСОБА_1 проведено виплату вищезазначеної суми. Зазначає, що оскільки кошти на виконання скасованого рішення позивачу виплачено, а поворот виконання судового рішення Верховним Судом не вирішено, його слід вирішувати у Житомирському окружному адміністративному суді.

Розгляд заяви призначено на 03.08.2021. Про дату, час та місце розгляду заяви повідомлено сторін.

На електронну пошту суду 02.08.2021 надійшла заява Міністерства оборони України про розгляд заяви без участі представника.

Відділом документального забезпечення суду 02.08.2021 зареєстровано клопотання представника позивача про відкладення судового засідання у зв`язку з тим, що його, як представника у справі №580/278/19 викликано в судове засідання до Верховного Суду, яке відбудеться 03.08.2021. До заяви не додано жодного доказу на підтвердження обставин, на які посилається представник позивача у заяві, а також враховуючи скорочені строки розгляду даної заяви, суд не вбачає підстав для її задоволення.

Заперечення на заяву про поворот виконання рішення суду надійшли до суду 02.08.2021. Заперечуючи задоволення заяви, представник позивача зазначає, що заявник помилково вважає, що виплата одноразової грошової допомоги у разі отримання інвалідності не підпадає під положення статті 381 КАС України і до неї не мають застосовуватись обмеження, передбачені зазначеною статтею. Вказує, що можливість повороту виконання судового рішення у справі про відшкодування шкоди передбачена виключно в разі недобросовісних дій позивача (стягувача), згідно з якими скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами. У справі, що розглядається, позивач отримав грошові кошти за рішенням суду. Крім того, представник позивача зазначає, що не підлягає поверненню безпідставно набута шкода, що прирівнюються до неї, якщо її виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, у той час як вказана сума коштів виплачена позивачем відповідачу не добровільно, а на виконання судового рішення, яке у подальшому скасовано. Просить відмовити у задоволенні заяви.

Відповідно до частини 9 статті 380 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Вирішуючи заяву про поворот виконання судового рішення у справі, суд виходить із наступного.

Пунктом 3 частини 1 статті 380 КАС України встановлено, що суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він відмовляє в позові повністю.

Якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою-третьою цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 7 ст. 380 КАС України).

За приписами частини 8 статті 380 КАС України заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи за результатами перегляду рішення за нововиявленими або виключними обставинами

Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною у рішенні від 02 листопада 2011 року №13-рп/2011, поворот виконання рішення це процесуальна гарантія захисту прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав.

Відповідно до частини 1 статті 381 КАС України поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.

Отже, у справах про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, поворот виконання допускається лише за умови, якщо скасована постанова була обґрунтована на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Наведений висновок також узгоджуються із положеннями пункту 1 частини першої статті 1215 Цивільного кодексу України, відповідно до яких не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц зазначила, що у статті 1215 Цивільного кодексу України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і, відповідно, тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

З матеріалів справи судом встановлено, на виконання рішення Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року Житомирським обласним військовим комісаріатом було виплачено ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності з 21.03.2018, внаслідок травми, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби, у сумі 345900 грн., що також не заперечується позивачем у справі.

Судом касаційної інстанції рішення суду апеляційної інстанції скасовано, а рішення суду першої інстанції, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , - залишено без змін, проте підстава скасування постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду не ґрунтувалась на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документів.

Станом на день розгляду заяви відповідачем також не надано до суду доказів того, що рішення Сьомого апеляційного адміністративного суду ґрунтувалося на повідомлених позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» (заяви №23759/03 та №37943/06) висловив правову позицію, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним.

Як також наголосив Європейський суд з прав людини в рішенні від 26 червня 2014 року у справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви №68385/10 та №71378/10), перша і найбільш важлива вимога статті 1 Першого Протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання органів влади у право мирно володіти своїм майном має бути законним і переслідувати законну мету «в інтересах «суспільства». Будь-яке втручання має бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, має бути досягнуто «справедливого співвідношення» між інтересами суспільства і вимогами щодо захисту прав людини.

Отже, виходячи із змісту статей 380-381 КАС України, з урахуванням правових позицій Європейского суду з прав людини та принципу верховенства права, враховуючи ту обставину, що скасоване рішення суду не було обґрунтоване повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зобов`язання позивача повернути грошові кошті за скасованим судовим рішенням.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26 вересня 2018 року по справі № 1570/771/2012.

Крім того, суд наголошує, що позивачу була заподіяна шкода каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, що виключає поворот виконання рішення суду згідно зі статтею 381 КАС України.

З огляду на вищезазначене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Міністерства оборони України про поворот виконання судового рішення.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 380 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви Міністерства оборони України, про поворот виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Лавренчук