Справа № 620/6487/20
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2021-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/6487/20 Головуючий у 1 інстанції: Падій В.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Ганечко О.М.

Чаку Є.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та скасувати рішення про проведення повторного перерахунку пенсії від 06.11.2020 року, з використанням «макетної обробки» та зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до рішення про перерахунок пенсії від 05.10.2020 року.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо здійснення повторного перерахунку пенсії від 06.11.2020 і 12.01.2021, та зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 . Скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо проведення повторного перерахунку пенсії від 06.11.2020 і 12.01.2021, та зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести виплату пенсії ОСОБА_1 , з 01.02.2020, відповідно до протоколу про перерахунок пенсії від 02.10.2020.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняте нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує на правомірність проведення перерахунку пенсії позивача, оскільки, ч. 2 статті 27 Закону №1058 чітко передбачено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства (тобто, Закону №1788), а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом - відповідно до Закону №1058.

25 червня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за віком, обчислену, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2019 року у справі № 620/2717/19 позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо проведення перерахунку та зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 без врахування стажу з 01.09.1966 по 19.07.1968 - навчання за спеціальністю (1 рік 10 місяців 18 днів), роботи підземним електрослюсарем з 22.07.1968 по 12.11.1968 ( 3 місяці 21 день), з 17.11.1968 по 20.11.1970 - військової служби (2 роки 4 дні) та без врахування коефіцієнту страхового стажу 0,53417. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 27.03.2019 з урахуванням стажу: з 01.09.1966 по 19.07.1968 - навчання за спеціальністю (1 рік 10 місяців 18 днів), роботи підземним електрослюсарем з 22.07.1968 по 12.11.1968 ( 3 місяці 21 день), з 17.11.1968 по 20.11.1970 - військової служби (2 роки 4 дні) та з урахуванням коефіцієнту страхового стажу 0,53417 (а.с. 63-64).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 травня 2020 року у справі № 620/1187/20 позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стажу 20 років та зменшення розміру пенсії без врахування стажу за індивідуальним коефіцієнтом заробітної плати 3.72979. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стажу 20 років з дати звернення позивача до пенсійного органу із заявою про обрання умов, норм і порядку пенсійного забезпечення відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням положень частини четвертої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та індивідуального коефіцієнту заробітної плати 3.72979.

Вищевказані рішення суду набрали законної сили.

На виконання вищезазначеного рішення суду, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області 02 жовтня 2020 року здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2020 року та з урахуванням страхового стажу 53 роки 6 місяців 12 днів. При цьому, загальний розмір пенсії позивача з надбавками склав 14380,44 грн.

06 листопада 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2020 року, з урахуванням стажу 49 років 5 місяців 12 днів. При цьому, загальний розмір пенсії позивача склав 6503,00 грн.

20 листопада 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області втретє здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020 року, з урахуванням стажу 49 років 5 місяців 12 днів. При цьому, загальний розмір пенсії позивача склав 2578,20 грн.

12 січня 2021 ку Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області вчетверте здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020 року, з урахуванням стажу 49 років 5 місяців 12 днів. При цьому, загальний розмір пенсії позивача склав 2841,71 грн.

ОСОБА_1 отримував пенсію з 01.02.2020 року по 30.04.2020 року у розмірі 9144,07 грн.; з 01.05.2020 року по 30.06.2020 року у розмірі 10080,68 грн.; з 01.07.2020 року по 31.10.2020 року у розмірі 10101,40 грн., тобто, до здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо проведення повторного перерахунку пенсії з використанням макетної обробки, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом

Частиною 1 статті 26 вищевказаного Закону передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-IV, за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому, частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Згідно приписів частини 4 статті 45 Закону № 1058-IV, перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-IV, документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 травня 2020 року у справі № 620/1187/20 позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стажу 20 років та зменшення розміру пенсії без врахування стажу за індивідуальним коефіцієнтом заробітної плати 3.72979. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стажу 20 років з дати звернення позивача до пенсійного органу із заявою про обрання умов, норм і порядку пенсійного забезпечення відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням положень частини четвертої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та індивідуального коефіцієнту заробітної плати 3.72979 (а.с. 65-69).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що перерахунок пенсії слід проводити з дати звернення позивача до відповідача із заявою про обрання умов, норм і порядку пенсійного забезпечення, відповідно до Закону № 796-ХІІ та перерахунку пенсії, відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням положень частини четвертої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На виконання вищевказаного рішення суду, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області 02 жовтня 2020 року здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2020 року та з урахуванням страхового стажу 53 роки 6 місяців 12 днів. При цьому, загальний розмір пенсії позивача з надбавками склав 14380,44 грн. (а.с. 87-88).

Водночас, матеріали справи свідчать, що 06 листопада 2020 року, 20 листопада 2020 року та 12 січня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області без будь-яких підстав повторно проведено перерахунки пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням загального страхового стажу - 49 років 5 місяців 12 днів, а не 53 роки 6 місяців 12 днів (а.с. 73-74, 82-85).

Внаслідок проведення вищевказаних перерахунків пенсії позивача, розмір пенсії було зменшено до 6503,00 грн. після перерахунку 06 листопада 2020 року, до 2578,20 грн. після перерахунку 20 листопада 2020 року та до 2841,71 грн. після перерахунку 12 січня 2021 року.

Із апеляційної скарги вбачається, що відповідачем не заперечується той факт, що загальний страховий стаж позивача складає 53 роки 6 місяців 12 днів, проте, вказані вище перерахунки містять загальний страховий стаж - 49 років 5 місяців 12 днів.

В силу вимог ч. 4 Розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV, у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач протиправно зменшив позивачу розмір пенсії до 2841,71 грн.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області вказує, що частиною 2 статті 27 Закону №1058 чітко передбачено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства (тобто, Закону №1788), а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до Закону №1058.

Апелянт зазначає, що, в даному випадку, механізм розрахунку пенсії регулюється двома законами: Законом №1058, який набрав чинності з 01.01.2004 р. та Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788, який набрав чинності з 01.01.1992 р. та використовувався для обчислення пенсій до прийняття Закону №1058.

Тобто, на переконання апелянта, до 01.01.2004 року пенсійне забезпечення ОСОБА_1 здійснювалось, відповідно до Закону №1788, з 01.01.2004 року, відповідно до Закону №1058.

Колегія суддів не погоджується з вищевказаними доводами апелянта та вважає їх необгрунтованими, з огляду на наступне.

Як було вищезазначено, частиною 2 статті 27 Закону № 1058-IV передбачено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом - відповідно до цього Закону.

Так, колегія суддів наголошує на тому, що перерахунок пенсії в порядку, встановленому частиною 2 статті 27 Закону № 1058-IV, здійснюється виключно за бажанням застрахованої особи.

Водночас, як підтверджено позивачем у відзиві на апеляційну скаргу та не спростовано відповідачем, ОСОБА_1 не звертався до відповідача із будь-якою заявою з даного питання щодо перерахунку пенсії.

Крім того, як вірно вказано судом першої інстанції, зі змісту листа Пенсійного фонду України від 24 грудня 2020 року випливає, що Пенсійний фонд України фактично не погоджується з рішеннями Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 травня 2020 року у справі №620/1187/20 та від 15 листопада 2019 року у справі №620/2717/19, які набрали законної сили, що суперечить статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З огляду на зазначене, судом першої інстанції правомірно, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020 р., відповідно до протоколу про перерахунок пенсії від 02.10.2020 р.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних ОСОБА_1 та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Ганечко О.М.

Чаку Є.В.