Справа № 280/2196/21
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2021-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2021 року Справа № 280/2196/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «ПАУЕРЛЮКС» (вул. Залізнична, буд. 1-В, м. Запоріжжя, 69095), в особі представника адвоката Голікової Галини Вікторівни (вул. Рекордна, буд. 3а-А, прим. 48, м. Запоріжжя, 69019), до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19.03.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства «ПАУЕРЛЮКС» (далі позивач, ПП «ПАУЕРЛЮКС»), в особі представника адвоката Голікової Галини Вікторівни, до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач, ГУ ДПС у Запорізькій області), в якій позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення комісії відповідача про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №2615 від 03.02.2021, та зобов`язати відповідача виключити позивача з переліку (реєстру) ризикових платників.

Крім того, просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення контролюючого органу №2615 від 03.02.2021 не містить належної мотивації підстав і причин віднесення ПП «ПАУЕРЛЮКС» до ризикових платників податків. Вказує, що відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» внесення скаржника до переліку ризикових платників перешкоджає провадженню господарської діяльності останнього з огляду на те, що оскаржуване рішення є підставою для автоматичного зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних. Отже, наявність оскаржуваного рішення та, відповідно, перебування позивача у переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості, є підставою для зупинення реєстрації податкових накладних, які складаються підприємством, що безпідставно ускладнює господарську діяльність позивача та відносини з контрагентами, а, отже, вищезазначеним рішенням безпосередньо порушуються права позивача.

Ухвалою від 24.03.2021 відкрите спрощене позовне провадження, судове засідання призначене без повідомлення (без виклику) сторін (в письмовому провадженні). Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву.

13.04.2021 від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що рішенням Комісії ГУ ДПС у Запорізькій області №2615 від 03.02.2021 було визначено відповідність ПП «ПАУЕРЛЮКС» (код за ) критеріям ризиковості платника податку з підстав зазначених у. п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, а саме: платником податку та/або його контрагентами, згідно даних ЄРПН, здійснено реалізацію товарів/послуг, відмінних від придбаних, та надання документів не в повному обсязі. Відповідач зазначає, що контролюючий орган, проаналізувавши надані документи, так і не зміг встановити походження купленого та реалізованого ПП «ПАУЕРЛЮКС» товару. На думку відповідача, на теперішній час відсутня інформація для виключення ПП «ПАУЕРЛЮКС» із переліку платників податків, які відповідають Критеріям ризиковості. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

ПП «ПАУЕРЛЮКС» як юридична особа зареєстроване 24.12.1997, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань здійснено запис 01.06.2011 за номером: 0029721. Позивач знаходиться за юридичною адресою: 69095, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, буд.1-В. Види діяльності за кодами КВЕД: 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням (основний); 27.33 Виробництво електромонтажних пристроїв; 28.24 Виробництво ручних електромеханічних і пневматичних інструментів; 25.73 Виробництво інструментів; 27.11 Виробництво електродвигунів, генераторів і трансформаторів; 43.21 Електромонтажні роботи; 46.18 Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами; 46.62 Оптова торгівля верстатами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах; 47.59 Роздрібна торгівля меблями, освітлювальним приладдям та іншими товарами для дому в спеціалізованих магазинах; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 33.14 Ремонт і технічне обслуговування електричного устатковання; 33.19 Ремонт і технічне обслуговування інших машин і устатковання; 27.90 Виробництво іншого електричного устатковання; 27.51 Виробництво електричних побутових приладів; 27.40 Виробництво електричного освітлювального устатковання.

Судом встановлено, що ПП «ПАУЕРЛЮКС» отримало Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №26667 від 21.10.2020, відповідно до якого, ПП «ПАУЕРЛЮКС» відповідає критеріям ризиковості платника податку. Підставою для відповідності п.8 Критеріїв ризиковості платника податку було отримання податкової інформації, відповідно до якої платником податку та/або його контрагентами, згідно даних ЄРПН, здійснено реалізацію товару/послуг, відмінних від придбаних.

28.10.2020 до ГУ ДПС у Запорізькій області було здійснено звернення із адвокатським запитом №8/2020 від 28.10.2020 про отримання інформації щодо того на підставі якої податкової інформації ПП «ПАУЕРЛЮКС» було включено до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, відповідно до п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, а саме підприємством чи його контрагентами (з них ким саме) здійснюється реалізація товарів/послуг, відмінних від придбаних.

Листом ГУ ДПС у Запорізькій області №62999/10/08-01-04-011-17 від 05.11.2020 було повідомлено, що ПП «ПАУЕРЛЮКС» включено до переліку ризикових за критерієм «у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування». За результатами проведеного аналізу даних ЄРПН за період січень 2020 жовтень 2020 не встановлено походження товару від контрагентів-постачальників, зокрема, але не виключно ТОВ «АЛЬМЕК», ТОВ «ПАРМАКТ», ТОВ «НЕОТАНАС», ТОВ «ТАРГІНА», ТОВ САЛАБРІУС ГРАНД», ТОВ «РОЛАКС ПОСТАЧ». Зазначені контрагенти-постачальники не виробляють та не придбавають по ланцюгу товар, постачання якого на адресу ПП «ПАУЕРЛЮКС» відображено в ПН.

Позивачем надіслано до ДПС Повідомлення від 25.01.2021 №1 про подання інформації та копій додаткових документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку з письмовими поясненнями та додатками, які підтверджують господарські операції з вищезазначеними постачальниками.

Згідно Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №2615 від 03.02.2021, Комісією регіонального рівня, з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від 25.01.2021 №1, прийнято рішення про відповідність ПП «ПАУЕРЛЮКС» критеріям ризиковості платника податку. При цьому, підставою для відповідності п.8 Критеріїв ризиковості платника податку було отримання податкової інформації, відповідно до якої платником податку та/або його контрагентами, згідно даних ЄРПН, здійснено реалізацію товару/послуг, відмінних від придбаних та надання платником документів не у повному обсязі.

Із наданих позивачем документів вбачається наступне.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «АЛЬМЕК» ():

1) Між позивачем та ТОВ «АЛЬМЕК» укладено договір поставки №04/03-05-2020 від 04.05.2020,за яким ТОВ «АЛЬМЕК» (Постачальник) зобов`язується поставити та передати у власність позивача (Покупець) товар у кількості, що підлягає поставці, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) за видами, марками, моделями, типами, розмірами визначаються за згодою сторін, попередньо до поставки товару Покупцю, та вказуються у видаткових накладних. Постачання товару за вказаним договором відбувалось протягом квітня 2020 року жовтня 2020 року, що підтверджується видатковими накладними, які є додатками до позову. Позивачем отримано від ТОВ «АЛЬМЕК» податкові накладні №34 від 18.05.2020 року, №27 від 22.05.2020 року, №2 від 01.06.2020 року, №14 від 09.06.2020 року, №23 від 16.06.2020 року, №48 від 19.06.2020 року, №1 від 01.07.2020 року, №29 від 01.09.2020 року, №34 від 07.09.2020 року, №38 від 11.09.2020 року, №97 від 16.09.2020 року, №98 від 21.09.2020 року, №99 від 25.09.2020 року, №44 від 01.10.2020 року, №33 від 09.10.2020 року та №45 від 16.10.2020 року, які належним чином зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Оплата за товар, на підставі рахунків на оплату, які є додатками до позову, проведена частково на суму 904573,28 грн., про що свідчать платіжні доручення за травень-листопад 2020 року, що додаються до цього позову. В бухгалтерському обліку позивача по контрагенту ТОВ «АЛЬМЕК» рахується кредиторська заборгованість на суму 518876,98грн., що підтверджується карткою рахунку 631 за 2020 рік.

2) Між позивачем та ТОВ «АЛЬМЕК» укладено договір зберігання №01/04-2020 від 01.04.2020, за яким позивач (Поклажодавець) передає, а ТОВ «АЛЬМЕК» (Зберігач) приймає на відповідальне зберігання товар. Термін зберігання до 30.04.2021. На зберігання товар було передано відповідно до акту приймання-передачі на відповідальне зберігання згідно Договору №01/04-2020 від 01.04.2020. Надання послуг за вказаним договором підтверджуються актом надання послуг №ПЛ0000028 від 30.04.2020, актом надання послуг №ПЛ0000029 від 31.05.2020, актом надання послуг №ПЛ0000030 від 31.07.2020, актом надання послуг№ПЛ0000032 від 30.09.2020, актом надання послуг №ПЛ0000035 від 31.10.2020. Позивачем отримано від ТОВ «АЛЬМЕК» податкові накладні №52 від 30.04.2020 року, №31 від 31.05.2020 року, №62 від 31.07.2020 року, №60 від 30.09.2020 року та 63 від 31.10.2020 року, які належним чином зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Оплата за отримані послуги здійснена частково у сумі 846 230,20 грн. на підставі рахунку-фактури №СФ-0000002 від 01.04.2020, рахунку-фактури №СФ-0000059 від 03.05.2020, рахунку-фактури №СФ-0000003 від 01.07.2020, рахунку-фактури №СФ-0000007 від 01.09.2020, рахунку-фактури №СФ-0000009 від 01.10.2020.

3) Між позивачем та ТОВ «АЛЬМЕК» укладено договір про надання маркетингових послуг №30/07-2020 від 30.07.2020, за яким позивач (Замовник) доручає ТОВ «АЛЬМЕК» (Виконавець) надати послуги з проведення маркетингових досліджень за напрямками, що цікавлять Замовника. Об`єктом маркетингових досліджень є продукція, що реалізується Замовником. Надання послуг за вказаним договором підтверджуються актом наданих послуг №01/31 від 31.08.2020, актом наданих послуг №01/32 від 30.09.2020, актом наданих послуг №01/32 від 31.10.2020. Позивачем отримано від ТОВ «АЛЬМЕК» податкові накладні №78 від 31.08.2020 року, №58 від 30.09.2020 року та №69 від 31.10.2020 року, які належним чином зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Оплата за отримані послуги здійснена частково у сумі 345000,00 грн. на підставі рахунку-фактури №А-0000006 від 03.08.2020, рахунку-фактури №А-0000008 від 01.09.2020, рахунку-фактури №А-00000011 від 01.10.2020.

4) Між позивачем та ТОВ «АЛЬМЕК» укладено договір про надання послуг №02/04-2020 від 01.04.2020, за яким позивач (Замовник) доручає ТОВ «АЛЬМЕК» (Виконавець) надати послуги з проведення маркетингових досліджень за напрямками, що цікавлять Замовника. Об`єктом маркетингових досліджень є продукція, що реалізується Замовником. Надання послуг за вказаним договором підтверджуються актом надання послуг №2 від 30.04.2020, актом надання послуг №10 10.10.2020. Позивачем отримано від ТОВ «АЛЬМЕК» податкові накладні №51 від 30.04.2020 року та №64 від 31.10.2020 року, які належним чином зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Оплата за отримані послуги, на підставі рахунку-фактури №СФ-0000003 від 01.04.2020, рахунку-фактури №СФ-0000010 від 01.10.2020, ще не здійснена.

В бухгалтерському обліку позивача по контрагенту ТОВ «АЛЬМЕК» за договором зберігання №01/04-2020 від 01.04.2020, договором про надання маркетингових послуг №30/07-2020 від 30.07.2020, договором про надання послуг №02/04-2020 від 01.04.2020, рахується кредиторська заборгованість на суму 718769,80 грн., що підтверджується карткою рахунку 6851 за 2020 рік.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «ПАРМАКТ» ():

Між позивачем та ТОВ «ПАРМАКТ» укладено договір поставки №01/02-01-2020 від 03.02.2020, за яким ТОВ «ПАРМАКТ» (Постачальник) зобов`язується поставити та передати у власність позивача (Покупець) товар у кількості, що підлягає поставці, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) за видами, марками, моделями, типами, розмірами визначаються за згодою сторін, попередньо до поставки товару Покупцю, та вказуються у видаткових накладних. Постачання товару за вказаним договором відбувалось протягом січня 2020 року лютого 2020 року, що підтверджується видатковими накладними, які є додатками до позову. Позивачем отримано від ТОВ «ПАРМАКТ» податкові накладні №81 від 24.01.2020 року, №41 від 03.02.2020 року, №192 від 04.02.2020 року, №344 від17.02.2020 року та №345 від 18.02.2020 року, які належним чином зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Оплата за товар, на підставі рахунків-фактур, які є додатками до позову, проведена у повному обсязі на суму 669471,72 грн., про що свідчать платіжні доручення за лютий-березень 2020 року, що додаються до позову. Господарські взаємовідносини позивача по контрагенту ТОВ «ПАРМАКТ» відображено у його бухгалтерському обліку відповідно до картки рахунку 631 за 2020 рік.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «НЕОТАНАС» ():

Між позивачем та ТОВ «НЕОТАНАС» укладено договір поставки №03/02-01-2020 від 03.02.2020, за яким ТОВ «НЕОТАНАС» (Постачальник) зобов`язується поставити та передати у власність позивача (Покупець) товар у кількості, що підлягає поставці, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) за видами, марками, моделями, типами, розмірами визначаються за згодою сторін, попередньо до поставки товару Покупцю, та вказуються у видаткових накладних. Постачання товару за вказаним договором відбувалось протягом березня 2020 року, що підтверджується видатковими накладними, які є додатками до позову. Позивачем отримано від ТОВ «НЕОТАНАС» податкові накладні №103 від 02.03.2020 року, №104 від 03.03.2020 року, №105 від 04.03.2020 року, №106 від 10.03.2020 року, №107 від 13.03.2020 року та №108 від 13.03.2020 року, які належним чином зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Оплата за товар, на підставі рахунків-фактур, які є додатками до позову, проведена у повному обсязі на суму 731907,40 грн., про що свідчать платіжні доручення за квітень-серпень 2020 року, що додаються до позову. Господарські взаємовідносини позивача по контрагенту ТОВ «НЕОТАНАС» відображено у його бухгалтерському обліку відповідно до картки рахунку 631 за 2020 рік.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «ТАРГІНА» ():

Між позивачем та ТОВ «ТАРГІНА» укладено договір поставки товару №2020/01/07 від 01.07.2020, за яким ТОВ «ТАРГІНА» (Постачальник) зобов`язується поставити та передати у власність (повне господарське відання) позивача (Покупець) товар, асортимент, найменування, кількість, ціна та загальна вартість якого зазначаються у видаткових накладних, які після підписання сторонами мають юридичну силу специфікації в розумінні ст.266 ГК України, та є невід`ємною частиною цього Договору. Постачання товару за вказаним договором відбувалось протягом липня - серпня 2020 року, що підтверджується видатковими накладними, які є додатками до позову. Транспортування товару, відповідно до п.2.1 договору поставки товару №2020/01/07 від 01.07.2020, яким передбачено умови на адресу: м. Запоріжжя, вул. Верхня, 3В, здійснювалось позивачем, що підтверджується товарно-транспортними накладними, які є додатками до позову. Позивачем отримано від ТОВ «ТАРГІНА» податкові накладні №17 від07.07.2020 року, №11 від 03.08.2020 року, №22 від 07.08.2020 року та №37 від 17.08.2020 року, які належним чином зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Оплата за товар, на підставі рахунків-фактур, які є додатками до позову, проведена у повному обсязі на суму 561127,32 грн., про що свідчать платіжні доручення за липень-вересень 2020 року, що додаються до позову. Господарські взаємовідносини позивача по контрагенту ТОВ «ТАРГІНА» відображено у його бухгалтерському обліку відповідно до картки рахунку 631 за 2020 рік.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «САЛАБРІУС ГРАНД» ():

Між позивачем та ТОВ «САЛАБРІУС ГРАНД» укладено договір поставки №01/04-03-2020 від 01.04.2020 ,за яким ТОВ «САЛАБРІУС ГРАНД» (Постачальник) зобов`язується поставити та передати у власність позивача (Покупець) товар у кількості, що підлягає поставці, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) за видами, марками, моделями, типами, розмірами визначаються за згодою сторін, попередньо до поставки товару Покупцю, та вказуються у видаткових накладних. Постачання товару за вказаним договором відбувалось протягом квітня 2020 року, що підтверджується видатковими накладними, які є додатками до позову. Позивачем отримано від ТОВ «САЛАБРІУС ГРАНД» податкові накладні №860 від 01.04.2020 року, №861 від 10.04.2020 року, №869 від 20.04.2020 року та №875 від 24.04.2020 року, які належним чином зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Оплата за товар, на підставі рахунків-фактур на суму 211861,68 грн., які є додатками до позову, не була проведена, у зв`язку із укладенням договору про відступлення права вимоги №0806-1 від 08.06.2020. Господарські взаємовідносини позивача по контрагенту ТОВ «САЛАБРІУС ГРАНД» відображено у його бухгалтерському обліку відповідно до картки рахунку 631 за 2020 рік.

Між позивачем та ТОВ «РОЛАКС ПОСТАЧ» () не здійснювались господарські взаємовідносини, у зв`язку із чим відсутні будь-які первинні документи.

Отже, з рішення №2615 від 03.02.2021 вбачається, що податковим органом прийнято рішення про відповідність платника податку, а саме п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, платником податку та/або його контрагентами, згідно даних ЄРПН, здійснено реалізацію товарів/послуг, відмінних від придбаних.

В обґрунтування рішення №2615 від 03.02.2021 про відповідність ПП «ПАУЕРЛЮКС» критеріям ризиковості платника податків ГУ ДПС у Запорізькій області зазначено, що «Комісією регіонального рівня відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 11.12.2019 №1165, встановлено відповідність платнику податку критеріям ризиковості платника податку на підставі п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Незгода позивача із вказаним рішенням №2615 від 03.02.2021 зумовила його звернення до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку відносинам, які виникли між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 19 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ.

Відповідно до підпункту 20.1.45 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.

Пунктом 61.1 статті 61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно підпункту 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом, серед іншого, інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.

Відповідно до пункту 71.1 статті 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно пунктів 74.1, 74.3 статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, є державною власністю.

Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами.

Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 (у редакції, чинній з 31 грудня 2017 року) реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 07 грудня 2017 року №2245-VIII(далі - Закон №2245-VIII), яким змінена редакція пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України.

Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2245-VIII, Кабінету Міністрів України доручено до 1 березня 2018 року визначити порядок зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити перегляд та приведення центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України №1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 11 грудня 2019 року, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165).

Цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

Відповідно до п. 2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик.

Ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту "а" або "б" пункту 185.1 статті 185, підпункту "а" або "б" пункту187.1статті187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.

Згідно з п. 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Пунктом 6 Порядку №1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (п. 7 Порядку №1165).

Додатками №1 та №3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість та Критерії ризиковості здійснення операцій відповідно.

Додатком 1 до Порядку №1165 встановлено наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість:

1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.

4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово- господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.

5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).

6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.

7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України.

8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Пунктом 6 Порядку №1165 передбачено, що питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення.

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Додатком №4 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено бланк рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

За формою та змістом оскаржуване рішення контролюючого органу №2615 від 03.02.2021 відповідає вимогам Додатку №4 до Порядку №1165.

Так, у рішенні зазначено про відповідність платника податку ПП «ПАУЕРЛЮКС» критеріям ризиковості платника, зокрема, п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Бланк рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку містить обов`язкове для заповнення поле «податкова інформація (заповнюється у разі відповідності пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку)».

В оскаржуваному рішенні вказане поле заповнено та зазначено таке «платником податку та/або його контрагентами, згідно даних ЄРПН, здійснено реалізацію товарів/послуг, відмінних від придбаних, та надання платником документів не в повному обсязі».

Проте судом встановлено, що оскаржуване рішення не містить жодної мотивації підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку за ознакою - «платником податку та/або його контрагентами, згідно даних ЄРПН, здійснено реалізацію товарів/послуг, відмінних від придбаних, та надання платником документів не в повному обсязі», як і не містить доказів наявності податкової інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником з посиланнями на відповідні документи, не зазначено по якій саме податковій накладній, яка була подана на дату прийняття рішення про віднесення позивача до ризикових платників податку, відповідачем визначено ризиковість позивача.

Відповідно до п. 25 Порядку №1165, Комісія центрального рівня приймає рішення про неврахування таблиці даних платника податку, розглядає скарги на рішення комісій регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Згідно з п.44-46 Порядку №1165, Комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).

Розгляд питання на засіданні комісії контролюючого органу включає такі етапи: доповідь секретаря комісії; доповідь члена комісії, співдоповідь (у разі потреби); внесення членами комісії пропозицій, їх обговорення; оголошення головою комісії рішення про припинення обговорення питання; голосування; оголошення головою комісії результатів голосування; оформлення протоколу.

У протоколі засідання комісії контролюючого органу зазначається перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядалися на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті такою комісією рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, представником відповідачів не надано до суду доказів додержання вимог п.44 Порядку №1165 - результатів проведених звірок/перевірок інформаційних джерел та наданих позивачем документів при прийнятті оскаржуваного рішення №2615 від 03.02.2021.

У відзиві представник відповідачів зазначив, що «ПП «ПАУЕРЛЮКС» включено до переліку ризикових за критерієм «у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування». За результатами проведеного аналізу даних ЄРПН за період січень 2020 жовтень 2020 не встановлено походження товару від контрагентів-постачальників, зокрема, але не виключно ТОВ «АЛЬМЕК», ТОВ «ПАРМАКТ», ТОВ «НЕОТАНАС», ТОВ «ТАРГІНА», ТОВ САЛАБРІУС ГРАНД», ТОВ «РОЛАКС ПОСТАЧ». Зазначені контрагенти-постачальники не виробляють та не придбавають по ланцюгу товар, постачання якого на адресу ПП «ПАУЕРЛЮКС» відображено в ПН».

Проте, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, жодних доказів на підтвердження зазначеної інформації суду не надано.

Разом з тим, суд зазначає, що ГУ ДПС в Запорізькій області не надано доказів, які досліджувалися в ході засідання комісії, та які слугували підставою для прийняття оскаржуваного рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості.

Доказів того, що контролюючий орган досліджував обставини господарської діяльності позивача станом на момент прийняття оскаржуваного рішення до суду не надано.

Рішення не містить жодних відомостей про здійснення у відношенні наведених відповідачем підприємств визначених ст.62 ПК України способів податкового контролю - актів перевірок, копій документів, відповідей на занити, виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих такими платником податків. Тобто, наразі взагалі відсутні докази, які б підтверджували інформацію про факти порушення податкового законодавства.

Крім того, за чинним законодавством України платник податків, не може нести відповідальність за дії контрагентів, у тому числі за надання чи ненадання контрагентами документів на вимогу контролюючого, правоохоронного органу при відсутності вини, інакше порушуються основні конституційні засади:

-дотримання принципу справедливості як невід`ємного елемента верховенства права (ст. 8 Конституції України);

-індивідуальний характер відповідальності - тобто відповідати має саме той, хто припустився порушення (ст. 61 Конституції України);

-забезпечення доведеності вини (ст. 129 Конституції України).

Слід зазначити, що ч.2 ст.61 Конституції України встановлює, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Крім того, на недопустимість покладення тягаря негативних наслідків від встановлення протиправності дій контрагента платника податків неодноразово вказав Європейський суд з прав людини, зокрема 9 січня 2007 року у рішенні «Інтерсплав проти України», а також Верховний Суд України, зокрема у постанові №21-1578 від 13.01.2009, висновок якого є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Так, Верховний Суд України звернув увагу на те, що платник податків, за умови його необізнаності, не може нести відповідальність за недобросовісні дії свого контрагента, а тим більше перевіряти чи реальною була воля засновників даного підприємства на здійснення господарської діяльності.

Отже, ПП «ПАУЕРЛЮКС» не повинно нести будь-яку відповідальність чи зазнавати втручання у свою діяльність з боку державних органів через можливі порушення податкового законодавства будь-якими з його контрагентів. Водночас, віднесення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, навіть за наявності у інших його контрагентів негативного податкового статусу не відповідає вищенаведеним нормам Конституції України і порушує права ПП «ПАУЕРЛЮКС».

Згідно з додатком 4 Порядку №1165 в рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку обов`язково зазначається підстава його прийняття, зокрема, відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та у разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку розшифровується, яка саме податкова інформація.

В оскаржуваному рішенні вказане поле заповнено та зазначено таке «платником податку та/або його контрагентами, згідно даних ЄРПН, здійснено реалізацію товарів/послуг, відмінних від придбаних, та надання платником документів не в повному обсязі».

Таким чином, в рядку «податкова інформація» не зазначено суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття такого рішення, не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні/розрахунки коригування платника, в яких були зафіксовані такі операції. Контролюючим органом лише процитовано зміст пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податків.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що Порядком №1165 встановлений певний алгоритм дій, що передує прийняттю рішення про відповідність платника Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість. Так, вирішенню Комісією регіонального рівня питання відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, потім моніторинг платника податку, податкової накладної/ розрахунку коригування.

Тобто, встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг конкретної податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.

Отже, питання відповідності платника податків Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання таким платником для реєстрації конкретної податкової накладної/ розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/ розрахунку коригування, що направлена для реєстрації.

Судом встановлено, що комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність платника Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість не за наслідками подання позивачем конкретної податкової накладної / розрахунку коригування для реєстрації, що має передувати моніторингу платника податку, моніторингу такої накладної/ розрахунку коригування, а прийнято у зв`язку з податковою інформацією, що отримана з баз даних ДПС під час виконання функцій контролю.

З огляду на викладене, оскаржуване рішення прийнято з порушенням процедури, не у спосіб, встановлений Порядком №1165, а тому вважати таке рішення правомірним не можна.

Верховний Суд у постанові від 16.02.2021 у справі №280/3235/20 зазначив, що право на оскарження в судовому порядку Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника випливає з норм пункту 6 Порядку №1165, за якими у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Право на звернення до суду також передбачено в затвердженій формі Рішення (додаток 4 до Порядку №1165), а саме «Рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку»

Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

У своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах Беєлер проти Італії [ВП] (Beyeler v. Italy |GC]). заява №33202/96, п. 120, ECHR 2000-1, Онер`їлдіз проти Туреччини [ВІЇ] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява №48939/99, п. 128, ECHR 2004-ХІІ, Megadat.com S.r.l. проти Молдови (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява №21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і Москаль проти Польщі (Moskal v. Poland), заява №10373/05, н. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), заява №55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і Тошкуце та інші проти Румунії (ToscutaandOthcrs v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах Онер`їлдіз проти Туреччини (Oneryildiz v. Turkey), н. 128. та Беєлер проти Італії (Beyeler v. Italy), п. 119).

Крім того, Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977 урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративнім практиці принципами, які наводяться у додатку до цієї резолюції.

Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, у адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).

В ході реалізації цих принципів слід ураховувати належним чином вимоги щодо належного та ефективного управління, а також інтереси третіх сторін та основні публічні інтереси. У випадках, коли вимоги зумовлюють необхідність внесення змін або вилучення одного чи більше принципів у конкретних випадках або в специфічних сферах публічної адміністрації, слід докласти всіх можливих зусиль, відповідно до фундаментальних цілей цієї резолюції, для досягнення якомога вищого ступеня справедливості.

Такими принципами, згідно з Додатком до Резолюції, зокрема, є виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що оспорюване рішення відповідача 2, в якому не наведені мотиви його прийняття, свідчить про порушення ГУ ДПС в Запорізькій області як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977, призводять до непрозорості та непередбачуваності дій відповідачів, які перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.

Верховний Суд у постанові Верховного Суду від 5 січня 2021 року у справі №640/11321/20 сформував правовий висновок відносно того, що при оцінці правомірності рішення про відповідність або невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості необхідно досліджувати та надавати оцінку змісту та порядку прийняття оскаржуваного рішення, повноваженням комісії контролюючого органу, змісту протоколу її засідання та наданих податковим органом документів. Затверджена форма рішення не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1 - 8 критеріїв ризиковості платника податку, але й не скасовує обов`язку контролюючого органу необхідності доказування, передбаченого частиною 2 статті 77 КАС України. Комісія контролюючого органу має обґрунтувати свій висновок і надати належні та допустимі докази в підтвердження цих даних при прийнятті рішення, обґрунтованого тим, що в контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома в процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій.

Аналіз змісту спірного Рішення свідчить про те, що воно не відповідає критеріям вмотивованості, чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, прийняте не за наслідками моніторингу конкретної податкової накладної / розрахунку коригування. Тобто, відповідачем не доведено, що існують підстави для застосування до позивача пункту 8 Критеріїв з відповідним внесенням до переліку ризикових суб`єктів господарювання за ознакою «платником податку та/або його контрагентами, згідно даних ЄРПН, здійснено реалізацію товарів/послуг, відмінних від придбаних, та надання платником документів не в повному обсязі».

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено, що існують підстави для застосування до позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку з відповідним внесенням до переліку ризикових суб`єктів господарювання, у зв`язку з чим рішення ГУ ДПС у Запорізькій області №2615 від 03.02.2021 є протиправним та підлягає скасуванню.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Відповідно до п.10.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі» у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов`язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право.

Аналізуючи дані положення Кодексу, можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду, у випадку встановлення порушення прав позивача, зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

За приписами абз.21 пункту 6 Порядку №1165, у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Отже, на думку суду, належним способом захисту прав позивача, який забезпечить їх ефективне поновлення, є зобов`язання ГУ ДПС у Запорізькій області виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

У відповідності до частини першої ст. 139 КАС України необхідно стягнути на користь позивача судові витрати із судового збору у розмірі 2270,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Запорізькій області.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь суми витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 грн., суд зазначає наступне.

Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з метою отримання правової допомоги між Адвокатським об`єднанням «ЛЕГЕС» та позивачем укладено додаткову угоду №3 від 26.02.2021 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 15.06.2020 (далі Додаткова угода №3 від 26.02.2021).

Згідно акту приймання-передачі послуг від 05.03.2021 Адвокатським об`єднанням «ЛЕГЕС» відповідно до умов Додаткової угоди №3 від 26.02.2021 надано наступну правничу допомогу:

- складено та подано до суду позовну заяву про визнання протиправними та скасування рішення комісії ГУ ДПС у Запорізькій області про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №2615 від 03.02.2021; зобов`язання ГУ ДПС у Запорізькій області вчинити певні дії. Вартість наданих послуг складає 4000 гривень без ПДВ.

Оплата вказаних послуг у розмірі 4000 гривень була здійснена позивачем в безготівковій формі, що підтверджується платіжним дорученням №2875 від 03.03.2021.

Таким чином, вартість послуги у вигляді підготовки тексту позовної заяви є чітко фіксованою в Додатковій угоді №3 від 26.02.2021 та не залежить від часу, витраченого адвокатом на її написання.

З наведених підстав суд дійшов висновку про підтвердження позивачем судових витрат на правничу допомогу надану Адвокатським об`єднанням «ЛЕГЕС» у сумі 4000 грн, яка підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Запорізькій області.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства «ПАУЕРЛЮКС» (вул. Залізнична, буд. 1-В, м. Запоріжжя, 69095), в особі представника адвоката Голікової Галини Вікторівни (вул. Рекордна, буд. 3а-А, прим. 48, м. Запоріжжя, 69019), до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області про відповідність платника податку на додану вартість - Приватного підприємства «ПАУЕРЛЮКС» () критеріям ризиковості платника податку №2615 від 03.02.2021.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області виключити Приватне підприємство «ПАУЕРЛЮКС» з переліку (реєстру) платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь Приватного підприємства «ПАУЕРЛЮКС» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривен 00 копійок та з надання професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривен 00 копійок.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано «06» серпня 2021 року.

Суддя Р.В. Кисіль