Справа № 463/8694/21
Суддя: Гирич С. В.
Дата ухвалення: 2021-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/8694/21
Провадження №2-а/463/154/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова
у складі: головуючого судді Гирич С. В.

за участю секретаря судового засідання Попович Х.І.

представників позивача ОСОБА_1
перекладачів Башкерової О.О., Тусер МД Масуд Ахмед
відповідача Міах Камел
представника відповідача Самолюк В.В.

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши справу за адміністративним позовом Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про продовження строку затримання з метою ідентифікації, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, просить суд ухвалити рішення про продовження строку громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.06.2020 року о 08 год. 00 хв. на відстані близько 30000 м від лінії державного кордону України, було затримано громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 , який спільно з сімома громадянами Народної Республіки Бангладеш здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України до Республіки Польща, поза пунктом встановленими пунктами пропуску через державний кордон України. 11.06.2020 року Мостиським районним судом Львівської області прийнято рішення про затримання відповідача з метою його ідентифікації. 13.08.2020 року відповідача було поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України у Чернігівській області де він на даний час перебуває. 07.12.2020 року Личаківським районним судом міста Львова прийнято рішення про продовження терміну затримання відповідача з метою його ідентифікації. 28.01.2021 року Восьмим апеляційним адміністративним судом змінено рішення Личаківського районного суду міста Львова в частині утримання з шести місяців до трьох місяців, тобто до 09 березня 2021 року. 03.03.2021 року Личаківським районним судом міста Львова прийнято рішення про продовження терміну затримання відповідача з метою його ідентифікації.

З метою ідентифікації та документування свідоцтвом на повернення відповідача Львівським прикордонним загоном на Департамент консульської служби Міністерства закордонних справ України направлено запити №21/10341 від 22.07.2021 року. Також з метою пришвидшення заходів з ідентифікації відповідача до Адміністрації Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства направлено листи з пропозицією заповнити анкету та надати копії документів, що посвідчують особу відповідача, проте копії жодного документа відповідач не надав. не зважаючи на довготривалу процедуру ідентифікації 11 лютого ц.р. Посольством Народної Республіки Бангладеш у Республіці Польща було документовано свідоцтвами на повернення 2 (двох) громадян Народної Республіки Бангладеш, які в подальшому 04 березня 2020 року були видворені за межі України. Разом з тим, станом на момент подачі позову, інформації щодо встановлення відповідача з країни його громадянської належності чи документів, необхідних для ідентифікації даної особи, на адресу Львівського прикордонного загону - не надійшло.

Враховуючи те, що відсутня інформація, необхідна для ідентифікації особи з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства, існує необхідність продовження строку затримання відповідача з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з наведених вище мотивів.

Відповідач та його представник у судовому засіданні в режимі відеоконференції проти позову заперечили.

Представник відповідача просить врахувати, що за рішенням українських судів відповідач з 12.08.2019 по 14.02 2020 року був затриманий і утримувався у Чернігівському пункту тимчасового перебування. Після чого, повторно був затриманий Державною прикордонною службою України і утримується знову більше 9 місяців, що є перевищенням максимального строку визначеного положеннями статті 289 КАС України. Окрім того, він має копію паспорта, а тому є ідентифікований і чергове продовження строків затримання відповідача буде грубим порушенням його прав. Відповідач через електронну пошту направив до суду копію паспорту та довідку Чернігівського пункту перебування іноземців (осіб без громадянства) за час з 12.08.2019 року по 14.02.2020 року.

Заслухавши пояснення учасників процесу, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд встановив наступне.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Відповідно до ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Встановлено, що 09.06.2020 року о 08 год. 00 хв. прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Сянки» територія Турківського району Львівської області, на напрямку 299 прикордонного знаку на відстані близько 30000 м від лінії державного кордону України, було затримано громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який спільно з сімома громадянами Народної Республіки Бангладеш здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України до Республіки Польща, поза пунктом встановленими пунктами пропуску через державний кордон України.

11.06.2020 року Мостиським районним судом Львівської області прийнято рішення про затримання відповідача з метою його ідентифікації.

13.08.2020 року відповідача було поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України у Чернігівській області де він на даний час перебуває.

07.12.2020 року Личаківським районним судом міста Львова прийнято рішення про продовження терміну затримання відповідача з метою його ідентифікації.

28.01.2021 року Восьмим апеляційним адміністративним судом апеляційну скаргу відповідача було задоволено частково. Рішення Личаківського районного суду міста Львова було змінено в частині утримання з шести місяців до трьох місяців, тобто до 09 березня 2021 року.

03.03.2021 року Личаківським районним судом міста Львова прийнято рішення про продовження терміну затримання відповідача з метою його ідентифікації.

01.06.2021 року Личаківським районним судом міста Львова прийнято рішення про продовження терміну затримання відповідача з метою його ідентифікації, яке рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду змінено в частині строку утримання відповідача, а саме на два місяці, тобто до 09 серпня 2021 року.

З метою ідентифікації та документування свідоцтвом на повернення відповідача Львівським прикордонним загоном на Департамент консульської служби Міністерства закордонних справ України направлено запити №21/2393 від 22.02.2021 року та №21/6619 від 14.05.2021 року.

З ДКС МЗС України через Посольство України в Республіці Польща направлено запит до Посольства Бангладеш в Республіці Польща №71/6137-500-31595-ВН від 25.03.2021 року. Окрім того, 22.07.2021 року до Посольства Бангладеш в Республіці Польща повторно направлено запит щодо ідентифікації громадян Бангладеш, в тому числі відповідача і документування їх свідоцтвом про повернення. Однак відповіді на запити не поступило, документи на ідентифікацію відповідача та свідоцтво про повернення не поступили.

Також з метою пришвидшення заходів з ідентифікації відповідача до Адміністрації Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства направлено листи з пропозицією заповнити анкету та надати копії документів, що посвідчують особу відповідача, проте копії жодного документа відповідач не надав, повністю анкету не заповнив і добровільно до Посольства Бангладеш в Республіці Польща для виготовлення документів не звернувся, що визнав в судовому засіданні.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Відповідно до ч.1 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, на підставі заяви поданої органом охорони державного кордону до іноземця або особи без громадянства суд може застосувати такий захід як затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Відповідно до п.1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1110, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні є державною установою, що призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення за межі України; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затриманих ДМС, її територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством; затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно з п.5 вказаного Типового положення Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України або передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Строк тримання затриманих іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування становить шість місяців з дня фактичного затримання особи.

За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи передачу відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, цей строк може бути продовжений, але не більш як до вісімнадцяти місяців.

Про продовження строку тримання не пізніше ніж за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення чи передачу відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства.

Таким чином, затримання іноземця або особи без громадянства та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, можливо також з метою ідентифікації, однак з обов`язковим забезпеченням примусового видворення з України.

Згідно представлено довідки, відповідач утримувався з 15 серпня 2018 року по 12 серпня 2019 року в Миколаївському ПТПІ, а з 12 серпня 2019 року по 14 лютого 2020 року у Чернігівському ПТПІ.

При цьому судом встановлено, що він поміщався до ПТПІ за рішенням суду і йому неодноразово продовжувався строк затримання.

Відповідно до п. «f» частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім як відповідно до процедури, встановленої законом, у випадку законного арешту або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

У п. 103 Рішенні Європейського суду з прав людини від 17 квітня 2014 року «Справа «Анатолій Руденко проти України», стало остаточним 17 липня 2014 року (№ 50264/08) вказано, що тримання особи під вартою є таким серйозним заходом, що він є виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі заходи, було розглянуто і визнано недостатніми для гарантування інтересів особи або суспільства, що можуть вимагати того тримання відповідної особи під вартою. Це означає, що відповідність позбавлення волі національному законодавству є недостатньою умовою; воно також має бути необхідним за конкретних обставин (див. для застосування цих принципів у контексті підпункту «e» пункту 1 статті 5 Конвенції рішення у справах «Вітольд Літва проти Польщі», заява №26629/95, п. 78, ЄСПЛ 2000-III, та «Станєв проти Болгарії» [ВП], заява №36760/06, п. 143, ЄСПЛ 2012).

Відповідно до пункт 1 статті 5 Конвенції має на увазі фізичну свободу особи, і мета цього положення полягає в недопущенні свавільного позбавлення такої свободи. Перелік винятків стосовно права на свободу, яке гарантує пункт 1 статті 5, є вичерпним, і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідатиме меті цього положення.

Відповідно до п.113 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Чахал проти Великобританії» (заява № 22414/93) будь-яке позбавлення волі відповідно до статті 5 п. 1 (f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод буде виправданим доти, доки триває процедура депортації. Якщо така процедура не провадиться з належною ретельністю, затримання перестає бути допустимим.

Таким чином, з урахуванням судових рішень у справах щодо відповідача він розміщувався у пунктах тимчасового перебування України більше ніж 18 місяців, тобто протягом більшого періоду, ніж це визначено законодавством, а тому суд приходить до висновку про те, що підстав для продовження строку затримання відповідача не має і тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 241, 244, 245, 246, 371 КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд

вирішив:

в задоволенні позову Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про продовження строку затримання з метою ідентифікації відмовити за безпідставністю.
Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Личаківський районний суд м. Львова.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , .

Відповідач: громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 )(місце перебування: Чернігівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, вул. Лісна, 5, с. Розсудів, Ріпкинський р-н, Чернігівська обл., 15044).

Суддя: Гирич С. В.