Справа № 607/6786/21
Суддя: Дзюбич В. Л.
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.08.2021 Справа №607/6786/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.

за участі секретаря Комінярської О.М.

позивача ОСОБА_1

представників відповідача Яремчук Л.М., Іваненко О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4008236 від 02 квітня 2021 року, якою його визнано винним за частиною четвертою статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 700 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 14 квітня 2021 року він отримав рекомендованого листа від Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, в якому знаходилася копія постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4008236 від 02 квітня 2021 року. Згідно вказаної постанови його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700 грн. Із вказаною постановою він не погоджується та вважає її такою, що винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконною і не обгрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів, тому є такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступних підстав. 02 квітня 2021 року на трасі у с. Броники, Житомирської області його було зупинено екіпажем патрульної поліції після чого до нього підійшов поліцейський, повідомив, що причиною його зупинки є перевищення швидкості руху. На вимогу поліцейського він пред`явив для перевірки свої документи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс). Після перевірки документів поліцейський обмежився усним зауваження стосовно дотримання правил дорожнього руху та повідомив, що він може продовжувати рух. Позивач вказав, що в порушення вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, вказана оскаржувана постанова винесена поліцейським без проведення розгляду справ, за відсутності належної оцінки всіх матеріалів справи та без встановлення всіх фактичних обставин справи, які могли б вплинути на прийняття законного рішення. При цьому його було позбавлено можливості скористатися правами передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, зокрема правом скористатися правовою допомогою під час розгляду справи. На місці зупинки працівники поліції не повідомляли його про те, що відносно нього винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, не проводили розгляду такої справи, не ознайомлювали з її змістом та не пропонували отримати її копію. Разом з цим у графі «до постанови додаються» не вказано жодного доказу на підтвердження його вини. Також, графа постанови «права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП мені роз`яснено» та «копію постанови мною отримано» містить відмітку «від підпису відмовився», однак насправді він не мав змоги відмовитися чи підписатися у вказаній постанові, оскільки розгляду справи не відбулося і його не було ознайомлено із винесеною постановою на місці. З огляду на викладене просить позов задовольнити поновивши строк на подання такого позову.

Ухвалою судді від 19 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та вказано, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання.

21 травня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позов згідно якого Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП позову не визнає, заперечує проти нього та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки при складанні спірної постанови інспектор діяв виключно на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, тому постанова винесена з дотриманням та у повній відповідності нормам матеріального і процесуального права і до скасування не підлягає. Просить врахувати суд, що встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності передбаченні ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Оскільки позивач відмовився від підпису за отримання копії постанови, у останній поліцейським було зроблено відповідну відмітку про це і направлено особі постанову засобами поштового зв`язку. Крім того в якості доказу перевищення швидкості є відповідне фото та відеозапис з приладу TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000567), на якому зафіксовано швидкість транспортного засобу позивача. Також, за приписами закону про адміністративні правопорушення розгляд справ та накладення штрафу інспектором поліції фактично відбувається у спрощеному порядку, підстави для відкладення таких контролюючих функцій не передбачені. Як свідчить практика Верховного Суду, законодавством передбачено спрощену процедуру розгляду посадовими особами патрульної поліції справ про адміністративне правопорушення, передбачених КУпАП, що виключає необхідність дотримання інспектором поліції таких процедур передбачених для розгляду справи про адміністративне правопорушення в загальному порядку, як надання особі можливості скористатись правом на правову допомогу, подати клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання особи тощо. При цьому слід врахувати, що застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.

Згідно відповіді на відзив отриманої судом 31 травня 2021 року позивач зазначає, що з метою забезпечення дотримання прав водія при притягненні його до адміністративної відповідальності нормами закону встановлено чітку процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів. Твердження відповідача про те, що розгляд справи було проведено, права особи відповідно до ст. 268 КУпАП були йому роз`ясненні та те, що він відмовився від підпису за отримання копії постанови є завідомо неправдивими, оскільки розгляду справи поліцейський не проводив. На місці зупинки працівники поліції не повідомляли про те, що відносно нього винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, не проводили розгляду такої справи, не ознайомлювали з її змістом та не пропонували отримати її копію. Доказом проведення розгляду справи міг бути відеозапис із нагрудної камери поліцейського, однак як вбачається із рапорту поліцейського Пилипчука В.П. відеозапис нібито розгляду справи не проводився взагалі, що є порушенням обов`язку поліцейського під час виконання ним службових повноважень вмикати нагрудний відеореєтратор та заборони примусового виключення.

У додаткових поясненнях Управління патрульної поліції в Житомирській області від 08 червня 2021 року, зазначено, що оскільки приписами закону про адміністративні правопорушення розгляд справ та накладення штрафу інспектором поліції фактично відбувається у спрощеному порядку, поліцейський мав право розглянути цю справу на місці вчинення правопорушення та винести відповідну постанову. Також, з відеозапису портативного реєстратора інспектора патрульної поліції вбачається факт зупинки транспортного засобу за кермом якого перебуває позивач. Тому, інспектором у відповідності до вимог ч. 4 ст. 122 КУпАП, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача шляхом накладення штрафу у відповідному розмірі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Крім того, вказав, що вчинення адміністративного правопорушення ним не заперечується, однак оскільки, інспектором патрульної поліції не додержано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно нього позов просить задовольнити та оскаржувану постанову скасувати.

В судовому засіданні представник відповідача - Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП заперечив щодо позову та просить відмовити у його задоволенні. Підтримавши поданий до суду відзив на адміністративний позов, зазначив, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки поліцейським правомірно винесена оскаржувана позивачем постанова.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши думку сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних міркувань.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4008236 від 02 квітня 2021 року, ОСОБА_1 02 квітня 2021 року о 11 год. 02 хв. в с. Броники Новоград-Волинського району Житомирської області, траса М-06 211 км, керував транспортним засобом «Lexus», номерний знак НОМЕР_1 , з швидкістю 104 км/год в зоні дії дорожнього знаку 5.45, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 54 км/год, чим порушив вимоги п.п. 12.4, Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

В свою чергу, диспозиція частини 4 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Справи, які віднесено до компетенції Національної поліції відповідають вимогам ч. 4 ст. 258 КУпАП - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення. Працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанову у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР на місці вчинення правопорушення.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас, вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

У частинах першій, другій статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу (рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 5-рп/2015).

Разом з тим, Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до статті 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 283 КУпАП.

Вищенаведене узгоджується з висновками постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року у справі №310/4817/17.

До компетенції органів Національної поліції відповідно до частини 1 ст.222 КУпАП належить розгляд справ про адміністративні правопорушення зокрема передбаченні частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122 КУпАП.

Таким чином, розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 4 ст.122 КУпАП повинен був відбутися на місці вчинення правопорушення з винесенням постанови у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 283 КУпАП

В матеріалах справи міститься наданий стороною відповідача диск з відеозаписом на якому зафіксовано як транспортний засіб марки «Lexus», номерний знак НОМЕР_1 в нерухомому стані припаркований на узбіччі за кермом якого знаходиться позивач. З нього вбачається, що поліцейський повідомив позивача про причину зупинки та суть вчиненого правопорушення, після чого ОСОБА_1 вказав на те, що він також працівник правоохоронних органів. У відповідь на це поліцейський відвів нагрудну камеру у бік та вимкнув відеозапис.

Відтак, на відеозаписі відсутня інформація про те, що поліцейським приймалось рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення, доведення до відома водія про прийняте рішення, а також відсутня сама процедура розгляду адміністративної справи щодо позивача.

Крім того, як вбачається з рапорту поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Пилипчука В.П. від 02 квітня 2021 року, останнім не заперечується факт відсутності фіксування повної процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із вимкненням нагрудної камери.

Враховуючи вищенавдені обставини, суд вважає твердження позивача про те, що поліцейським не приймалось рішення щодо нього про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху таким, що відповідає фактичним обставинам справи, виходячи із змісту дослідженого в судовому засіданні відеозапису спілкування поліцейського із позивачем, а також виходячи із поведінки поліцейського в ході такого спілкування.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не подано доказів, які б спростовували твердження позивача про те, що відносно нього не приймалось рішення про накладення адміністративного стягнення, суд вважає, що оскаржувану слід скасувати як таку, що прийнята із порушенням процедури, яка передбачена при її винесенні.

Згідно із ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи, що позивачем пропущений строк на подання позову про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення за поважних причин, суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на подання позову, оскільки спірну постанову він отримав 14 квітня 2021 року після чого 16 квітня 2021 року звернувся до суду.

В силу вимог частини першої статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 454 грн. підлягає стягненню на користь позивача з Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції за рахунок їх бюджетних асигнувань.

На підставі ст.55 Конституції України, ст.9, 122, п.1 ст.247, ст.251, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року суд,-

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4008236 від 02 квітня 2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 700 грн. - скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 454 грн.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП, місцезнаходження: вул. Покровська, 96, м. Житомир.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич