Справа № 600/3021/21-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2021-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову в залишенні позовної заяви без розгляду

06 серпня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/3021/21-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Григораш В.О., розглянувши клопотання представник відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

05.07.2021 року до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 з такими позовними вимогами:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за всі невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2019 рік включно виходячи з розміру грошового забезпечення на 05.02.2019 року;

визнати протиправною бездіяльність (дії) військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення під час проходження військової служби в військовій частині НОМЕР_1 в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року із за застосуванням базового місяця січень 2008 року.

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 шляхом зарахування на особистий картковий рахунок грошову компенсацію за всі невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2019 рік включно виходячи з розміру грошового забезпечення на 05.02.2019 року та індексації грошового забезпечення під час проходження військової служби в військовій частині НОМЕР_1 в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 рік із застосуванням базового місяця січень 2008року;

визнати, протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби встановленої ч. 2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, яка передбачена ч. 2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

визнати протиправною бездіяльність (дії) військової частини НОМЕР_1 , щодо ненадання відповідей на звернення ОСОБА_1 від 12.05.2021 року та 18.05.2021 року;

зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 надати відповіді на звернення ОСОБА_1 від 12.05.2021 року та 13.05.2021 року.

Ухвалою суду від 20.07.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

04.08.2021 року від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропущення строків звернення до суду з даним позовом.

В обґрунтування поданої заяви відповідач зазначив, що в поданому адміністративному позові позивач вказує, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05 травня 2021 року №88 його виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Тобто, про ймовірне порушення своїх прав, позивачу було відомо ще в момент винесення наказу про звільнення та виключення зі списків особового складу частини, а саме 05 травня 2021 року.

При цьому, з адміністративним позовом позивач звернувся 05 липня 2021 року, тобто із пропуском місячного строку звернення до адміністративного суду, що визначений ч. 5 ст. 122 КАС України.

Вирішуючи клопотання представника відповідача про застосування строків звернення до суд з даним позовом, суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої та другої ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Так, ст. 122 КАС України регламентовано, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

На цій підставі можна зробити висновок, що КАС України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків (можливість поділу строків звернення до адміністративного суду на загальні та спеціальні).

При цьому, зважаючи на особливий характер соціальних прав, необхідно вважати, що у справах, пов`язаних з їх захистом, належить застосовувати спеціальні строки.

Такий висновок ґрунтується на такому.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

У 2013 році Конституційний Суд України виніс рішення у справах № 8-рп/2013 і № 9-рп/2013, у яких дійшов висновку про те, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум несвоєчасно отриманої заробітної плати, індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати, без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника, як зазначив Суд, відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

Приймаючи таке рішення, Конституційний Суд України виходив з того, що винагорода за виконану працівником роботу є джерелом його існування та має забезпечувати для нього достатній, гідний життєвий рівень. Це визначає обов`язок держави створювати належні умови для реалізації громадянами права на працю, оптимізації балансу інтересів сторін трудових відносин, зокрема, шляхом державного регулювання оплати праці.

Подібний висновок щодо порядку обчислення строків звернення до адміністративного суду зроблений стосовно громадян, які проходять публічну службу та звертаються щодо виплати неотриманих з вини роботодавця сум оплати праці.

Зокрема, в Узагальненому науково-консультативному висновку Науково-консультативної ради (2014 рік) було зазначено, що під час розв`язання публічно-правових спорів про стягнення на користь осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, заробітної плати (суддівської винагороди, грошового забезпечення тощо) у разі порушення законодавства про оплату праці потрібно застосовувати положення ч. 2 ст. 233 КЗпП України, тобто у цій категорії спорів звернення до суду здійснюється без обмеження будь-яким строком.

Стосовно необхідності застосування спеціальних строків, навіть Верховний Суд України у постановах від 1 березня 2016 року у справі № 21-3397а15, від 25 травня 2016 року у справі № 21-1249а16 та 25 травня 2016 року у справі № 164/1904/14-ц зазначив, що спори у справах, пов`язаних з пенсійними виплатами, мають розглядатися у межах звернення до адміністративного суду, тобто в межах шестимісячного строку, але при розгляді цієї категорії справи слід застосовувати положення спеціальних норм.

Отже, питання щодо порядку обчислення строків звернення до адміністративного суду у справах, пов`язаних із виплатою всіх складових заробітної плати, в тому числі оплати праці особам, які проходять публічну службу, в цілому врегульоване.

Таким чином, строк звернення до суду з даним позовом не пропущено.

З огляду на наведене, судом не встановлено обґрунтованих підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду.

На підставі наведеного та керуючись статтями 240, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі №600/3021/21-а за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення/підписання та оскарженню не підлягає.
Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.О. Григораш