Справа № 120/8813/21-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

06 серпня 2021 р. Справа № 120/8813/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Жданкіна Наталія Володимирівна, розглянувши матеріали позовної заяви Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.

Разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення із даним позовом.

Вирішуючи вказане клопотання позивача, суд дійшов наступних висновків.

Предметом оскарження у даній справі є стягнення з колишнього курсанта - громадянина ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба суми у розмірі 127786,87 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 під час навчання.

Частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

Крім того, частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Спір виник з приводу відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвело до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних із утриманням у навчальному закладі, а тому даний спір стосується проходження відповідачем публічної служби, навіть якщо притягнення особи до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувалося після звільнення особи.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верхового Суду від 12 грудня 2018 року у справі №804/285/16.

Враховуючи наведене, дана справа відноситься до категорії справ, для яких частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений місячний строк звернення до суду.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України та іншими законами певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають статус стабільних.

Встановлений Кодексом адміністративного судочинства України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Варто звернути увагу на те, що строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк може і має бути поновленим судом, але лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Так, судом встановлено, що громадянин ОСОБА_1 проходив навчання та військову (публічну) службу у Харківському національному університеті Повітряних Сил (далі - Університет) з 02.08.2014 до 11.10.2018 на посаді курсанта.

11.10.2018 контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Університету і відповідачем був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 10.10.2018 за №261.

При цьому, відповідно до п.1 (абз. 6) вищезазанченого Контракту про проходження військової служби (навчання), громадянин ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмову від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.

Розрахунок коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 за №829 складено 11.10.2018.

Оскільки відповідач зобов`язання добровільно не виконав, для позивача з 26.10.2018 (11.10.2018 + 15 діб на добровільне відшкодування) розпочав перебіг місячного строку для звернення до суду з позовом, який закінчився 26.11.2018.

Отже, саме 26.10.2018 позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, надаючи оцінку доводам позивача щодо зміни юридичною підвідомчості даної категорії справ, суд зазначає, що такі зміни відбулись внаслідок прийняття Великою Палатою Верховного Суду постанови від 12.12.2018 по справі №804/258/16.

Отже, наміри позивача звернутися до суду в трьохрічний строк повинні були бути скореговані з врахуванням внесених Великою Палатою ВС зміни підвідомчості розгляду даної категорії справ, проте останній після прийняття вказаної постанови до суду у встановлений КАС України строк не звернувся

Також слід зазначити, що відсутність коштів для сплати судового збору в якості фактору, який унеможливлював звернення до суду у встановлені строки, не може вважатись поважною обставиною з огляду на наявність права сторони надати клопотання про відстрочення, розстрочення, чи зменшення розміру судових витрат, або звільнення від їх сплати.

Надаючи оцінку доводам позивача стосовно того, що з 2 квітня 2020 року на території України діють карантинні обмеження пов`язані з запобіганням поширення коронавірусної хвороби (СОVID - 19), слід врахувати. що відповідно до Розд. VI «Прикінцеві положення» КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

В даному випадку, станом на час набрання чинності 2 квітня 2020 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічний гарантій з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID - 19) №540-ІХ від 30 березня 2020 року» та на час прийняття КМУ постанов про продовження дії карантину на території України, позивач вже пропустив місячний термін звернення до суду, який закінчився 26.11.2018, тобто за два роки, до початку дії карантину на території України.

Частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відтак положеннями КАС України визначено, що особа, яка пропустила строк звернення до суду, повинна зазначити, які саме обставини, що були обмеженими через впровадження карантинних заходів, позбавили позивача своєчасно звернутися до суду. Разом з цим, заява позивача про поновлення процесуального строку обставин, які повністю виключають можливість подання позову (повна відсутність штатних одиниць, відсутність особи, в повноваження якої входить подання позову та/або його підписання тощо) до суду, - не містить.

Таким чином, враховуючи що вказані позивачем обставини не можуть бути належними та достатніми для вирішення питання про поновлення строку звернення, суд вважає за доцільне надати позивачу строк для визначення інших обставин, які унеможливили своєчасне звернення до суду та які підтверджуються належними доказами.

За приписами частини 1, 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене вважаю, що дану позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків, шляхом подання до суду обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду з доказами, що вказують на поважність причин пропуску такого строку.

Керуючись ст. 169 КАС України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, залишити без руху.

Запропонувати позивачу у 5-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Дану ухвалу направити позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна