Справа № 240/8446/21
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2021-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
06 серпня 2021 року м. Житомир справа № 240/8446/21
категорія 102010000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Нагірняк М.Ф.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Брусилівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Брусилівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправною бездіяльність щодо не розгляду його запиту від 19.04.2021року, зобов`язати розглянути такий запит та надати запитувану інформацію і стягнути моральну шкоду в сумі 1500000,00грн.
Позивач зазначає, що до подання державного виконавця від 22.09.2020року про порушення певного кримінального провадження було долучено акти держаного виконавця, в тому числі відносно заставного майна у вигляді зернозбирального комбайна ФОРШТРІТ-Е-514, поручитель якого є ФГ " ОСОБА_2 ". В зв`язку з цим Позивач 19.04.2021року звернувся до Відповідача про надання інформації яке відношення вказане заставне майно має до майна, яке передане на зберігання згідно акту арешту та опису майна від 22.11.2012року.
На своє звернення Позивач відповіді не отримав, що порушує його права на доступ до публічної інформації.
Ухвалою суду від 22.06.2021року позовну заяву після усунення її недоліків прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач у справі, Брусилівський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), відзив на позов до суду не подав, що в розумінні вимог ч.4 ст.159 КАС України судом розцінюється як визнання позову.
Розглянувши в порядку письмового провадження подані письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.
Вказані спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес, регулюються правовими нормами Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року N 2939-VI (надалі - Закон N 2939-VI), що були чинні на день виникнення спору.
За змістом статті 5 зазначеного Закону N 2939-VI доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Приписами частин першої, другої статті 19 Закону N 2939-VI закріплено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
При цьому за визначенням, закріпленим у статті 1 цього ж Закону N 2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Судом встановлено, що Позивач направив до Відповідача запит на отримання публічної інформації від 19.04.2021року про надання інформації яке відношення вказане заставне майно у вигляді зернозбирального комбайна ФОРШТРІТ-Е-514, поручителем якого є ФГ " ОСОБА_2 ", має до майна, яке передане на зберігання згідно акту арешту та опису майна від 22.11.2012року. (а.с.7).
Такий запит був зумовлений звернення 22.09.2020року начальника Брусилівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) з поданням до Брусилівського районного відділу Національної поліції України в Житомирській області про притягнення до кримінальної відповідальності Позивача у зв`язку із відсутністю майна, яке передавалося Позивачу на зберігання згідно акту опису та арешту майна від 21.11.2012року.
Згідно додатку до вказаного подання були долучені також копії інших актів державного виконавця від 19.06.2020року, від 30.06.2020року, від 03.09.2020року та від 21.09.2020року (а.с.6-7).
В зв`язку з цим суд робить висновок, що Відповідач в розумінні вимог цього ж Закону N 2939-VI є розпорядником вказаної інформації.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 14 Закону N 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації.
Згідно з частиною першою статті 22 зазначеного Закону N 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту лише у випадках, вичерпний перелік яких визначено цим же Законом.
Суд погоджується з доводами Позивача, що право особи на доступ до публічної інформації включає в себе не лише право на отримання відповідної інформації, а й право на своєчасність її отримання.
Разом з тим, право на своєчасність її отримання регламентовано приписами частин першою, четвертою статті 20 Закону N 2939-VI, згідно яких розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Жодних доказів щодо розгляду Відповідачем такого запиту Позивача в розумінні вимог Закону N 2939-VI та надання Позивачу за результатами такого розгляду відповіді на запитувану інформацію суду не надано.
Таким чином, суд робить висновок про наявність протиправної бездіяльності Відповідача щодо розгляду запиту Позивача від 19.04.2021року на публічну інформацію.
Зазначене свідчить про обґрунтованість позовних вимог Позивача щодо протиправної бездіяльності Відповідача при розгляді його (Позивача) запиту від 16.04.2020року та зобов`язання розглянути такий запит.
Порушене право Позивача підлягає судовому захисту шляхом зобов`язання Брусилівський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) розглянути запит ОСОБА_1 від 19.04.2021року та надати запитувану інформацію.
Одночасно суд вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги Позивача про відшкодування моральної шкоди в сумі 1500000,00грн.
В обґрунтування вказаних вимог Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів.
Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" N 4 від 31.03.95р., під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Разом з тим, Позивач в позовній заяві не зазначив в чому полягає завдана йому шкода, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Більш того, Верховний суд зазначає, що при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 56 Конституції судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави.
Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України, для відшкодування або стягнення судових витрат в даній адміністративній справі відсутні.
Керуючись статтями 2,77,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов задовольнити частково, визнати протиправною бездіяльність Брусилівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) щодо розгляду запиту ОСОБА_1 від 19.04.2021року на публічну інформацію.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк