Справа № 580/3303/21
Суддя: М.А. Білоноженко
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року справа № 580/3303/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Білоноженко М.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

25.05.2021р. до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань (далі - відповідач) в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту з питань виконання кримінальних покарань про повернення без розгляду документів про видачу посвідчення та нагрудного знака « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_1 , оформлене листом від 23.02.2021 № 8/3-2799/Гр;

- зобов`язати Департамент з питань виконання кримінальних покарань повторно розглянути документи про видачу посвідчення та нагрудного знака « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду у мотивувальній частині рішення у даній справі;

- зобов`язати Департамент з питань виконання кримінальних покарань направити до Міністерства юстиції України документи про видачу посвідчення та нагрудного знака « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_1 , а саме: розрахунок вислуги років та дві фотокартки розміром 35 х 45 мм, копію наказу про звільнення зі служби та довідку до акта огляду медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності II групи, згідно з пунктом 6 Порядку оформлення та видачі посвідчень і нагрудних знаків Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 10.02.2012 № 234/5 та пунктом 3 Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран військової служби», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1601.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що йому встановлено інвалідність 2 групи, що пов`язана з проходженням служби, при цьому має вислугу років у календарному обчисленні більше 20 років. Зазначає, що з метою реалізації свого права на отримання посвідчення і нагрудного знаку Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України, ним подано письмову заяву до відповідача, яку однак повернуто без розгляду у зв`язку із відсутністю у позивача 20 календарних років вислуги. Позивач звертає увагу, що п.3 ч.1 ст. 5 Закону №203/98-ВР не встановлено імперативної норми щодо того, що вислуга років має бути саме календарною.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 31.05.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

22.06.2021р., в межах строку встановленого судом, до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, зазначивши, що уповноважені органи готують довідки для перерахунку пенсії лише після надходження списків з Пенсійного органу, натомість з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, до відповідача не надходили. Звернуто увагу на дискреційність повноважень відповідача 2 у питанні видачі оновленої довідки. Крім того, вказано, що оскільки КМУ не приймав рішень про проведення перерахунку пенсій звільнених з військової служби у 2019-2020 роках, у відповідача жодних правових підстав для складання нових довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та премії на даний час немає. На підставі вищевикладених обставин, відповідач вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно із записами в трудовій книжці НОМЕР_1 з 15.08.2003р. по 15.10.2020р. позивач проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, в Державній установі «Черкаська виправна колонія (№62)».

Відповідно до наказу Державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» від 15.10.2020 №172/ОС-20 позивача звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України (через хворобу) за ч. 5 ст. 23 Закону України Про державну кримінально -виконавчу службу України, п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію»; вислуга років у календарному обчисленні становить: 17 років 02 місяців 16 днів, у пільговому обчисленні: 21 рік 11 місяців 16 днів.

Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ №777176 позивачу 28.01.2021 безтерміново встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в поліції.

15.02.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про отримання посвідчення і нагрудного знаку «Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України».

Державною установою «Черкаська виправна колонія (№62)» направлено матеріали заяви позивача до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань.

Листом від 23.02.2021р. №8/3-2799/Гр Департамент з питань виконання кримінальних покарань повернув без розгляду матеріалів позивача, та роз`яснено, що тривалість проходження служби позивача є меншою за 20 календарних років і підстави для встановлення статусу «Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України» відсутні. У вказаному листі також зазначається, що відповідно до роз`яснення Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України № 55791-61-20 від 28.07.2020, якщо Законом не конкретизовано пільгового обчислення вислуги років, то така вислуга має рахуватися у календарному обчисленні.

Вважаючи протиправним рішення відповідача про повернення без розгляду матеріалів позивача, що, оформлене листом від 23.02.2021 №8/3-2799/Гр, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, Національної поліції, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранів служби цивільного захисту, ветеранів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, визначає основні засади державної політики щодо соціального захисту громадян, звільнених з військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Національної поліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, та членів їх сімей, визначає гарантії, які забезпечують їм гідне життя, активну діяльність, шану та повагу в суспільстві врегульовано Законом України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист від 24.03.1998р. №203/98-ВР (далі - Закон №203/98-ВР).

Відповідно до частини першої статті 3 Закону №203/98-ВР, держава гарантує кожному ветерану військової служби, ветерану органів внутрішніх справ, ветерану Національної поліції, ветерану податкової міліції, ветерану державної пожежної охорони, ветерану Державної кримінально-виконавчої служби України, ветерану служби цивільного захисту, ветерану Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України рівні з інтими громадянами можливості в економічній, соціальній, політичній сферах щодо задоволення різноманітних життєвих потреб, а також подає різні види допомоги шляхом, серед іншого, надання пільг, компенсацій та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності та заслуженого відпочинку, організації соціально-побутового обслуговування та пенсійного забезпечення відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту третього статті 5 Закону №203/98-ВР, ветеранами військової служби, ветеранами органів внутрішніх справ, ветеранами Національної поліції, ветеранами податкової міліції, ветеранами державної пожежної охорони, ветеранами Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранами служби цивільного захисту, ветеранами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України визнаються громадяни України, зокрема,

- особи з інвалідністю І та II групи, інвалідність яких настала внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції, податковій міліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, і які мають вислугу військової служби і служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України 20 років і більше.

Відповідно до статті 10 Закону №203/98-ВР, ветеранам військової служби, ветеранам органів внутрішніх справ, ветеранам Національної поліції, ветеранам податкової міліції, ветеранам державної пожежної охорони, ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранам служби цивільного захисту, ветеранам Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України вручаються посвідчення та нагрудні знаки.

Зразки посвідчень, нагрудних знаків та порядок їх виготовлення і вручення визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок оформлення та видачі посвідчень і нагрудних знаків «Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України», затверджений наказом Міністерства юстиції України від 10.02.2012 №234/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10.02.2012 за № 207/20520 (далі - Порядок №234/5) визначає процедуру оформлення, обліку та видачі посвідчень і нагрудних знаків «Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України» особам, які набули статусу ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Так, за пунктами 3,4 та 6 Порядку №234/5, для отримання посвідчень і нагрудних знаків «Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України» ветерани звертаються за останнім місцем проходження служби із заявами, до яких додають дві фотокартки розміром 35 х 45 мм.

Посвідчення і нагрудний знак «Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України» вручаються ветеранові або за його письмовим дорученням рідним чи іншим особам за останнім місцем проходження служби ветерана, про що одержувач посвідчення та нагрудного знака ставить свій підпис у відповідному обліковому документі.

Для видачі посвідчень і нагрудних знаків «Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України» міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції з питань виконання кримінальних покарань надсилають до підрозділу персоналу апарату Мін`юсту завірені копії розрахунків вислуги років та по дві фотокартки розміром 35 х 45 мм на кожного ветерана.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2020р. №20 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції», ліквідовано як юридичну особу публічного права територіальний орган Міністерства юстиції - Центральне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, утворено як юридичну особу публічного права міжрегіональний територіальний орган Міністерства юстиції з питань виконання кримінальних покарань - Департамент з питань виконання кримінальних покарань.

З аналізу вказаних положень, вбачається, що саме на відповідача, як новоутворений міжрегіональний територіальний орган Міністерства юстиції з питань виконання кримінальних покарань покладено обов`язок направлення до підрозділу персоналу апарату Мін`юсту матеріалів для видачі особі посвідчень і нагрудних знаків «Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України».

При вирішенні даної справи по суті, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом вище, Листом від 23.02.2021р. №8/3-2799/Гр Департамент з питань виконання кримінальних покарань повернув без розгляду матеріалів позивача, та роз`яснено, що тривалість проходження служби позивача є меншою за 20 календарних років і підстави для встановлення статусу «Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України» відсутні.

Надавши оцінку зазначеній підставі повернення матеріалів позивача без розгляду, суд зазначає, що положення п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону № 203/98-ВР не містять вимог щодо наявності календарної або пільгової вислуги служби для надання статусу ветерана внутрішніх справ, а містить лише вимоги про наявність вислуги служби в органах внутрішніх справ 20 років і більше. Тобто, п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону № 203/98-ВР не містить імперативної норми щодо того, що вислуга років має бути саме календарною.

Крім того, відповідач в обґрунтування своїх доводів не навів жодного нормативно-правового акту, чинного на час виникнення спірних відносин, що визначає порядок розрахунку вислуги років у пільговому та календарному обчисленні саме відповідно до пункту 3 статті 5 Закону № 203/98-ВР та надає відповідачу право здійснювати такий розрахунок під час вирішення питання про встановлення статусу ветерана Державної кримінально-виконавчої служби України.

Доводи позивача, що посвідчення ветерана ДКВС України видається виключно пенсіонерам ДКВС України суд вважає необрнутованими, з огляду на дію норми пункту третього статті 5 Закону №203/98-ВР, якою передбачено, що ветеранами Державної кримінально-виконавчої служби України, визнаються зокрема, особи II групи, інвалідність яких настала внаслідок захворювання, одержаного в період проходження служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції, в органах Державної кримінально-виконавої служби України, 20 років і більше.

Суд також вважає необгрунтованими посилання відповідача на роз`яснення Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України №55791-61-20 від 28.07.2020, згідно яких, якщо Законом не конкретизовано пільгового обчислення вислуги років, то така вислуга має рахуватися у календарному обчисленні, оскільки лист не є нормативно-правовим актом, носить лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер.

Судом також враховано, що Постановою Кабінету Міністрів України від 18.11.2009 №1226 затверджено зразки та описи посвідчення і нагрудного знака "Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України", що додаються; поширено дію Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. N 1601, на видачу посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України", встановивши, що видача посвідчення і вручення нагрудного знака здійснюється Міністерством юстиції.

Відповідно до п. 1 Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1601 (далі Порядок №1601), посвідчення та нагрудні знаки "Ветеран військової служби" видаються (вручаються) особам, які набули статусу ветеранів військової служби відповідно до Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Згідно з п. 3 Порядку №1601 підставою для видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби" є: наказ про звільнення з військової служби в запас або у відставку та довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення інвалідності I чи II групи, яка настала внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби, - для осіб, зазначених у пункті 3 статті 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Виходячи з наведеного, беручи до уваги, що позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, причиною встановлення якої стало захворювання, пов`язане з проходженням служби в поліції, а також наявність у позивача більше 20 років пільгової вислуги, вбачається право позивача на отримання статусу ветерана Державної кримінально-виконавчої служби України, а тому суд вбачає підстави для визнання протиправним повернення відповідачем без розгляду документів заяви позивача, оформленого листом від 23.02.2021 № 8/3-2799/Гр.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Департамент з питань виконання кримінальних покарань повторно розглянути документи про видачу посвідчення та нагрудного знака « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду у мотивувальній частині рішення у даній справі та направити до Міністерства юстиції України документи про видачу посвідчення та нагрудного знака « ІНФОРМАЦІЯ_1 » позивачу, а саме: розрахунок вислуги років та дві фотокартки розміром 35 х 45 мм, копію наказу про звільнення зі служби та довідку до акта огляду медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності II групи, згідно з пунктом 6 Порядку оформлення та видачі посвідчень і нагрудних знаків Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 10.02.2012 №234/5 та пунктом 3 Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран військової служби», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1601.

Згідно частин 1,2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, позовні вимоги суд вважає обгрунтованими та такими що належить задовольнити повністю.

Згідно положень статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до положень ст. 5 Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним повернення Департаментом з питань виконання кримінальних покарань без розгляду документів про видачу посвідчення та нагрудного знака « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_1 , викладене у листі від 23.02.2021 № 8/3-2799/Гр;

Зобов`язати Департамент з питань виконання кримінальних покарань (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, буд. 81, код ЄДРПОУ - 43501242) повторно розглянути документи про видачу посвідчення та нагрудного знака « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з урахуванням висновків суду у мотивувальній частині рішення та направити до Міністерства юстиції України документи про видачу посвідчення та нагрудного знака « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_1 , а саме: розрахунок вислуги років та дві фотокартки розміром 35 х 45 мм, копію наказу про звільнення зі служби та довідку до акта огляду медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності II групи, згідно з пунктом 6 Порядку оформлення та видачі посвідчень і нагрудних знаків Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 10.02.2012 №234/5 та пунктом 3 Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран військової служби», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1601.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.А. Білоноженко