Справа № 200/6638/21
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2021 р. Справа№200/6638/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Просила: 1) визнати протиправною бездіяльність управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради, яка виразилась у не призначенні ОСОБА_1 , продовженої з 25 листопада 2020 року щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг на підставі заяви про призначення адресної допомоги уповноваженого члена родини ОСОБА_1 від 25.11.2019 року; 2) зобов`язати управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради здійснити перерахунок продовженої з 25 листопада 2020 року на сім`ю щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг на підставі заяви уповноваженого члена родини ОСОБА_1 від 25.11.2019 року, з урахуванням призначення ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг та здійснити відповідну виплату на рахунок уповноваженого члена родини.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач в порушення вимог Постанови КМУ № 505 невірно розрахував адресну допомогу на період з 29.11.2020 року по 28.05.2021 року, відмовивши ОСОБА_1 в призначенні допомоги.

Отже, позивач вважає дії відповідача щодо відмови у призначенні їй грошової допомоги при розрахунку на родину протиправними та такими, що порушують її права та інтереси, які гарантовані Конституцією України та Законами України, у зв`язку із чим змушена звернутися до суду із даним позовом.

04 червня 2021 року відкрито провадження по справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

25 червня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову, мотивуючи це тим, що продовжити виплату допомоги ОСОБА_1 в подальшому не має підстав.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянин України, що підтверджується паспортом № НОМЕР_2 . Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою № від 16 травня 2018 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Проживає за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 та її родина: чоловік ОСОБА_2 , неповнолітня донька ОСОБА_3 з 2014 року у зв`язку із проведення антитерористичної операції, у тому числі в м. Донецьк, Донецької області вимушена були покинути своє місце проживання з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та переміститись до міста Слов`янськ.

В жовтні 2014 року позивач разом із своїми членами родини, звернулись до управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та отримали довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Також в жовтні 2014 року в порядку реалізації Постанови кабінету Мінітсрів України від 01.10.2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг» позивач разом з родиною вперше звернулась до управління соціального захисту Слов`янської міської ради із заявою для отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за фактичних місцем проживання (перебування). Грошова допомога була призначена на всіх членів родини.

У зв`язку із тим, що в листопаді 2016 року позивача було звільнено з роботи розмір допомоги, яка нараховувалась позивачу була зменшена та у травні 2017 року припинена.

В подальшому адресна допомога призначалась з розрахунку тільки на родину позивача: чоловіка та неповнолітню дитину, так як позивач на той час була не працевлаштована.

В травні 2018 року позивач працевлаштувалась та подала відповідну довідку відповідачу.

29 травня 2018 року позивач, як уповноважена особа родини, звернулась до управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради із заявою про призначення грошової допомоги на новий термін, вказавши в заяві, що вона працевлаштована. Відповідачем було призначено грошову адресну допомогу тільки на чоловіка позивача та її дитину, позивачу було відмовлено.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.2018 року, зобов`язано Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради здійснити перерахунок призначеної на сім`ю щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на підставі заяви уповноваженого члена родини ОСОБА_1 від 29.05.2018 року з урахуванням призначення ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та здійснити відповідну виплату на рахунок уповноваженого члена родини.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14.04.2020 року у справі № 200/2110/20-а, зобов`язано Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради здійснити перерахунок призначеної на сім`ю щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг на підставі заяви уповноваженого члена родини від 25.11.2019 року з урахуванням призначення ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг та здійснити відповідну виплату на рахунок уповноваженого члена родини.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30.11.2020 року по справі № 200/9490/20-а, зобов`язано Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради здійснити перерахунок подовженої з 25 травня 2020 року на сім`ю щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на підставі заяви уповноваженого члена родини ОСОБА_1 від 21.11.2019 року з урахуванням призначення ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та здійснити відповідну виплати на рахунок уповноваженого члена родини

У зв`язку з проведенням обмежувальних заходів на запобігання виникнення і поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом, відповідачем була продовжена призначена адресна допомога на підставі заяви ОСОБА_1 від 25.11.2019 року без її звернення до соціальної установи.

У зв`язку із тим, що продовжена адресна допомога була призначена з 25.11.2020 року в такому ж розмірі як і за заявою від 25.11.2019 року, позивачем було направлена заява до відповідача щодо перерахунку розміру продовженої адресної допомоги.

14 квітня 2021 року ОСОБА_1 отримала відповідь на свою заяву, з якої дізналась про те, що з метою посилення соціального захисту населення на період вжиття заходів спрямованих на запобігання виникнення і поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом, у разі коли закінчення поточного шестимісячного строку виплати грошової допомоги відбулося в період дії карантину, або обмежувальних заходів, строк виплати грошової допомоги в раніше встановленому розмірі продовжується на період карантину без звернення особи до уповноваженого органу соціального захисту, а також адресна допомога була призначена лише членам родини позивача, а їй було відмовлено у зазначеній соціальній допомозі на підставі п.п. 7.3 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо - переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг» затвердженою Постановою КМУ від 01.10.2014 року № 505.

Отже, відповідачем призначена адресна грошова допомога тільки дитині у розмірі 1000 грн.

Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Кожна дитина, у тому числі яка прибула без супроводження батьків, інших законних представників, отримує довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога) визначає «Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 (надалі за текстом - Порядок № 505).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505 було передбачено, що грошова допомога надається громадянам України, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, або змушені були покинути своє постійне місце проживання в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і перемістилися в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Разом з цим, з огляду на інші положення пункту 2, така допомога могла бути призначена і на кожний наступний шестимісячний строк, у випадку подання представником сім`ї до уповноваженого органу заяви, в якій повідомляється про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`явлення довідки всіх членів сім`ї про взяття їх на облік як осіб, які переміщуються, строк дії яких продовжено на наступний період.

Відповідно до п. 3 Порядку № 505 особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначалась.

При цьому, аналізуючи вказану норму, суд дійшов висновку про те, що пункт 3 Порядку № 505 не передбачає абсолютну заборону на призначення щомісячної адресної допомоги тим особам, яким вона була припинена відповідно до пункту 7 вказаного Порядку, а містить чітке і однозначне правило щодо не призначення допомоги саме на наступний строк, під яким слід розуміти один шестимісячний строк (оскільки тільки на такий строк допомога і призначається), що йде за тим, у якому виплату допомоги було припинено особі на підставі пункту 7 Порядку № 505, тому вищезазначеним Порядком не заборонено звертатись позивачу з заявою саме про призначення адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, після того, як вона вже отримувала її та підстав для відмови у призначенні такої допомоги немає, оскільки чинним законодавством не встановлено чіткої заборони на призначення такої допомоги особі в подальшому.

На підставі аналізу пунктів п.п. 2-7, 12 Порядку № 505 суд дійшов висновку, що грошова допомога на наступний строк не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі непрацевлаштованої (безробітної) особи. В разі, якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить пунктам 2-7,12 Порядку № 505, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Судом встановлено, що позивач з 02.05.2018 року офіційно працевлаштована.

Враховуючи те, що позивач працевлаштована з травня 2018 року, суд вважає, що ОСОБА_1 має право на отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Враховуючи те, що позивач зверталася до відповідача із заявою про призначення щомісячної допомоги, яка містила всі необхідні дані для призначення такої допомоги, вищевказана допомога повинна була бути призначена позивачу з дня звернення за її призначенням.

Таким чином, суд приходить до висновку, що не призначаючи адресну грошову допомогу позивачу, відповідач допустив протиправну бездіяльність відносно позивача, як внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з нормами ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 908,00 грн. (квитанція № 78 від 31.05.2021 року).

Керуючись ст.ст.2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради (місцезнаходження: 84116, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Генерала Батюка, 40, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради (місцезнаходження: 84116, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Генерала Батюка, 40, ), яка виразилась у не призначенні ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), продовженої з 25 листопада 2020 року щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг на підставі заяви про призначення адресної допомоги уповноваженого члена родини ОСОБА_1 від 25.11.2019 року.

Зобов`язати управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради (місцезнаходження: 84116, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Генерала Батюка, 40, ) здійснити перерахунок продовженої з 25 листопада 2020 року на сім`ю щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг на підставі заяви уповноваженого члена родини ОСОБА_1 від 25.11.2019 року, з урахуванням призначення ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг та здійснити відповідну виплату на рахунок уповноваженого члена родини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко