Справа № 420/10399/21
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Державного підприємства Дослідне господарство Андріївське Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Дослідне господарство Андріївське Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щеглової Є.В. від 01.06.2021р. АСВП №65626827 та №65626920 про стягнення з Державного підприємства Дослідне господарство Андріївське Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України відповідно виконавчого збору у розмірі 176154,21 грн. та виконавчих витрат у розмірі 269,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в межах зведеного виконавчого провадження №481104700 при примусовому виконанні наказу Господарського суду Одеської області №916/2056/14, виданого 04.07.2014 року про стягнення з ДП "Дослідне господарство "Андріївське" ІСГ Причорномор`я НААН, правонаступником, якого є ДП "Дослідне господарство "Андріївське" Інституту водних проблем і меліорації Національної Академії аграрних наук України" на користь ТОВ «Торговий дім «УКРАГРОПРОМ» боргу у сумі 1867008,70 грн. державним виконавцем була прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження №ВП44399714. Відповідно до інформаційної довідки про виконавче провадження від 29.03.2016р. в відомостях про стягнення грошових коштів значилось, що державним виконавцем стягнуто з державного підприємства згідно виконавчого документу 299420,65 грн. боргу та виконавчий збір 10546,66 грн. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.04.2016 року по справі №916/735/16 порушено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства «Андріївське». Виконавче провадження було зупинено 19.05.2016 року та 18.05.2021 року поновлено. Постановою вiд 01.06.2021р. Головним державним виконавцем Вiддiлу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щегловою Є.В. відкриті виконавчі провадження про стягнення виконавчого збору у розмiрi: 176154,21 грн. (№АСВП 65626827) та виконавчих витрат (№ АСВП 65626920) на суму - 269,00 грн., про які позивач дізнався 15.06.2021p. Позивач вважає, що винесені Постанови від 01.06.2021р. є протиправними та підлягають скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надав до суду відзив на позовну заяву (від 23.07.2021 року вхід.№ЕП/19857/21), згідно якого вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що порушують норми чинного законодавства, з огляду на наступне. На виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 443999714 з виконання наказу № 916/2056/14 виданого 04.07.2014 Господарським судом Одеської області про стягнення з ДП «ДГ» Андріївське» Інституту сільського господарства Причорномор`я Національної Академії Аграрних наук України на користь ТОВ «Торговий Дім «Украгропром» боргу в сумі 1867008,70 грн., яке було відкрите постановою від 14.08.2014, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» (у попередній редакції). Під час виконання виконавчого документу ВП № 44399714 державним виконавцем вчинено ряд виконавчих дій відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», а саме: накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника, розшук майна боржника, розшук машин, вимога державного виконавця, запити до правореєструючих установ для перевірки майнового стану боржника. Додатково повідомлено, що постановою про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, ВП № 44399714 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 48104700, керуючись ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження». Вимоги вищезазначеного виконавчого документа виконано у повному обсязі, що підтверджується листом боржника від 25.02.2021 за вих. № 158 та ухвалою Господарського суду Одеської області № 916/735/16 від 29.07.2016. Ураховуючи викладене, керуючись вимогами п. 9 частини першої ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження», постановою від 01.06.2021 державного виконавця ВП № 44399714 закінчене. Постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 01.06.2021, як того вимагають Закон України «Про виконавче провадження» та Інструкція з організації примусового виконання рішень виведено в окреме виконавче провадження № 65626827 та № 65626920 відповідно. Відповідач зазначає, державним виконавцем виконавчі дiї проведено у чіткій відповідності до норм чинного законодавства. Також відповідач вказує, що на момент винесення оскаржуваної постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 01.06.2021, набрала чинності норма закону відповідно до якої, виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом. Відповідач вказує, що під час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.06.2021р. № 65626920 та постанови від 01.06.2021р. № 44399714 про розмір мiнiмальних витрат виконавчого провадження, державний виконавець діяв у спосіб та у межах передбаченим вимогами законодавства.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.07.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №420/10399/21 за позовом Державного підприємства Дослідне господарство Андріївське Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов. Призначено по справі №420/10399/21 судове засідання на "03" серпня 2021 року о 12год.00хв. Зупинено провадження у справі до отримання витребуваних від відповідача письмових доказів, з урахуванням, при цьому, достатнього проміжку часу, для їх підготування відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином посвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 44399714, та подання до суду до 03 серпня 2021 року.

Ухвалою суду від 06.08.2021р. поновлено провадження у справі №420/10399/21 за позовом Державного підприємства Дослідне господарство Андріївське Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Згідно матеріалів справи, постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Моц Вадимом Віталійовичем від 14.08.2014 року відкрито виконавче провадження ВП№44399714 про примусове виконання наказу №916/2056/14 від 04.07.2014 року виданого Господарським судом Одеської області про стягнення з ДП «ДГ» Андріївське» Інституту сільського господарства Причорномор`я Національної Академії Аграрних наук України на користь ТОВ «Торговий дім «УКРАГРОПРОМ» борг в сумі 1867008,70 грн.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Хлєбниковим винесено постанову від 19.05.2016 року ВП №44399714 про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання наказу №916/2056/14 від 04.07.2014 року виданого Господарським судом Одеської області про стягнення з ДП «ДГ» Андріївське» Інституту сільського господарства Причорномор`я Національної Академії Аграрних наук України на користь ТОВ «Торговий дім «УКРАГРОПРОМ» борг в сумі 1867008,70 грн.

18.05.2021 року Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Щегловою Є.В. винесено постанову ВП№44399714 про поновлення виконавчого провадження з примусового виконання наказу №916/2056/14 від 04.07.2014 року виданого Господарським судом Одеської області про стягнення з ДП «ДГ» Андріївське» Інституту сільського господарства Причорномор`я Національної Академії Аграрних наук України на користь ТОВ «Торговий дім «УКРАГРОПРОМ» борг в сумі 1867008,70 грн.

01.06.2021 року Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Щегловою Є.В. на підставі п.9 ч.1 ст.39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято постанову від 01.06.2021 року ВП№44399714 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу №916/2056/14 від 04.07.2014 року виданого Господарським судом Одеської області про стягнення з ДП «ДГ» Андріївське» Інституту сільського господарства Причорномор`я Національної Академії Аграрних наук України на користь ТОВ «Торговий дім «УКРАГРОПРОМ» борг в сумі 1867008,70 грн., оскільки вимоги виконавчого документа виконано у повному обсязі, що підтверджується листом боржника від 25.05.2021р. за вих.№158 та ухвалою Господарського суду Одеської області №916/735/16 від 29.07.2016 року.

Постановою Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Щегловою Є.В. від 01.06.2021 року ВП№44399714 стягнуто з боржника Державне підприємство Дослідне господарство Андріївське Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України виконавчий збір у розмірі 176154,21 грн.

01.06.2021 року Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Щегловою Є.В. прийнято постанову від 01.06.2021 року ВП№44399714 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 269,00 грн. для боржника Державне підприємство Дослідне господарство Андріївське Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України.

01.06.2021року Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Щегловою Є.В. прийнято постанову ВП№65626827 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови №44399714 від 01.06.2021 року виданої ВПВР УЗПВР в Одеській області ПМУ МЮ про стягнення з боржника Дослідне господарство Андріївське Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України виконавчого збору у розмірі 176154, 21 грн.

01.06.2021року Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Щегловою Є.В. прийнято постанову від 01.06.2021 року ВП№65626827 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 269,00 грн. для боржника Державне підприємство Дослідне господарство Андріївське Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України при примусовому виконанні постанови №44399714 від 01.06.2021 року виданої ВПВР УЗПВР в Одеській області ПМУ МЮ (м.Одеса).

Не погоджуючись з прийнятими постановами Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Щеглової Є.В. від 01.06.2021р. АСВП № 65626827 та № 65626920 про стягнення з Державного підприємства Дослідне господарство Андріївське Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України відповідно виконавчого збору у розмірі 176154,21 грн. та виконавчих витрат у розмірі 269,00 грн., позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Так, на думку суду, позовні вимоги Державного підприємства Дослідне господарство Андріївське Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов, є такими, що не підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України" та пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до ст. 42 ЗУ «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України. На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Згідно п. 13 розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 при виконанні рішення немайнового характеру у разі, якщо боржник самостійно не сплачує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження та накладені на нього штрафи, у передбачених Законом випадках виконавець примусово стягує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження та накладені на боржника штрафи одночасно із виконанням такого рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11 частини першої статті 39 Закону, якщо штрафи, накладені на боржника, не стягнуто, постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією. Якщо після завершення виконавчого провадження за рішенням немайнового характеру виконавчий збір, витрати виконавчого провадження не стягнуто, виконавець вживає заходів щодо їх подальшого виконання у порядку, визначеному пунктом 8 розділу ІІІ та пунктом 2 розділу VI цієї Інструкції.

Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження. Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору. Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження. Якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчий збір стягується із суми, яку не було сплачено боржником до відкриття виконавчого провадження. Не пізніше наступного робочого дня з дня погашення у повному обсязі заборгованості зі сплати аліментів, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 7, 9, 14 частини першої статті 39 Закону, державний виконавець на підставі розрахунку нарахування виконавчого збору виносить постанову про стягнення виконавчого збору. Виконання постанови про стягнення виконавчого збору здійснюється за рахунок стягнутих з боржника коштів за умови відсутності заборгованості зі сплати аліментів. У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Згідно п. 2 2 розділу VI Інструкції № 512/2 витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження. Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення. Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження: виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари); пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)). До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження.

Якщо під час примусового виконання рішення органом державної виконавчої служби (приватним виконавцем) було здійснено додаткові витрати виконавчого провадження, виконавець на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами Закону виносить постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає розміри та види додаткових витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні. Якщо у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6, 8 частини першої статті 37 Закону, чи закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 6, 7, 9-15 частини першої статті 39 Закону, витрати виконавчого провадження не були стягнуті, державний виконавець виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає види та суми витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

З аналізу вищевикладеного слідує, що приписами чинного законодавства чітко визначено, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та про стягнення витрат виконавчого провадження є виконавчими документами, які підлягають виконанню в порядку ЗУ «Про виконавче провадження».

При цьому, на державного виконавця покладено обов`язок примусового стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження та обов`язок відкриття виконавчого провадження за такими постановами не пізніше наступного дня з їх реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження відкриття.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувані постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.06.2021 року ВП№65626827, АСВП№65626920 винесені на підставі постанов про стягнення виконавчого збору від 01.06.2021 року ВП№44399714 та витрат виконавчого провадження від 01.06.2021 року ВП№44399714.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження оскарження та скасування постанов про стягнення виконавчого збору від 01.06.2021 року ВП№44399714 та витрат виконавчого провадження від 01.06.2021 ВП№44399714, у порядку, встановленому чинним законодавством, суду не надано.

В той же час, доводи представника позивача щодо того, що фактичного стягнення присуджених сум не відбулося, тому правові підстави для винесення постанов від 01.06.2021 ВП№65626827, АСВП№65626920 та стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження відсутні, суд не приймає до уваги, оскільки обставини правомірності чи протиправності стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження підлягають доведенню під час оскарження постанов про стягнення витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору 01.06.2021 року ВП№44399714 від 01.06.2021 ВП№44399714, які не є предметом оскарження по даній справі.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щеглова Є.В. приймаючи постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.06.2021 року ВП№65626827, АСВП№65626920 діяла на підставі Закону України Про виконавче провадження та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, тобто у межах своїх повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищеокреслене, з урахуванням дослідження наданих позивачем та відповідачем доказів, та наявних у матеріалах справи документів, суд дійшов висновку щодо відсутності законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог Державного підприємства Дослідне господарство Андріївське Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ч.9 ст.205, ст.ст.241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову Державного підприємства Дослідне господарство Андріївське Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

.