Справа № 310/8779/20
Суддя: Полянчук Б. І.
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/8779/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Борисенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморського ВП Бердянського РВП ГУНП у Запорізькій області, інспектора поліції Дущака Андрія Вікторовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою в порядку адміністративного судочинства до Приморського ВП Бердянського РВП ГУНП у Запорізькій області, інспектора поліції Дущака А.В. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в якому зазначив, що постановою інспектора Приморського ВП Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області Дущака А.В. його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмір 340 грн. за ч.1 ст.121 КУпАП за порушення п.31.6.б Правил дорожнього руху України, оскільки він 22.11.2021 року о 18 год. 30 хв. на трасі М-1 Одеса-Новоазовськ, керуючи транспортним засобом Мерседес НОМЕР_1 на якому не горів лівий габаритний вогонь. Він повідомив інспектора про те, що не міг бачити зазначену несправність і в присутності працівників поліції усунув несправність шляхом заміни лампочки, але відносно нього була складена постанова про адміністративне правопорушення, хоча в п. 31.6.б Правил дорожнього руху зазначено, що відповідальність наступає в тому випадку коли не горять обидва габарити і цю несправність неможливо виправити. Просив оскаржувану постанову скасувати.

Ухвалою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01.12.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позову.

Після усунення недоліків позову суддею Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22.02.2021 відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовну заяву підтримав і просив її задовольнити, вказуючи, що виконуючи вимоги ПДР України перед виїздом на маршрут він перевірив факт справності задніх габаритних вогнів та встановив що вказані вогні працювали, але задній лівий габаритний ліхтар вийшов з ладу під час руху автомобіля внаслідок руху по розбитій дорозі, про що він дізнався тільки після зупинки його працівниками поліції та огляду авто. На місці зупинки він усунув несправність, але в цей час працівник поліції склав відносно нього постанову про скоєння ним правопорушення.

У судове засідання представник Приморського ВП Бердянського РВП ГУНП у Запорізькій області та інспектор поліції Дущак А.В. не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

22.11.2020 інспектор Приморського ВП Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області Дущак А.В. винесено постанову серії ЕАМ №3465287 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, згідно якого 22.11.2020 о 18 год. 30 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом на якому в нічний час не горів задній лівий габаритний ліхтар, чим порушив п.31.6.б ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КпАП України. За вказане правопорушення до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.2).

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви, щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за наявності доказів вини цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення (проступку).

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення та складу адміністративного правопорушення в діях відповідної особи.

Крім цього, при прийнятті рішення суд враховує, що відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.п. а та б п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 31.6.б ПДР України забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Позивач ОСОБА_1 визнав, що дійсно 22.11.2021 року о 18 год. 30 хв. на трасі М-1 Одеса-Новоазовськ він керував транспортним засобом Мерседес НОМЕР_1 на якому не горів лівий габаритний вогонь, тому ця обставина не підлягає доказування згідно ч.1 ст.78 КАС України.

Доводи позивача, про те, що до його зупинки працівниками поліції він не знав про несправність заднього лівого габаритного ліхтаря та той факт, що він після зупинки працівниками поліції усунув несправність замінивши лампочку, суд не може прийняти до уваги, оскільки зазначені обставини не є підставою для визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Щодо зауваження позивача, що ним була усунута несправність та замінено лампочку, суд вважає, що здійснення дій щодо усунення несправності є обов`язком водія відповідно до п.п. 31.6 Правил дорожнього руху, оскільки без цього забороняється подальший рух транспортного засобу і усунення несправності не виключає складу адміністративного правопорушення.

У ч.6 ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Крім того, ч.5 ст.242 КАС України передбачає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.

Про закінченість складу адміністративного правопорушення, у разі встановлення факту порушення, передбаченого п. 31.6.б Правил дорожнього руху, зазначено у висновках ВС КАС, викладених у постанові від 18 квітня 2018 року по справі №718/891/16-а (провадження №К/9901/11067/18).

Суд вважає, що за таких обставин відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки в судовому засіданні встановлено, що він скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КпАП України.

Керуючись ст.ст. 2,72,77,241-246,255,286,295,297 КАС України, ст.ст. 1,7,9,121,251,252,245,247,280 КпАП України, ст. 19 Конституції України, ч.6 ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суд

ВИРІШИВ:

У задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Приморського ВП Бердянського РВП ГУНП у Запорізькій області, інспектора поліції Дущака Андрія Вікторовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя