Справа № 826/13135/18
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2021-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2021 року м. Київ № 826/13135/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремдіагаз"

до Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС

у м. Києві, як відокремленого підрозділу

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

від 24.05.2018 №,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ремдіагаз" (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - відповідач), в якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.05.2018 №.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог чинного податкового законодавства України при прийнятті оскаржуваного рішення. Зокрема, як зазначає позивач, за результатами проведення господарської операції в рамках договору підряду з ПАТ "Укртрансгаз" щодо ремонту кранів було сформовано податкову накладну № 8 від 24.11.2017 та 06.12.2018 її направлено для реєстрації в ЄРПН. Сума операції 2 524 995,60 грн. (ПДВ 420 832,60 грн.), однак її реєстрація була зупинена. Враховуючи наведене, за цією ж операцією позивачем була сформована аналогічна податкова накладна № 9 від 24.11.2017 та 15.12.2017 направлена для реєстрації в ЄРПН, реєстрація якої також була зупинена. Як зазначає позивач, ним була сформована наступна аналогічна податкова накладна № 10 від 27.02.2018 за цією ж операцією та вже ця податкова накладна була зареєстрована.

Таким чином, на думку позивача, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Ремдіагаз" вчинило всі необхідні та залежні від нього дії, спрямовані на власну реєстрацію податкових накладних та надало накладні № 8 та № 9 до реєстрації у встановлений законом строк, позивач не може притягатись до відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної № 10.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.08.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Відповідач проти позову заперечив з огляду правомірне застосування до позивача штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.11.2018 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У зв`язку з неявкою представників сторін в судове засідання 13.12.2018 судом постановлено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Ремдіагаз" також було подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.08.2021 здамінено первинного відповідача - Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві () на Державну податкову службу України в особі Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу (04116, місто Київ, вул. Шолуденка, будинок 33/19, ).

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та / або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремдіагаз" за січень-травень 2018 року.

За результатами перевірки складено Акт № 5357/26-15-12-07-20/39798896 від 08.05.2018 (далі - Акт перевірки), яким встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Ремдіагаз" граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригувань до податкових накладних за 2018 рік (таблиця 1) в єдиному державному реєстрі податкових накладних, визначених п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

Зокрема, в Акті перевірки зазначено, що податкова накладна № 10 від 24.11.2017 на суму ПДВ 420 832,60 грн. зареєстрована 27.02.2018, порушення граничних термінів становить 74 дні.

На підставі проведеної вищезазначеної перевірки Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві 24.05.2018 було прийнято податкове повідомлення-рішення № (форма «Н») про застосування штрафних (фінансових) санкцій за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних за 2018 рік, визначених статтею 201 та згідно зі статтею 1201 Податкового кодексу Україні, на загальну суму 168 333,04 грн., з них за затримку реєстрації:

- від 61 і більше календарних днів на суму ПДВ 420 832,60 грн. застосовано штраф у розмірі 40%, що становить 168 333,04 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача позивач звернувся з даним позовом.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з підпунктом 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) Єдиний реєстр податкових накладних - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Разом з тим, згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відповідно до пункту одинадцятого підрозділу 2 роз. ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з пунктом 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до абзацу 1 та 2 пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством; платникам податків забороняється формування показників податкової звітності на підставі даних, не підтверджених зазначеними документами.

Так, згідно абзацом 6 пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Отже, приписами зазначених норм права встановлено обов`язок особи скласти в установлені терміни податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у строк не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, а саме, з настанням однієї із подій: або зарахування коштів на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, або відвантаження поставленого товару.

Тобто, обов`язок скласти та зареєструвати податкову накладну виникає з моменту виникнення податкових зобов`язань з податку на додану вартість, а податкові зобов`язання з податку на додану вартість виникають при здійсненні господарської операції яка є об`єктом оподаткування податком на додану вартість за правилом «першої події».

Як вбачається з матеріалів справи, 12.05.2017 між Приватним акціонерним товариством "Укртрансгаз" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ремдіагаз" укладено договір підряду на виконання робіт.

Між сторонами 24.11.2017 складено акт № 3 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2017. Вартість робіт за актом - 2 104 163 грн. без ПДВ (ПДВ 420 832,60 грн.), з ПДВ 2 524995,60 грн.

Позивачем 24.11.2017 сформовано податкову накладну № 8 на вказану вище суму, яка була подана для реєстрації в ЄРПН 06.12.2017 (№).

На адресу позивача 06.12.2017 сформована квитанція з висновком - "Документ прийнято. Реєстрацію зупинено". Виявлені помилки: ПН відповідає Критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 42.21.11-00.00. Запропоновано подати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН відповідно до п. "в" п/п. 201.16.1. ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

З матеріалів справи вбачається, що за цією ж операцією 24.11.2017 позивачем сформовано ще одну податкову накладну № 9, показники якої відповідають показникам п/п. № 8 від 24.11.2017. Наведене визнається і позивачем.

Податкова накладна № 9 від 24.11.2017 подана для реєстрації 15.12.2017.

У відповідь 15.12.2017 сформована квитанція з результатами обробки - "Документ прийнято. Реєстрацію зупинено". Виявлені помилки: ПН відповідає Критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 42.21.11-00.00. Запропоновано подати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН відповідно до п. "в" п/п. 201.16.1. ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Надалі, 24.11.2017 позивачем сформовано третю податкову накладну за цією ж операцією - № 10, що визнається і позивачем. Вказана податкова накладна подана для реєстрації 27.02.2018. Результат обробки - Документ прийнято.

Таким чином, за однією операцією позивачем сформовано три аналогічних податкових накладних, всі три податкові накладні подані для реєстрації в ЄРПН та податкова накладна №10 зареєстрованою в ЄРПН 27.02.2018.

Слід додати, що 03.01.2018 Комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації прийнято рішення № 531331/39798896 про відмову у реєстрації п/н № 9 від 24.11.2017 у зв`язку з наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Позивачем 10.01.2018 за № 180109 у документарному вигляді сформовано Скаргу на адресу Державної фіскальної служби України про оскарження рішення Державної фіскальної служби від 15.12.2017 про зупинення реєстрації п/н № 9 від 24.11.2017.

Позивачем 10.01.2017 у документарному вигляді за № 180110 сформовані пояснення до скарги від 10.01.2018. Позивач у вказаних поясненнях зазначає, що 27.12.2017 товариством подано до Державної фіскальної служби Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності операцій по п/п. № 9.

Комісією з питань розгляду скарг Державної фіскальної служби прийнято рішення від 18.01.2018 №7543/39798896 щодо п/н. № 9 від 24.11.2017, яким відмовлено у задоволенні скарги.

Позивачем 29.01.2018 сформована скарга №290118 (а.с. 74) на рішення комісії Державної фіскальної служби від 18.01.2018 №7543/39798896 щодо реєстрації податкової накладної № 9 від 24.11.2017. Скарга подана у документарному вигляді. Однак, фактично позивачем сформовано скаргу на Рішення Комісії з питань розгляду скарг, тобто подано повторну скаргу у процедурі адміністративного оскарження, що не передбачено п.унктом 56.23. Податкового кодексу України.

Вже після реєстрації 27.02.2017 податкової накладної №10, позивачем 22.06.2018 у документарному вигляді сформовано Пояснення №Р-2018-06-21 (а.с. 59) щодо реальності операцій по податковій накладній №8 від 06.12.2017. Пояснення надіслані засобами поштового зв`язку 27.06.2018.

Керуючись Законом України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005, положеннями якого встановлено, що Єдиний державний реєстр судових рішень є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України, судом з`ясовано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Ремдіагаз" звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної фіскальної служби України в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України, що полягає у не розгляді письмових пояснень позивача щодо реальності здійснення операції по податковій накладній № 8 від 24.11.2017;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрів податкових накладних податкову накладну № 8 від 24.11.2017 датою та часом подання її до реєстрації - 06.12.2017;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 03.01.2018 № 531331/39798896 про відмову у реєстрації податкової накладної № 9 від 24.11.2017 (подана до реєстрації 15.12.2017);

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрів податкових накладних податкову накладну № 9 від 24.11.2017 датою та часом подання її до реєстрації - 15.12.2017.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.02.2019 у справі №826/12911/18, яке набрало законної сили 26.06.2019, у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремдіагаз" відмовлено у повному обсязі.

Згідно з частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже спір між сторонами стосовно реєстрації податкових накладних № 8 від 24.11.2017 та № 9 від 24.11.2017 врегульовано судовим рішенням у справі № 826/12911/18.

Як наслідок, суд приходить до висновку, що намагання позивача зареєструвати податкові накладні № 8 від 24.11.2017 та № 9 від 24.11.2017 не впливають на необхідність дотримання вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при реєстрації податкової накладної № 10 від 24.11.2017.

В даному випадку податковим органом обґрунтовано та правомірно встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкової накладної № 10 від 24.11.2017 у зв`язку з чим податковим повідомленням-рішенням № від 24.05.2018 і було застосовано штрафні (фінансові) санкції за затримку реєстрації податкової накладної.

Отже, під час судового розгляду справи позовні вимоги не знайшли свого нормативного та документального підтвердження.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, довів правомірність свого рішення.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241- 246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.