Справа № 640/3449/19
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2021-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 р.Справа № 640/3449/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Бегунца А.О. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Слобожанської митниці Держмитслужби на рішення Київського районного суду м. Харкова від 27.05.2021, головуючий суддя І інстанції: Зуб Г.А., вул. Блюхера, 7б, м. Харків, Харківська, 61168, повний текст складено 27.05.21 року по справі № 640/3449/19

за позовом ОСОБА_1

до Слобожанської митниці Держмитслужби

про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Київського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Харківської митниці ДФС, в якому просила суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Харківської митниці ДФС від 07.02.2019 №0117/80700/19 у справі про порушення митних правил;

- закрити справу у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого приписами ст. 485 МК України.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про протиправність оскаржуваної постанови, оскільки відповідачем порушено строк розгляду справи, так як митну декларацію подано 02.05.2018, лист надійшов на адресу митного органу 08.08.2018, а постанова складена 07.02.2019 та відсутні будь-які докази, що підтверджують наявність або доведеність прямого умислу позивача на вчинення вказаного правопорушення.

Протокольною ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27.05.2021 задоволено клопотання представника відповідача про заміну сторони в адміністративній справі, замінено відповідача Харківську митницю ДФС на Слобожанську митницю Держмитслужби.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 27.05.2021 позов задоволено.

Постанову Харківської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №0117/80700/19 від 07.02.2019 за ст. 485 МК України у відношенні ОСОБА_1 скасовано.

Справу про адміністративне правопорушення закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 17.01.2019 Харківською митницею ДФС складено протокол про порушення митних правил №0117/80700/19 відносно ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що її дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, внаслідок чого не доплачено митні платежі у розмірі 11346,69 грн., що має ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України.

07.02.2019 Харківською митницею ДФС винесено постанову у справі про порушення митних правил №0117/80700/19, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винною у порушенні митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 34040,04 грн.

Зі змісту постанови встановлено, що 08.08.2018 до УПМП та МВ Харківської митниці ДФС надійшов акт ГУ ДФС у Харківській області від 19.07.2018 №2919/20-40-14-15-07/39524321 «Про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «Автозеніт» дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи при правильності кваліфікації згідно з УКТ ЗЕД товарів з комерційною назвою «Компресор кондиціонера…» оформленого за митними деклараціями від 23.09.2016 №807100000/2016/37098, від 03.03.2017 №UA807170/2017/300546, від 27.06.2017 № UA807170/2017/319178, від 15.08.2017 №UA807170/2017/326752, від 11.12.2017 №UA807170/2017/347387, від 06.02.2018 № UA807170/2018/5250 та від 02.05.2018 № A807170/2018/20469 за кодом відповідно до УКТ ЗЕД». Згідно вказаних МД здійснено оформлення товару «Компресор кондиціонера…» за кодом УКТ ЗЕД , ставка ввізного мита 2%. Проте, вказаної перевіркою встановлено, що кваліфікацію товару здійснено без повного опису товару в графах 31 МД, без зазначення вирішальних характеристик товару, які б мали вирішальне значення при кваліфікації товарів в товарній позиції 8414. Відповідно до перевірки технічних властивостей, функцій, зовнішнього вигляду, вказаний товар повинен кваліфікуватися у товарній під категорії згідно УКТ ЗЕД як герметичні компресори авто кондиціонерів, які використовуються у холодильному обладнанні, де ставка ввізного мита 5%, і як результат недобір митних платежів, що підлягали сплаті на момент оформлення вказаних митних декларацій становить 11346,68 грн.

Під час розмитнення товару для митного контролю та митного оформлення товарів, що імпортуються на митну територію України позивачем були подані митні декларації від 23.09.2016 №807100000/2016/37098; від 03.03.2017 №UA807170/2017/300546; від 27.06.2017 №UA807170/2017/319178; від 15.08.2017 №UA807170/2017/326752; від 11.12.2017 №UA807170/2017/347387; від 06.02.2018 №UA807170/2018/5250; від 02.05.2018 №UA807170/2018/20469, в яких зазначено код товару згідно УКТ ЗЕД .

За результатами невиїзної перевірки встановлений факт неправильної класифікації товарів, оформлених згідно зазначених митних декларацій.

Згідно висновку робочої групи, яка проводила перевірку, зазначені товари повинні класифікуватись, як герметичні компресори авто кондиціонерів, які використовуються у холодильному обладнанні, де ставка ввізного мита 5% за кодом УКТ ЗЕД .

Позивач з визначенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД не погодилась та 13.02.2019 Харківською ТПП надано експертний висновок №150/19 від 12.02.2019, відповідно до якого вказаний товар має код УКТ ЗЕД .

Не погодившись з постановою в справі про порушення митних правил, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 458 Митного кодексу України (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови), порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з ст. 485 Митного кодексу України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Для притягнення до відповідальності, згідно з статтею 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, щодо коду УКТ ЗЕД ввезеного товару, вини у формі прямого умислу, а також наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Крім того, положеннями ст. 485 Митного кодексу України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно неможливо заявити неправдиві відомості.

Тобто, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта вчинення такого на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (визначений законом порядок сплати податків та зборів).

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 14.02.2020 у справі №159/1687/17, від 22.05.2020 у справі №751/1477/17, від 20.08.2020 у справі № 553/1435/17, від 24.12.2020 у справі № 461/3117/17, від 10.09.2020 у справі №676/5860/16-а.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що суть виявленого порушення митних правил, що слугувала підставою для притягнення позивача до відповідальності згідно з оскаржуваною постановою в справі про порушення митних правил за ст. 485 МК України, полягає у невірному зазначенні позивачем в поданих митних деклараціях коду товару згідно УКТ ЗЕД.

Відповідно до ч.ч. 1, 7, 8 ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться зазначені у цій частині відомості, у тому числі у вигляді кодів.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України.

Митний тариф України врегульовано положеннями Закону України від 19.09.2013 №584-VІІ «Про Митний тариф України» чинними на час виникнення спірних правовідносин, з врахуванням Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, відповідних приміток до розділів та груп, текстового опису товарних позицій, та тих характеристик товару, які є визначальними для класифікації.

Відповідно до положень правила 1 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД: для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до правил.

Пунктом 3 (а) Основних правил визначений порядок класифікації товару у разі коли товар на перший погляд можна віднести до двох чи більше товарних позицій.

Пунктом 4 Основних правил передбачено, що товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Відповідно до ч. 4 ст. 280 Митного кодексу України, ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України.

Тобто, сам по собі факт невірного зазначення коду товару згідно з УКТЗЕД не становить склад правопорушення згідно ст. 485 Митного кодексу України, оскільки згідно з диспозицією вказаної норми порушення митних правил має місце у разі зазначення декларантом: неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту); неправдивих відомостей щодо ваги або кількості товару, країни походження, відправника та/або одержувача товару; неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №640/5082/17, від 14.01.2021 у справі № 640/5081/17.

Крім того, положення Митного кодексу України передбачають, що контрольну функцію стосовно вірності визначення декларантом коду товару за УКТЗЕД здійснює митний орган і законодавцем відповідальність для заявника (декларанта) встановлена не за неправильне визначення декларантом певного коду товару за УКТЗЕД (у разі наявності якої митниця самостійно приймає рішення про визначення коду товару), а за заявлення в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД, тобто недостовірних даних (інформації) стосовно товару, які враховуються при його класифікації віднесення до тієї чи іншої позиції за УКТЗЕД.

Відповідно до ст. 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно з ст. 489 Митного кодексу України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів зазначає, що в оскаржуваній постанові факт подання ОСОБА_1 , як особою уповноваженою на роботу з митницею ФОП « ОСОБА_2 », недостовірних документів чи недостовірної інформації стосовно товару, які враховуються при його класифікації віднесення до тієї чи іншої позиції за УКТЗЕД, не встановлено, доказів наявності такого відповідачем до суду не подано.

За результатами митного оформлення товар випущено у вільний обіг, порушень законодавства та фактів не вірної класифікації у відповідності до УКТ ЗЕД виявлено не було.

Контролюючим органом на підставі акту № 2919/20-40-14-15-07/39524321 від 19.07.2018 перевірки винесено податкові повідомлення рішення від 06.08.2018 № , яким збільшено суму грошового зобов`язанню за платежем: мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності у розмірі 11819 грн (в т.ч. основний платіж 9455,57 грн, штрафна санкція 2363,89 грн) та податкове повідомлення рішення від 06.08.2018 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів суб`єктами підприємницької діяльності у розмірі 2363.89 грн, (в т.ч. основний платіж 1891,11 грн, штрафна санкція 472,78 грн).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 року по справі №520/9796/18, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2021, скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 06.08.2018 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності у розмірі 11819 грн.; та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 06.08.2018 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів суб`єктами підприємницької діяльності у розмірі 2363,89 грн.; та вирішено питання про розподіл судових витрат.

Під час розгляду вказаної справи судом призначена судова товарознавча експертиза, та в рішенні суду від 30.09.2020, що набрало законної сили, зазначено, що наданий висновок судової товарознавчої експертизи свідчить про те, що товар, ввезений за МД від 23.09.2016 №807100000/2016/37098; від 03.03.2017 №UA807170/2017/300546; від 27.06.2017 №UA807170/2017/319178; від 15.08.2017 №UA807170/2017/326752; від 11.12.2017 №UA807170/2017/347387; від 06.02.2018 №UA807170/2018/5250; від 02.05.2018 №UA807170/2018/20469 відповідає товару у товарній підкатегорії за УКТ ЗЕД, а не у товарній підкатегорії за УКТ ЗЕД, яку визначено контролюючим органом в акті перевірки від 19.07.2018 №2919/20-40-14-15-07/39524321.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених по справі обставин, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, а відтак постанова Слобожанської митниці Держмитслужби №0117/80700/19 від 07.02.2019 є протиправною та підлягає скасуванню.

Стосовно стоку притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 467 Митного кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Судовим розглядом встановлено, що між ТОВ «Автозеніт» та «ООО «Меридиан АНК» укладено контракт №UA16RU-AVT від 10.02.2016, №UA17RU-AVT від 20.01.2017. Предметом вказаних контрактів є купівля запчастин до автомобілів. На виконання умов вказаних контрактів, з метою ввезення на митну територію України було складено та направлено на реєстрацію і перевірку вказані МД.

Тобто, про факт декларування товару згідно вищевказаних митних декларацій відповідачу було відомо в момент прийняття таких декларацій до митного оформлення.

Отже, строк накладення адміністративного стягнення за фактом подання митних декларацій сплинув відповідно до останньої декларації 02.11.2018.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 24.12.2020 по справі № 461/3117/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 531 Митного кодексу України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням вказаного вище, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Слобожанської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 27.05.2021 по справі №640/3449/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя С.С. Рєзнікова
Судді А.О. Бегунц Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 05.08.2021 року