Справа № 686/25672/20
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2021-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

05 серпня 2021 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Державної казначейської служби України , Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Державної казначейської служби України, Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо повернення коштів в розмірі 1335,37 грн. ОСОБА_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Хмельницькій області щодо проведення аудиторської перевірки господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Другий відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції винести постанову про закінчення виконавчого провадження №54708071;

- зобов`язати Другий відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції винести постанову про закінчення виконавчого провадження №55396999;

- зобов`язати Другий відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції надіслати до Управління Державної казначейської служби України у м. Хмельницькому Хмельницької області подання про повернення ОСОБА_1 суми 2724,00 грн. єдиного внеску;

- стягнути з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Хмельницькому Хмельницької області суму 2724,00 грн. єдиного внеску;

- стягнути з Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції 297,78 грн.;

- стягнути з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Хмельницькому Хмельницької області пеню за неповернення примусово стягнутих коштів в рахунок єдиного соціального внеску станом на 15.06.2021 на користь ОСОБА_1 в розмірі 1968,63 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за період з листопада 2017 року по квітень 2018 Другий відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції примусово стягнув з ОСОБА_1 в рахунок єдиного внеску кошти в сумі 3021,78 грн. Позивач неодноразово зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо проведення перевірки правильності нарахування та сплати фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 ЄСВ за період з 01.01.2011 по 31.12.2013 та повернути безпідставно стягненні кошти. З відповідними заявами позивач зверталася до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, яке здійснює адміністрування ЄСВ з 01.10.2013. Проте, зазначає, що добровільно кошти не повернуто, в зв`язку із чим порушено права позивача на вільне володіння майном, а тому позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.05.2021 суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

09.06.2021 відповідачем - ГУ ДПС у Хмельницькій області подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що Головне управління ДПС у Хмельницькій області діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

09.06.2021 відповідачем - ГУ ПФУ в Хмельницькій області подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що з 01.10.2013 органи Пенсійного фонду України не займаються адмініструванням єдиного соціального внеску, а тому позивачка звернулася до неналежного органу щодо вирішення питання про повернення сплачених страхувальником коштів. Враховуючи викладене представник відповідача вважає, що підстав для визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо повернення коштів в розмірі 1335,37 грн. ОСОБА_1 немає.

18.06.2021 позивачем подано до суду клопотання про призначення почеркознавчої експертизи у справі, в якій остання просила суд призначити почеркознавчу експертизу по встановленню не ідентифікованих ознак почерку та підпису ОСОБА_1 на заяві від 29.11.2011, вх. 38434/05-25, яка адресована начальнику Управління ПФУ у м. Хмельницькому Мудрій Л.А. та яку позивач не писала. На вирішення експертизи позивач просить суд поставити питання: Чи виконано текст в оригіналі заяви від 29.11.2011 та підпис ОСОБА_1 .?

Суд розглянувши подану заяву зазначає, що предметом розгляду даної справи є протиправна бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо повернення коштів в розмірі 1335,37 грн. ОСОБА_1 та Головного управління ДПС у Хмельницькій області щодо проведення аудиторської перевірки господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та зобов`язання Державну казначейську службу України і Другий відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії.

Відповідно до статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Суд зазначає, що судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування.

Окрім того, позивачем не наведено, як саме висновок експерта за вказаними ним питаннями може вплинути на розгляд справи по суті, та чи може такий висновок мати значення для встановлення істини у справі, а також для повного та всебічного вирішення цього спору. Клопотання не містить обґрунтування, яким чином відповіді на поставлені питання можуть підтвердити чи спростувати позовні вимоги.

Беручи до уваги наведене, суд вказує на те, що з`ясування обставин, які мають значення для справи, та входять до предмету доказування, не потребує спеціальних знань, натомість передбачає оцінку доводів сторін та наявних у справі документів. Обставини у даній справі можуть бути встановлені на підставі пояснень представників сторін, письмових доказів, інших засобів доказування, без отримання висновку експерта.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_1 про призначення почеркознавчої експертизи в адміністративній справі є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

07.07.2021 відповідачем - Державною казначейською службою в особі Управління Державної казначейської служби України у м. Хмельницькому Хмельницької області подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що станом на 05.07.2021 рахунки за надходженнями органів ДПС в Управлінні Державної казначейської служби України у м. Хмельницькому Хмельницької області не відкриті. Враховуючи зазначене, повернути єдиний внесок можуть органи, що контролюють справляння надходжень бюджету, тобто органи ДПС.

Відповідач - Другий відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції відзиву на позовну заяву не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, як платник єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

23.01.2019 ОСОБА_1 звернулась з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо повернення коштів в сумі 768,01 грн. та 567,36 грн., як незаконно стягнуті (ст. 26 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» ). Також, зазначила, що ГУ ПФУ в Хмельницькій області не надано відповідь про результати перевірки, згідно заяви від 04.12.2018.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом від 05.02.2019 № 182/М-8 повідомило, що підстав для повернення коштів немає. Також, повідомило позивача про те, що оскільки вона з 01.01.2011 перебувала на спрощеній системі оподаткування (єдиний податок) їй необхідно було сплатити єдиний внесок в сумі 4010,30 грн. за 2011 рік до 20.01.2012, за 2012 рік в сумі 4572,42 грн. до 21.01.2013, за І квартал 2013 року в сумі 1194,03 грн. до 22.04.2013, за II квартал 2013 року в сумі 1194,03 грн. до 22.07.2013. Щодо надання відповіді про результати перевірки відповідач у листі зазначив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на заяву позивача від 04.12.2018 повідомлено ОСОБА_1 листом №41163/09 від 28.12.2018 про те, що відповідно до ст. 20 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зі змінами та доповненнями, для проведення позапланової перевірки щодо додержання суб`єктом господарювання вимог у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування надаються бухгалтерські та інші первинні документи, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. В листі також зазначено перелік документів, що підлягають перевірці, та запропоновано повідомити про конкретну дату та місце проведення даної перевірки. Станом на 05.02.2019 відповіді на лист Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від ОСОБА_1 не надходило. Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 повідомлено, що перевірка щодо сплати страхових внесків ОСОБА_1 , як фізичної особи-підприємця буде проведена після надання необхідних документів за період з 2000 р. по 2010 р..

23.01.2019 ОСОБА_1 звернулась з заявою до ГУ ДФС у Хмельницькій області, в якій просила повернути кошти в сумі 2554,42 грн., як не законно стягнуті, окрім того зазначила про те, що контролюючим органом не надано рішення контролюючого органу про анулювання свідоцтва платника єдиного податку та рішення про нарахування недоїмки з ЄСВ.

ГУ ДПС у Хмельницькій області 15.02.2019 засобами поштового зв`язку на адресу позивача направлено відповідь №6452/м/22-01-58-06 про розгляд заяви, в якій відповідачем зазначено про те, що позивачеві було анульовано єдиний податок 30.09.2014, у зв`язку з наявним боргом протягом двох послідовних кварталів. Рішення про анулювання єдиного податку було направлено засобами поштового зв`язку на адресу місця реєстрації ОСОБА_1 . Станом на 24.01.2019 переплата по єдиному внеску відсутня.

Відповідь №6452/м/22-01-58-06 від 15.02.2019 ОСОБА_1 отримала особисто 18.02.2019, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Бездіяльність відповідачів щодо повернення коштів єдиного соціального внеску позивач вважає протиправною, що стало підставою для звернення до суду із позовом.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд вказує наступне.

Визначаючись щодо позовних вимог позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, суд зазначає послідуюче.

Як вже було зазначено вище, ОСОБА_1 23.01.2019 звернулася з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо повернення коштів.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом від 05.02.2019 № 182/М-8 повідомило, що підстав для повернення коштів немає.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464 (в редакції, що діяла до внесення змін Законом України від 04.07.2013 №406)), фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, визначені платниками єдиного внеску і зобов`язані були згідно з п. 3 ч. 1 ст. 7 та ч. 11 ст. 8 Закону, сплачувати єдиний внесок в розмірі 34,7% від бази нарахування єдиного внеску, що визначався такими платниками самостійно. При цьому сума єдиного внеску не могла бути меншою за розмір мінімального страхового внеску. Мінімальний страховий внесок складав 34,7% від розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно частини восьмої статті 9 Закону (в редакції, що діяла до внесення змін Законом України від 18.09.2012 № 5292) фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20-го числа місяця, що настає за базовим звітним періодом, що дорівнює календарному року, а в редакції з 01.01.2013, що дорівнює календарному кварталу.

Суми єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у встановлені строки, вважаються недоїмкою і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_1 з 01.01.2011 перебувала на спрощеній системі оподаткування (єдиний податок), внаслідок чого їй необхідно було сплатити єдиний внесок в сумі 4010,30 грн. за 2011 рік до 20.01.2012, за 2012 рік в сумі 4572,42 грн. до 21.01.2013, за І квартал 2013 року в сумі 1194,03 грн. до 22.04.2013, за II квартал 2013 року в сумі 1194,03 грн. до 22.07.2013.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 29.11.2011 Управлінням Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому перераховано кошти з розрахункового рахунку, як фізичної особи підприємця 2220 в рахунок сплати єдиного внеску за найманих працівників на розрахункові рахунки НОМЕР_1 (36,8% за найманих працівників) в сумі 699,57 грн. та 2220 (3,6% утримання за найманих працівників) в сумі 68,44 грн. (разом 768,01 грн.).

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи» № 406-VІІ від 04.07.2013 Пенсійним фондом України Міністерству доходів і зборів України, яке реорганізоване в Державну податкову службу України, передано реєстр страхувальників та інформацію про сальдо розрахунків (борг/переплату) зі сплати єдиного внеску страхувальників станом на 30 вересня 2013 року.

Згідно особового рахунку ОСОБА_1 передано заборгованість із сплати єдиного соціального внеску в сумі 1618,91 грн. та переплату згідно особового рахунку сплати єдиного внеску за найманих працівників у сумі 15,56 грн.

Окрім того, згідно особового рахунку позивача відсутні відомості, щодо стягнутих сум у розмірі 567,36 грн., вищезазначені зараховані суми коштів в рахунок єдиного соціального внеску сплачені позивачем самостійно.

При цьому, позивач не надав до суду належних доказів стосовно незаконно стягнутих з нього на користь пенсійного органу коштів в розмірі 567,36 грн.

Також, судом встановлено, що в провадженні Хмельницького окружного адміністративного суду перебувала на розгляді адміністративна справа № 2240/2665/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області, Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання дій протиправними. Хмельницький окружний адміністративний суд у рішенні від 31.10.2018 по справі № 2240/2665/18, яке набрало законної сили 03.12.2018, досліджував обставини щодо зарахування сплачених сум в розмірі 768,01 грн. в рахунок сплати боргу з єдиного соціального внеску та відмовив у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Процедуру зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) або повернення платникам, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску визначає Порядок зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 16 січня 2016 року № 6.

Відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 6 помилково сплачені суми у випадках, передбачених підпунктами 3 та 4 пункту 5 цього Порядку, підлягають поверненню з урахуванням положень статті 43 Податкового кодексу України та пункту 12 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Пунктом 7 Порядку № 6 передбачено, що заява про повернення коштів, що надміру сплачені страхувальниками, залишається без задоволення у таких випадках: невідповідність заяви Формі, визначеній у додатку 1 до цього Порядку; недостовірність викладеної у заяві платника інформації; подання заяви не за місцем обліку надміру та/або помилково сплачених сум єдиного внеску; наявність у платника заборгованості зі сплати єдиного внеску та/або фінансових санкцій.

Згідно з підпунктами 43.1.- 43.3. пункту 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи» № 406-VII від 04.07.2013 починаючи з 01.10.2013 адмініструванням єдиного соціального внеску страхувальників займаються відповідні органи Державної податкової служби України.

Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для задоволення позову в цій частині, оскільки відсутні підстави для висновку про порушення відповідачем положень чинного законодавства України.

Що стосується позовних вимог заявлених до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, суд виходить з наступного.

До 01.10.2013 функції адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування виконували органи Пенсійного фонду України. З 01.10.2013 дані функції були передані Державній фіскальній службі України.

Відповідно до пп. 2.4 п. 2 ст. 6 Закону №2464, платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У зв`язку з набранням чинності Законом України від 06 грудня 2016 року №1774- VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким внесені зміни до Закону України від 08 липня 2010 року №2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи підприємці, які перебувають на загальній системі оподаткування.

Єдиний внесок для фізичних осіб - підприємців, які перебувають на загальній системі оподаткування, нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податку на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (пункт 2 частини першої статті 7 Закону).

Законом України від 06 грудня 2016 № 1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 1774) було внесено зміни до Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями (далі - Закон № 2464), зокрема щодо нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - ЄВ) ФОП, у тому числі ФОП - платниками єдиного податку, та особами, які провадять незалежну професійну діяльність, які набули чинності з 01 січня 2017.

Відповідно до ч.4 ст. 4 Закону № 2464 право на звільнення від сплати ЄВ за себе мають ФОП за умови, що вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого ст. 26 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками ЄВ виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Платники ЄВ зобов`язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати ЄВ (п. 1 частини другої ст. 6 Закону № 2464).

ЄВ підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята ст. 9 Закону № 2464).

Також, платниками єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідно до пп. 4 та 5 частини першої ст. 4 Закону № 2464 є ФОП, у тому числі ФОП - платники єдиного податку та особи, які провадять незалежну професійну діяльність. ЄВ нараховується:

- для ФОП (крім ФОП - платників єдиного податку) та осіб які провадять незалежну професійну діяльність, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума ЄВ не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Відповідно до частини 1 ст. 19 Закону № 2464 «реєстр страхувальників» - автоматизований банк відомостей, створений для ведення обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - страхувальників.

Реєстр страхувальників формує та веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, користувачами цього реєстру є органи ДПС, Пенсійний фонд та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Судом встановлено, що на заяву ОСОБА_1 відповідачем - Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області повідомлено, про те, що позивачу анульовано єдиний податок 30.09.2014, у зв`язку з наявним боргом протягом двох послідовних кварталів. Рішення про анулювання єдиного податку направлено засобами поштового зв`язку на адресу місця реєстрації ОСОБА_1 . Станом на 24.01.2019 переплата по єдиному внеску відсутня.

За таких обставин, суд робить висновок, що кошти в сумі 2554,42 грн., як платежі зі сплати єдиного соціального внеску не можуть бути стягнуті з Головного управління ДПС у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 ..

Суд зазначає, що позовна вимога позивача про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області щодо проведення аудиторської перевірки господарської діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що згідно п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Отже, органи ДПС не наділені повноваженнями на проведення аудиторської перевірки.

Стосовно позовних вимог позивача до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, суд зазначає наступне.

З матеріалів доданих до справи судом встановлено, що на виконанні у Другому відділу ДВС у місті Хмельницькому перебуває виконавче провадження ВП № 55396999 по виконанню вимоги № ф-2541-23/у від 07.12.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДФС у Хмельницькій області 7916,63 грн.

Також, в матеріалах справи містяться розпорядження державного виконавця Козій Т.В., які затверджені начальником відділу державної виконавчої служби у ВП № 55396999, з яких судом встановлено, що на виконання вимоги № ф-2541-23/у від 07.12.2015 ГУ ДФС у Хмельницькій області частково надходили грошові кошти, які стягнуто з ОСОБА_1 при примусовому виконанні виконавчого документа № ф-2541-23/у виданого 07.12.2015.

Пунктом 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Проте, позивачем не надано до суду доказів повного виконання вимоги № ф-2541-23/у від 07.12.2015 ГУ ДФС у Хмельницькій області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДФС у Хмельницькій області 7916,63 грн., внаслідок чого суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача винести постанову про закінчення виконавчого провадження №55396999.

Позовна вимога про зобов`язання Другий відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції надіслати до Управління Державної казначейської служби України у м. Хмельницькому Хмельницької області подання про повернення ОСОБА_1 суми 2724,00 грн. єдиного внеску є похідною від вимог про зобов`язання Другий відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції винести постанову про закінчення виконавчого провадження №55396999, а тому не належить до задоволення.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції 297,78 грн., суд зазначає, що вона не належить до задоволення, оскільки є необґрунтованою та не доведеною.

Також, позивач просить суд зобов`язати Другий відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції винести постанову про закінчення виконавчого провадження №54708071.

Однак, представником Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції надано до суду пояснення, в яких останній зазначив, що на виконанні у Другому відділу ДВС у місті Хмельницькому перебувало виконавче провадження ВП № 54708071 по виконанню вимоги № Ф-5292 У від 28.05.2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління Пенсійного фонду у м. Хмельницькому боргу в сумі 424,88 грн. Вище вказане виконавче провадження було завершено у зв`язку із повним фактичним виконанням 11.12.2017.

При цьому представник Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у поданих поясненнях пояснив, що надати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 54708071 немає можливості, оскільки сплинув трирічний термін зберігання документів в архіві, а дане виконавче провадження перебувало на виконанні у 2017 році.

Системний аналіз вимог Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що у разі наявності чинної постанови про закінчення виконавчого провадження, прийняття нової постанови з цього ж питання буде порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та, відповідно, приписів ч. 2 статті 19 Конституції України.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд не вбачає правових підстав для зобов`язання відповідача винести постанову про закінчення виконавчого провадження №54708071.

Стосовно позовних вимог позивача про стягнення з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Хмельницькому Хмельницької області суму 2724,00 грн. єдиного внеску та пеню за неповернення примусово стягнутих коштів в рахунок єдиного соціального внеску станом на 15.06.2021 на користь ОСОБА_1 в розмірі 1968,63 грн., суд зазначає, що вищезазначеним вимогам позивача має передувати факт встановлення неправомірних дій з боку контролюючого органу щодо не законного стягнення коштів.

Судом під час розгляду справи не встановлено протиправності дій чи бездіяльності відповідачів, як суб`єктів владних повноважень.

Суд наголошує, що судовому захисту підлягають виключно порушені права та інтереси позивача, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, а тому такі позовні вимоги не підлягають задоволенню, як такі, що заявлені передчасно.

Суд зазначає, що згідно з вимогами ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Державної казначейської служби України, Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Судові витрати в порядку статті 139 КАС України розподілу між сторонами не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідачі:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 43142957) Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350) Державна казначейська служба України (вул. Бастіонна, 6, м. Київ 14, 01014 , код ЄДРПОУ - 37567646) Другий відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Тернопільська, 13/2, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 37225071)
Головуючий суддя /підпис/ І.І. Тарновецький

"Згідно з оригіналом"
Суддя І.І. Тарновецький