Справа № 240/1732/21
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
06 серпня 2021 року м. Житомир справа № 240/1732/21
категорія 111010000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтенд Плюс" до Головного управління ДПС у Житомирській області, Головного управління ДПС у Житомирській області, як відокремлений підрозділ ДПС України, про визнання протиправним та скасування розпорядження,
В обґрунтування позову зазначає, що при подачі заяви на отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним позивачем подано всі копії дозвільних документів необхідних для отримання ліцензії, перелік яких передбачено Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 29.12.2019 №481/95-ВР, отже у відповідача відсутні правомірні підстави для анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі у зв`язку з поданням заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії.
Ухвалою суду від 10.02.2021 задоволено заяву ТОВ "Інтенд Плюс" про забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження №18-р від 27.01.2021. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 вказану ухвалу від 10.02.2021 скасовано, у задоволенні заяви відмовлено.
Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 10.03.2021 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до наказів Житомирського окружного адміністративного суду: № 01-35-В від 27.05.2021 (у період з 14.06.2021 до 29.06.2021) та № 01-45В від 30.06.2021 (у період з 12.07.2021 по 26.07.2021), суддя Єфіменко О.В. перебувала у щорічній відпустці, тому розгляд справи відкладався.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, які беруть участь, суд встановив наступне.
Працівники Головного управління ДПС у Житомирській області провели 29.12.2020 фактичну перевірку діяльності ТОВ «Інтенд Плюс» за місцем здійснення торгівлі за вказано вище адресою та результати перевірки відобразили в акті (а.с. 6-11). Перевіркою встановлено факт подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.
Як пояснює відповідач - в пакеті документів, необхідних для отримання ліцензії суб`єктом господарювання надано дозвіл Управління Держпраці у Житомирській області №123.20.18 від 12.02.2020. Відповідно до даного документу позивачу дозволяється експлуатувати:
1. Колонки паливо розподільчі типу «Геркон», зав. №№1223, 1231, 2019 року виготовлення, Україна - 2 од.
3. Резервуари типу РГС-10 для зберігання нафтопродуктів, V=10м3, зав.№№51,52,53,1990 року виготовлення - 3 од.
4. Ємність для зберігання зрідженого газу пропан-бутану, У=9,5-3, зав. №4222, 1982 року виготовлення, СРСР.
Під час проведення фактичної перевірки встановлено, що в своїй господарській діяльності за адресою місця торгівлі пальним ТОВ «Інтенд Плюс» використовує обладнання, яке відрізняється від тих, що зазначені у дозволі №123.20.18 від 12.02.2020 Управління Держпраці у Житомирській області: резервуар типу РГС-10 для зберігання нафтопродуктів, У-10 мЗ, зав. №№51,52,53 рік виготовлення - 2019, країна виробник - Україна. В даному випадку, встановлено наступні відмінності у фактичних характеристиках резервуару РГС-10, в порівнянні з інформацією, яка була надана ТОВ «Інтенд Плюс» для отримання ліцензії: рік виготовлення відповідно до наданих документів 1990, фактичний - 2019 рік; країна виробник відповідно до наданих документів - СРСР, встановлений виробник - Україна.
Вважаючи зазначене розпорядження протиправним а висновки відповідача неправильними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.
Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 29.12.2019 № 481/95-ВР (далі - Закон України №481) визначено, що роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів.
Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Місце роздрібної торгівлі пальним - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для роздрібної торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування.
Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.
Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію. У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).
У статті 3 Закону України №481 передбачено, що ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі: заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво); рішення про скасування державної реєстрації суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво); несплати чергового платежу за ліцензію протягом 30 днів від моменту призупинення ліцензії; рішення суду про встановлення факту незаконного використання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) марок акцизного податку; рішення суду про встановлення факту фальсифікації суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольних напоїв або тютюнових виробів, або пального; отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами; встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії; документа, який засвідчує передачу іншому суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) у власність, володіння та/або користування приміщень та обладнання, що забезпечують повний технологічний цикл виробництва алкогольних напоїв; рішення суду про встановлення невідповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції; рішення суду про встановлення факту переробки, виробництва та/або реалізації малим виробництвом виноробної продукції вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових із виноматеріалів, придбаних та/або отриманих шляхом переробки придбаних плодів, ягід, винограду, меду; рішення суду про встановлення факту переробки, виробництва та/або реалізації малим виробництвом виноробної продукції вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових із використанням спирту та/або перевищення об`єму виробництва продукції, зазначеного у статті 1 цього Закону.
Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання.
З огляду на системний аналіз вказаної норми, законодавцем закріплений вичерпний перелік підстав, за яких може бути анульована ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним.
Однак, суд критично ставиться до зазначених доводів відповідача, зважаючи на наступне.
Відповідно до ст.15 Закону України №481 суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.
У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в податкових органах.
Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:
документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;
акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;
дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.
Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.
Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.
Проте, як стверджує відповідач, при проведенні фактичної перевірки встановлено невідповідність цих даних, а саме рік виготовлення відповідно до наданих документів 1990, фактичний - 2019 рік; країна виробник відповідно до наданих документів - СРСР, встановлений виробник - Україна.
Як пояснив представник позивача в додатку до висновку експертизи №21324155.68.20 Державного підприємства "Подільський експертно-технічний центр Держпраці" (а.с. 137) вказано рік виготовлення відповідно до наданих документів 1990, країна виробник Україна, виправивши описку у висновку за таким же ж номером у висновку експертизи №21324155.68.20, де вказано рік виготовлення 2019 (а.с. 69-70).
Суд перевіривши надані документи встановив, що такі дані підтверджуються іншими документами в матеріалах справи - копіями технічних паспортів на резервуари, заводські номери №№51,52,53, де видно, що рік встановлення 1990 (а.с.66-69), Стосовно визначеного контролюючим органом виробника Україна, суд зазначає в 1990 році ще існував СРСР, а держава Україна утворилася внаслідок розпаду Радянського Союзу й проголошення нею незалежності 24 серпня 1991 року, відповідно в 1990 році країною виготовлення не може бути Україна.
В дозволі Управління Держпраці у Житомирській області №123.20.18 від 12.02.2020 вказано, що позивачу дозволяється експлуатувати серед іншого: резервуари типу РГС-10 для зберігання нафтопродуктів, V=10м3, зав.№№51,52,53,1990 року виготовлення - 3 од.
Яким чином під час фактичної перевірки було встановлено рік виготовлення 2019 вказаних резервуарів типу РГС-10 для зберігання нафтопродуктів, суду відповідачем достовірно не доведено, що позбавляє суд можливості встановити з яких висновків виходив відповідач, приймаючи спірне розпорядження.
З огляду на встановлені у справі обставини, суд дійшов до висновку, що ТОВ «Інтенд Плюс» при поданні заяви на отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним позивачем подано всі копії дозвільних документів необхідних для отримання ліцензії, перелік яких передбачено Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 29.12.2019 №481/95-ВР, отже у відповідача відсутні правомірні підстави для анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі у зв`язку з поданням заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії.
При цьому, суд звертає увагу на те, що під час видачі позивачу вказаної ліцензій підстав для відмови у її видачі відповідачем встановлено не було.
Підсумовуючи наведене, суд дійшов до висновку, що відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, не надано суду достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів а як наслідок спірне розпорядження підлягає скасуванню, як протиправне та безпідставне.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов до висновку про задоволення позову.
У силу приписів ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Рішення суду складено у повному обсязі: 06 серпня 2021 року.