Справа № 260/2529/20
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 рокуЛьвівСправа № 260/2529/20 пров. № А/857/11154/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Судової-Хомюк Н.М., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання Гром І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року у справі № 260/2529/20 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до начальника управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради Зотової Наталії Василівни, управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Мукачівське управління Державної казначейської служби України Закарпатської області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Калинич Я.М.,

час ухвалення рішення 14.04.2021 року,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення 26.04.2021 року,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) через представника - адвоката Ковача Івана Васильовича, звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Начальника управління праці та соціального захисту населення Мукачівської міської ради Зотової Наталії Василівни (далі відповідач 1), Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Мукачівської міської ради (далі відповідач 2), третя особа без самостійних вимог на боці відповідачів - Мукачівське управління Державної казначейської служби України Закарпатської області (далі третя особа), в якому просить суд:

1. Визнати протиправною та скасувати постанову Управління праці та соціального захисту населення Мукачівської міської ради №ОМС-ЗК/2183/01/НП/03СП-ФС від 27.04.2020 про накладення уповноваженими посадовими особами на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 75568,00 гривень.

2. Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Мукачівської міської ради повернути ОСОБА_1 сплачені на виконання постанови №ОМС-ЗК/2183/01/НП/03СП-ФС від 27.04.2020 року кошти в розмірі 37784,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що керівником Управління праці та соціального захисту населення Мукачівської міської ради 27.04.2020 року винесено постанову № ОМС-ЗК/2183/01/НП/03/СП-ФС про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу в розмірі 75568,00 грн. Підставою винесення постанови є складання акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 05.03.2020 року № ОМС - ЗК/2183/01/НП. З вказаною постановою позивач не погоджується, оскільки остання була винесена відповідачем без врахування всіх обставин та без врахуванням поданих позивачем документів і клопотань.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року у справі № 260/2529/20 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що направлення на перевірку видані на іншу особу, а саме ОСОБА_1 , чому суд першої інстанції не надав належної оцінки.

Просить скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року у справі № 260/2529/20 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.309 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи задоволенні позовних вимог у справі, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням встановлених обставин у справі, досліджених доказів, пояснень свідків та доводів, наданих позивачем та відповідачем, постанова № ОМС-ЗК/2183/01/НП/03/СП-ФС від 27.04.2020 року про накладення уповноваженими посадовими особами на ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 75 568,00 грн., за вчинення дій, передбачених абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України (у шістнадцяти кратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення), є законною та обґрунтованою, складеною на підставі та у відповідності до норм діючого законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 26.02.2020 року служба у справах дітей Мукачівської міської рад звернулася до управління праці та соціального захисту населення Мукачівської міської ради з листом щодо вирішення питання проведення перевірок дотримання вимог чинного законодавства щодо праці неповнолітніх власниками та орендарями закладів, що надають послуги миття автомобілів. Зокрема і щодо позивача по вул. Пряшівській-об`їзній (Мойкар) за поворотом з АДРЕСА_1 -об`їзна (том справи І, а.с.38 на звороті).

Відповідно до наказу управління праці та соціального захисту населення Мукачівської міської ради від 05.03.2020 року № 12/01-07 Про проведення інспекційного відвідування на підставі листа служби у справах дітей Мукачівської міської ради наказано завідувачу сектору, інспектору праці сектору з питань праці управління праці та соціального захисту населення Мукачівської міської ради Бедринець Л.Ю. провести інспекційне відвідування фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , щодо додержання законодавства про працю в частині 1 п. 3 пп. 3.1, 3.7, 3.9, 3.10, п. 11 пп. 11.1 акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України № 1338 від 18.08.2017 року.

05.03.2020 року управлінням праці та соціального захисту населення Мукачівської міської ради було видано направлення на проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 код РНОКПП НОМЕР_1 .

За результатами інспекційного відвідування посадовою особою управління праці та соціального захисту населення Мукачівської міської ради було складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 05.03.2020 року № ОМС-ЗК/2183/01/НП, в якому відображено наступне:

Завідувачем сектору, інспектором праці сектору з питань праці Бедринець Л.Ю. з метою проведення інспекційного відвідування перевірки додержання законодавства про працю щодо дотримання трудового законодавства при оформленні трудових відносин з найманими працівниками, відповідно до наказу від 05.03.2020 р. № 12/01-07 та направлення №353/01-19 здійснено спробу проведення інспекційного відвідування фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за місцем здійснення підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_1 , автомийка ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 здійснювалося перешкоджання в спілкуванні та веденню конфіденційної розмови з працівниками, яких було допущено до роботи, а саме миття транспортних засобів, що підтверджується відеофіксацією. На підставі викладеного встановлено, що фізична особа підприємець ОСОБА_1 здійснив перешкоджання в проведенні інспекційного відвідування завідувачу сектору, інспектору праці сектору з питань праці Бедринець Л.Ю. з метою перевірки додержання законодавства про працю щодо прихованих трудових відносин з найманими працівниками, чим порушив вимоги ст. 259 КЗпП України та за що передбачена відповідальність за ст. 265 КЗпП України. Спроба проведення інспекційного відвідування зафіксована засобами відеотехніки.

13.03.2020 року позивачем було подано заперечення на акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ОМС-ЗК/2183/01/НГ від 05.03.2020 року.

16.03.2020 року управлінням праці та соціального захисту населення Мукачівської міської ради була надана вмотивована відповідь на заперечення до акту, відповідно до якої зазначено, що посадовою особою інспектором праці під час спроби провести інспекційне відвідування було дотримано всі вимоги щодо можливості провести інспекційне відвідування.

Також, 23.03.2020 року Управлінням Держпраці у Закарпатській області було розглянуто звернення позивача щодо можливих порушень порядку здійснення контролю, які відбулися без пред`явлення відповідного направлення інспекторами праці Мукачівської міської ради. За результатами розгляду звернення позивача, Управлінням Держпраці у Закарпатській області було роз`яснено, що у разі, якщо інспекційне відвідування проводилося з питань не задекларованої праці, та дії інспектора праці Мукачівської міської ради є правомірними. У разі, якщо перевірка проводилася з інших питань трудового законодавства, інспектор праці повинен керуватися нормами Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Рішенням управління праці та соціального захисту населення Мукачівської міської ради від 15.04.2020 року № ОМС-ЗК/2183/01/НП/03/СП призначено справу про накладення штрафу до розгляду на 27 квітня 2020 року.

27 квітня 2020 року начальником управління праці та соціального захисту населення Мукачівської міської ради було винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ОМС-ЗК/2183/01/НП/03/СП-ФС, якою накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 75 568,00 грн. Після винесення постанови про накладення штрафу, позивачем з метою виконання вказаної постанови, було сплачено 50 відсотків від суми штрафу.

Вважаючи постанову про накладення штрафу уповноваженими особами протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон № 877).

Так, у відповідності до ст. 1 Закону України № 877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

У відповідності ч. 1 ст. 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 (далі Порядок № 823).

Відповідно до абз. 1 п. 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Заходи контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються інспекторами праці виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, дотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад) у формі, визначеній абзацом першим цього пункту (абзац другий пункту 2 Порядку № 823).

Згідно пп. 3 п. 5 Порядку № 823 підставами для здійснення інспекційних відвідувань є, зокрема, рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Апеляційний суд встановив, що підставою для винесення управлінням праці та соціального захисту населення Мукачівської міської ради наказу від 05.03.2020 року № 12/01-07 Про проведення інспекційного відвідування стала ч. 3 ст. 34 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, ст. 259 КЗпП України, Конвенція про інспекцію праці у промисловості і торгівлі № 81, ратифікованою Законом України № 1985-VI від 08.09.2004 року, Конвенція про інспекцію праці в сільському господарстві № 129, ратифікованою Законом України № 1986-IV від 08.09.2004 року, постанова Кабінету Міністрів України № 1132 від 04.12.2019 року Про внесення змін до Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю та лист начальника служби у справах дітей Мукачівської міської ради.

Відповідно до зазначеного наказу було видано направлення від 05.03.2020 року № 353/01-19 посадовій особі завідувачу сектору, інспектору праці сектору з питань праці управління праці та соціального захисту населення Мукачівської міської ради Бедринець Л.Ю. на проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 (строк дії направлення з 05.03.2020 р. по 13.03.2020 р.).

Як не заперечується апелянтом, інспекційне відвідування відповідачем не було проведено, про що складений відповідний акт № ОМС-ЗК/2183/01/НП від 05.03.2020 року про неможливість проведення інспекційного відвідування.

Відповідно до п. 10 Порядку № 823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право:

1) під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;

3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;

5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;

6) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

П. 11 Порядку № 823 встановлено, що вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

Згідно пп. 3 п. 13 Порядку № 823 під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі:

- відсутності службового посвідчення;

- коли на офіційному веб-сайті Держпраці не оприлюднено уніфікованої форми акта інспекційного відвідування.

В свою чергу, згідно акту про неможливість проведення інспекційного відвідування № ОМС-ЗК/2183/01/НП від 05.03.2020 року об`єктом відвідування ФОП ОСОБА_1 здійснювалося перешкоджання в спілкуванні та веденні конфіденційної розмови з працівниками, яких було допущено до роботи, а саме, миття транспортних засобів, що підтверджується наявною в матеріалах справи відео фіксацією нагрудної камери інспектора праці.

Згідно п. 14 Порядку № 823 у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці, зокрема щодо реалізації прав, передбачених пунктом 10 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі Порядок № 509).

П. 2 Порядку № 509 визначено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи) накладаються, зокрема на підставі акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування.

Відповідальність за порушення законодавства про працю передбачена статтею 265 КЗпП України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що помилка у документах має місце, однак номер реєстраційного номеру облікової картки платника податків у таких зазначена вірно, а саме позивача ОСОБА_1 , а тому апеляційний суд вважає, що вони самі по собі не впливають на законність прийнятого рішення.

Вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази, пояснення свідків, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова № ОМС-ЗК/2183/01/НП/03/СП-ФС від 27.04.2020 року про накладення уповноваженими посадовими особами на ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 75 568,00 грн., за вчинення дій, передбачених абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України (у шістнадцяти кратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення), є законною та обґрунтованою, складеною на підставі та у відповідності до норм діючого законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вжив усіх заходів для всебічного і повного дослідження обставин справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги належним чином необґрунтовані, непідтверджені наявними матеріалами справи та не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року у справі № 260/2529/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Н. М. Судова-Хомюк
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 04.08.2021 року