Справа № 200/2967/21-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2021 року справа №200/2967/21-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Гайдара А.В., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 р. у справі №200/2967/21-а (головуючий І інстанції Арестова Л.В., повне судове рішення складено 21.04.2021 року у м. Слов`янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив визнати бездіяльність відповідача, яка полягає у відмові у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення із заявою 15.12.2020 року протиправною та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 достроково пенсію за віком, як військовослужбовцю, який брав участь у бойових діях, та з умовою для чоловіків після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня подання заяви 15.12.2020 року (а.с. 1-3).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, які полягають у відмові у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення із заявою 15.12.2020 року. Визнано протиправним та скасовано Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 22 грудня 2020 року № 97 про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 грудня 2020 року № 13167 щодо призначення пенсії за віком (зі зниженням віку) відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до стажу ОСОБА_1 період його участі в бойових діях на території Республіки Афганістан з 29 жовтня 1983 року по 29 квітня 1985 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 66-70).

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати рішення, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування зазначено, що згідно наданих документів про стаж, загальний страховий стаж складає 23 роки 11 місяців 6 днів, є недостатнім для призначення пенсії. До обов`язкових документів позивач не надав довідку з військового комісаріату про період бойових дій та для внутрішньо переміщених осіб заяву на відкриття рахунку в «Ощадбанку». Оскільки відсутній необхідний страховий стаж (25 років) та не підтверджено участь у бойових діях, у призначенні пенсії за віком згідно заяви від 15.12.2020 позивачу відмовлено (а.с. 80-84).

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

З огляду на наведене суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги відповідача, не надаючи оцінку судовому рішенню в тій частині, яка сторонами не оскаржується.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4-5).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 11 листопада 1998 року позивач є учасником бойових дій (а.с. 6).

Згідно з довідкою від 15 грудня 2020 року № 3008- ОСОБА_1 є особою яка має статус внутрішньо переміщеною особи (а.с. 35).

15 грудня 2020 року позивач звернувся до управління відповідача з заявою № 13167 про призначення пенсії.

До заяви про призначення пенсії надані такі документи:

- довідку внутрішньо - переміщеної особи;

- паспорт та рнокпп;

- посвідчення УБД;

- військовий квиток.

Позивачу відповідачем було встановлено строк до 14 березня 2021 року, протягом якого він повинен був надати до управління:

- довідку про участь у бойових діях;

- заяву «Ощадбанку»;

- довідку про заробітну плату за 60 місяців до 01.07.2000 року.

Під вказаним переліком документів, які необхідно надати, міститься підпис позивача (а.с. 29).

22 грудня 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві прийнято рішення № 97 про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 у якому зазначається, що відповідно до п. 4 Постанови КМУ від 20.08.2014 року № 413 для осіб, які проходять службу у військових частинах (органах, підрозділах), установах та організаціях або на підприємствах, які постійно дислокуються чи розташовані безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції, підставою для надання особам статусу учасника бойових дій, про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення необхідно надати такі документи:

- витяги з наказів керівника антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення.

Вказано, що згідно наданих позивачем документів про стаж, загальний страховий стаж позивача складає 23 роки 11 місяців 6 днів, і він є недостатнім для призначення пенсії. До обов`язкових документів заявник не надав довідку з військового комісаріату про період бойових дій та для внутрішньо переміщених осіб заяву на відкриття рахунку в «Ощадбанку».

На підставі викладеного відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком (зі зниженням віку) відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 27).

Крім того, листом від 15 січня 2021 року № 2600-0303-8/5043 відповідачем повідомлено позивача, що йому відмовлено у призначенні пенсії згідно заяви від 15.12.2020 року № 13167 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу та не підтвердженням участі у бойових діях. Також вказано, що до обов`язкових документів позивач не надав довідку з військового комісаріату про період бойових дій та для внутрішньо переміщених осіб заяву про відкриття рахунку в «Ощадбанку» (а.с. 15-17).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі частини першої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону №1058 право на призначення дострокової пенсії за віком мають, зокрема, військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Як визначено абзацом першим частини першої статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону №1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Статтею 57 Закону №1788-ХІІ передбачено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Згідно з пунктом 3 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, участь у бойових діях у воєнний час зараховується до вислуги років із розрахунку один місяць служби за три місяці.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. №637 (далі Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 6 Порядку №637 для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки військових комісаріатів, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС; довідки архівних і військово-лікувальних установ. Військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до трудового стажу на підставі довідок військових комісаріатів, які видаються в порядку, що визначається Міноборони (додаток №2).

Згідно з додатком №2 у довідці про проходження військової служби в складі діючої армії в період бойових дій під час виконання інтернаціонального обов`язку повинно бути зазначено загальну кількість років, місяців і днів такої служби. Зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 з 20 квітня 1983 року по 29 квітня 1985 року, відповідно до військового квитка НОМЕР_2 , проходив військову службу (а.с. 7).

Відповідно до Довідки від 04 березня 2021 року № 1 відділу військового комісаріату «ДНР», виданої рядовому запасу ОСОБА_1 , останній проходив військову службу в лавах Збройних сил з 20 квітня 1983 року по 29 квітня 1985 року, в тому числі у складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі при виконання інтернаціонального боргу, перебуванні в партизанських загонах з 29 жовтня 1983 року по 29 квітня 1985 року в республіці Афганістан) (а.с. 14).

В матеріалах адміністративної справи наявна архівна довідка Федеральної державної казенної установи «Центральний архів Міністерства Оборони Російської федерації» від 18 січня 2021 року № 8/231615, відповідно до якої в книзі алфавітного обліку військовозобов`язаних військової частини польова пошта НОМЕР_3 призову 1983 року по стройовій частині значиться:

« ОСОБА_1 покликаний до лав армії 20 квітня 1983 року та зарахований в списки частини 29.10.1983 року, звільнений в запас у зв`язку із закінченням строку служби (наказ № 134 від 14.05.1985 року)».

Особовий склад військової частини польова пошта НОМЕР_3 в період з 28 грудня 1979 року по 12 лютого 1989 року приймав участь в бойових діях на території республіки Афганістан (а.с. 62-63).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті є недійсним та не створює правових наслідків.

Між тим, Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі Ковач проти України від 07 лютого 2008 року, пункт 59 рішення у справі Мельниченко проти України від 19 жовтня 2004 року, пункт 50 рішення у справі Чуйкіна проти України від 13 січня 2011 року, пункт 54 рішення у справі Швидка проти України від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до висновків ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, Loizidou v. Turkey, Cyprus v. Turkey), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, Ilascu and Others v. Moldova and Russia), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Застосовуючи намібійський виняток у справі Кіпр проти Туреччини, ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, враховуючи довідку від 04 березня 2021 року № 1, яка видана установою, яка розташована на тимчасово непідконтрольній Україні території та архівну довідку Федеральної державної казенної установи «Центральний архів Міністерства Оборони Російської федерації» від 18 січня 2021 року № 8/231615, колегія суддів вважає підтвердженим факт перебування ОСОБА_1 у складі діючої армії в період бойових дій з 29 жовтня 1983 року по 29 квітня 1985 року в Республіці Афганістан.

Враховуючи викладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 грудня 2020 року № 13167 щодо призначення пенсії за віком (зі зниженням віку) відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до стажу ОСОБА_1 період його участі в бойових діях на території Республіки Афганістан з 29 жовтня 1983 року по 29 квітня 1985 року.

Згідно статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення в цій частині є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 р. у справі №200/2967/21-а залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 р. у справі №200/2967/21-а залишити без змін.

Повне судове рішення 03 серпня 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.В. Гайдар

І.В. Сіваченко