Справа № 320/7245/21
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2021-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2021 року № 320/7245/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Леонтовича А.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедал Олександра Олександровича

про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

І. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедал Олександра Олександровича, у якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати постанови приватного виконавця Канцедал Олександра Олександровича від 21.05.2021 року про відкриття виконавчого провадження та постанову від 21.05.2021 року про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні №65525258.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем порушено вимоги Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VIII (далі також Закон №1404-VIII), оскільки позивач як боржник на території Київської області не має коштів та майна, проживає у Житомирській області. Також, позивачем зазначено, на належного стягувача у даному виконавчому провадженні.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який не підписаний відповідачем, що суперечить положенням частини десятої статті 44 КАС України, якою закріплено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника). Суд зазначає, що відсутність підпису уповноваженої особи у відзиві на позовну заяву перешкоджає можливості надати оцінку вказаному процесуальному документу через відсутність підтвердження дійсного волевиявлення позивача, що позбавляє цей документ будь-якої юридичної сили. За таких обставин, оцінка аргументам відповідача, викладеним у відзиві на позовну заяву, судом не здійснюється.

ІІІ. Процесуальні дії суду у справі

Ухвалою суду від 23.06.2021 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду 29.07.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання у справі на 05.08.2021.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, явку своїх представників не забезпечили.

Згідно з ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Враховуючи строки розгляду справи, передбачені ч. 4 ст. 287 КАС України, суд вважає, що неявка всіх учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті у за наявними матеріалами у справі.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

ОСОБА_1 (місце проживання/реєстрації: АДРЕСА_1 ) є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 Радомишльським РВУМВС України в Житомирській області.

ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. із заявою від 13.04.2021 про примусове виконання виконавчого листа №369/3413/15-ц виданого 13.10.2015. До заяви було додано, зокрема, копію паспорта ОСОБА_1 , згідно даних якого останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. від 21.05.2021 відкрито виконавче провадження №65525258 з примусового виконання виконавчого листа №369/3413/15-ц виданого 13.10.2015 та одночасно винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди ОСОБА_1 .

Вважаючи вказані постанови протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

V. Норми права, які застосував суд

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першої статті 5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону №1404-VIII, право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Відповідно до ст. 24 Закону №1404-VIII, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - Фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно п.1 ч.1 ст. 26 Закону №1404-VІІІ, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно абз. 5 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Згідно ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію міст проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Розділом ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802, встановлено, зокрема, що примусовому виконанню підлягають виконавчі документи, визначені у статті 3 Закону (пункт 1).

Виконавчий документ у паперовій формі повинен відповідати вимогам до виконавчого документа, зазначеним у статті 4 Закону.

Виконавчий документ, виданий у формі електронного документа, повинен відповідати вимогам, визначеним у частинах першій, другій статті 4 Закону, та на нього має бути накладений електронний підпис чи електронна печатка відповідно до вимог Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Не допускається одночасне пред`явлення одного виконавчого документа, виданого у формі електронного документа, до різних органів державної виконавчої служби та/або приватних виконавців, а також одночасне пред`явлення одного виконавчого документа в електронній та паперовій формі.

Виконавець перед відкриттям виконавчого провадження за документом, пред`явленим в електронній формі, зобов`язаний перевірити наявність в автоматизованій системі виконавчого провадження відкритих виконавчих проваджень за таким виконавчим документом.

При перевірці відповідності виконавчого документа вимогам пунктів 3, 4 частини першої статті 4 Закону виконавець враховує таке: повне найменування для юридичних осіб повинно містити інформацію про організаційно-правову форму такої особи відповідно до вимог чинного законодавства; ім`я фізичної особи (яка є громадянином України) складається з її прізвища, власного імені та по батькові (частина перша статті 28 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини третьої статті 12 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни, в національній традиції яких немає звичаю зафіксовувати по батькові, мають право записувати в паспорті лише ім`я та прізвище, а у свідоцтві про народження - імена батька та матері; відсутність коду за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб) допускається, якщо законодавством країни, на території якої зареєстровано юридичну особу, не передбачено присвоєння юридичній особі такого коду (пункт 2).

Заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа.

У заяві про примусове виконання рішення зазначаються такі відомості: назва і дата видачі виконавчого документа; прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові стягувача; дата народження та адреса місця проживання чи перебування стягувача; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) стягувача; номер телефону стягувача; спосіб перерахування стягнутих з боржника грошових сум (у разі виконання рішення про стягнення коштів); реквізити рахунку, відкритого у банку або в іншій фінансовій установі, для отримання стягнутих з боржника грошових сум (за наявності).

При пред`явленні до виконання виконавчого документа, виданого у формі електронного документа, заява про примусове виконання рішення подається в електронній формі. На заяву про примусове виконання рішення в електронній формі накладається кваліфікований або удосконалений електронний підпис чи печатка.

У заяві про примусове виконання виконавчого документа, виданого у формі електронного документа, зазначаються такі відомості: найменування органу державної виконавчої служби або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові приватного виконавця до якого подається заява; назва, номер та дата видачі виконавчого документа, орган, що видав виконавчий документ; дата набрання законної сили рішенням; категорія стягнення; тип стягнення (майнове, немайнове); резолютивна частина виконавчого документа; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) боржника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника; спосіб перерахування стягнутих з боржника грошових сум; реквізити рахунку для отримання стягнутих з боржника грошових сум, відкритого у банку, в органі, що здійснює казначейське обслуговування або іншій фінансовій установі (за наявності); відомості про часткове виконання рішення боржником; відомості про повторне пред`явлення виконавчого документа (дата винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання або постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, винесених під час попереднього пред`явлення); інші відомості.

VI. Оцінка суду

Аналіз наведених положень Закону №1404-VIII та Інструкції з організації примусового виконання рішень дає підстави для висновку, що у разі отримання приватним виконавцем заяви про примусове виконання рішення та відповідного виконавчого документу, за відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець зобов`язаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження. При цьому, законодавством покладено на виконавця обов`язки щодо перевірки відповідності виконавчого документа вимогам пунктів 3, 4 частини першої статті 4 Закону №1404-VIII.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 15 липня 2021 року у справі № 380/9335/20 надав оцінку правильності тлумачення положень статті 24 Закону № 1404-VІІІ в контексті визначення місця проживання боржника та дійшов висновку, що визначення місця виконання виконавчого документа щодо позивача (як фізичної особи-боржника) має відбуватися за зареєстрованим місцем проживання боржника. Будь-яка інша адреса місця проживання чи відомості про місце перебування особи-боржника можуть слугувати додатковою інформацією і сприяти примусовому виконанню рішення, але не використовуватися як юридичний факт, з яким Закон № 1404-VIII пов`язує місце виконання рішення, а з ним і виконавчий округ приватного виконавця.

Разом з тим, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №380/7750/20, сама лише вказівка на місце проживання, яке не має жодного взаємозв`язку з особою боржника, не може вважатися достатньою підставою для прийняття виконавчого документа приватним виконавцем, територіальний округ якого охоплює місце виконання, визначеного за цією адресою. Хоча приватний виконавець не має обов`язку перевіряти вірогідність відомостей, які зазначено у виконавчому документі, водночас приватний виконавець повинен здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб, не принижувати їхню гідність, повинен дотримуватися принципів верховенства права, законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності. Закріплені у статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» засади діяльності, зокрема, приватного виконавця вимагають діяти добросовісно, що, окрім іншого, вимагає від нього більш вдумливого і ретельно виваженого підходу до виконання своїх професійних обов`язків.

У вказаній постанові Суд дійшов висновку про те, що визначення місця виконання виконавчого документа щодо позивача (як фізичної особи-боржника) має відбуватися за зареєстрованим місцем проживання боржника. Будь-яка інша адреса місця проживання чи відомості про місце перебування особи-боржника можуть слугувати додатковою інформацією і сприяти примусовому виконанню рішення, але не використовуватися як юридичний факт, з яким Закон України «Про виконавче провадження» пов`язує місце виконання рішення, а з ним і виконавчий округ приватного виконавця.

Судом встановлено, що ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. із заявою від 13.04.2021 про примусове виконання виконавчого листа №369/3413/15-ц виданого 13.10.2015. До заяви було додано, зокрема, копію паспорта ОСОБА_1 , згідно даних якого останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відомостей про зміну місця реєстрації позивача та наявності та у нього будь-якого майна на території Київської області матеріали справи не місять.

Зі встановлених обставин слідує, що приймаючи до виконання виконавчий лист №369/3413/15-ц виданий 13.10.2015 згідно заяви стягувача - ТОВ «Вердикт Капітал», приватному виконавцю було достеменно відомо про місце проживання / реєстрації позивача. Відтак, приватним виконавцем не здійснювалася перевірка місця проживання боржника, матеріали справи не містять підтвердження того, що ОСОБА_1 на дату відкриття виконавчого провадження проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, місце реєстрації позивач (боржника) не належить до виконавчого округу приватного виконавця Канцедал О.О. (Київська область).

Наведені висновки суду у даній справі справі узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду викладеній у постанові від 29.07.2021 у справі № 440/3716/20, від 15.07.2021 у справі № 380/9335/20.

Таким чином, ураховуючи правову позицію викладену у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 15.07.2021 року у справі № 380/9335/20, суд дійшов висновку, що приватний виконавець порушив правила територіальної діяльності приватних виконавців, так як, володіючи інформацією про місце реєстрації позивача (боржника), що не належить до його виконавчого округу, прийняв виконавчий документ з іншого виконавчого округу, що у свою чергу суперечить Закону №1404-VІІІ.

Водночас, суд відхиляє твердження позивача про неналежність особи стягувача - ТОВ «Вердикт Капітал», оскільки судом встановлено, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.11.2019 у справі №369/3413/15-ц замінено стягувача у виконавчому провадженні щодо примусового виконання рішення у справі №369/3413/15-ц з ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» на ТОВ «Вердикт Капітал».

Також, суд не бере до уваги доводи позивача про те, що заочне рішення на підставі якого видано виконавчий документ підлягає скасування, оскільки ухвалене без його участі, з огляду на те, що встановлення даних обставин не є предметом розгляду даної справи.

Враховуючи наведене правове регулювання, встановлені обставини справи та правову позицію Верховного Суду, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування постанов приватного виконавця Канцедал О.О. від 21.05.2021 року про відкриття виконавчого провадження та постанову від 21.05.2021 року про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні №65525258.

VII. Висновок суду

Згідно із частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, положень проаналізованого законодавства, наявних у матеріалах справи доказів та аргументів, наведених учасниками справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

IX. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання даного адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 908, 00 грн. Понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови приватного виконавця Канцедал Олександра Олександровича від 21.05.2021 року про відкриття виконавчого провадження та постанову від 21.05.2021 року про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні №65525258.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) з приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедал Олександра Олександровича (місцезнаходження: Київська область, м. Вишгород, «Карат» промисловий майданчик, (Бізнес Центр "Карат"), 5-А, офіс 507) судові витрати у розмірі 908, 00 (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення суду - 06.08.2021 р.