Справа № 160/7991/21
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2021 року Справа № 160/7991/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСліпець Н.Є.
за участі секретаря судового засіданняБурчак А.Ю.
позивача представника позивача представників відповідача Кривсун О.В. Орлової Ю.П. Дубик А.Р., Мамедової Р.Н., Савченко П.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради в особі лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди, -
19.05.2021 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 (далі позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради в особі лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради (далі відповідач), в якому просить:
- визнати незаконним рішення лікарсько-консультативної комісії при Комунальному некомерційному підприємстві «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради, оформлене протоколом від 09.10.2020 та висновком від 09.10.2020 № 608, а саме, що під час оцінки обмежень життєдіяльності ОСОБА_2 стан дитини не відповідає критеріям для встановлення категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А»;
- скасувати рішення лікарсько-консультативної комісії при Комунальному некомерційному підприємстві «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради оформлене протоколом від 09.10.2020 та висновком від 09.10.2020 № 608, що під час оцінки обмежень життєдіяльності ОСОБА_2 стан дитини не відповідає критеріям для встановлення категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А»;
- зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради в особі лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради провести повторне засідання з розгляду питання надання ОСОБА_2 статусу «Дитина з інвалідністю підгрупи А» віком до 18 років;
- зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради в особі лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради надати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 статус «Дитина з інвалідністю підгрупи А» віком до 18 років;
- зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» - Дніпровської міської ради в особі лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради визначити часом настання інвалідності підгрупи А у ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , день надходження до комісії документів, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2013 № 917 «Деякі питання встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям», з 08.02.2018;
- стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради в особі лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ОСОБА_1 , його законного представника 50 000 (п`ять десять тисяч) грн. у якості відшкодування заподіяної моральної шкоди.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 08.06.2021 року, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с. 47-48).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Ухвалою суду від 06.07.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у адміністративній справі.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є матір`ю неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому у 2018 році був встановлений діагноз «цукровий діабет, І тип, вперше виявлений, стадія декомпенсації». На підставі встановленого діагнозу її чоловік - батько дитини, звернувся до Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради із заявою про встановлення сину ОСОБА_2 інвалідності категорії «дитина інвалідності підгрупи «А». Однак, лікарсько-консультативною комісією при Комунальному некомерційному підприємстві «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради прийнято висновок №608 від 09.10.2020 року, яким встановлено, що стан дитини не відповідає критеріям для встановлення «дитина з інвалідністю підгрупи А». Позивач не погоджується з таким висновком комісії, стверджує, що дитина потребує постійного моніторингу цукру в крові, тобто їй потрібна регулярна стороння допомога та нагляд, вона не здатна до самообслуговування. Позивач вважає, рішення відповідача про відмову у наданні статусу «дитина з інвалідністю підгрупи А» є протиправним та таким, підлягає скасуванню, оскільки прийнято з порушенням процедури його прийняття. Так, на самому засіданні не було проведено огляд дитини, не було визначено ступеня обмеження життєдіяльності відповідно до класифікації основних порушень організму дитини. Крім того, рішення комісії взагалі не обгрунтовано, в останньому не здійснено юридичної оцінки всіх фактичних обставин справи, доводи, за якими прийнято оскаржуване рішення, обмежилися лише формальними висновками про те, що стан дитини не відповідає критеріям для встановлення «дитина з інвалідністю підгрупи А», не проведено аналіз рівня дитячої інвалідності за категоріями дитина з інвалідністю, дитина з інвалідністю підгрупи А, не встановлено порушення функцій організму або відсутності порушення функцій, не встановлено ступеня порушення функцій організму. Враховуючи викладене, вимушена звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.
16.06.2021 року представником відповідача було подано письмовий відзив на позов, у якому у задоволенні позову просила відмовити повністю, посилаючись на те, що у позовній заяві позивач не вказує, які саме права дитини порушені і у якій частині. Так, своїм рішенням лікарсько-консультативна комісія визначила І ступінь обмеження життєдіяльності, що відповідає встановленню категорії «дитина з інвалідністю» та надала роз`яснення щодо порядку та послідовності оскарження дій у разі незгоди з висновком, отже, висновки, викладені у рішенні захищають права дитини з інвалідністю. Недотримання порядку оскарження тягне за собою порушення позивачем прав дитини, оскільки позивач мав би оскаржити висновок спочатку до відповідного структурного підрозділу з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій. У разі незгоди з рішенням центральної комісії, рішення оскаржується до центральної комісії МОЗ, і тільки після незгоди з рішенням центральної комісії МОЗ, рішення комісії МОЗ може бути оскаржене у суді. При цьому, звертала увагу суду, що у разі скасування висновку лікарсько-консультативної комісії у судовому порядку, дитина втратить усі отримані пільги. Також, вважають трактування позивачем умов встановлення інвалідності визначених Порядком №917 та вимоги щодо його виконання безпідставними та необгрунтованими, оскільки пряма норма права зазначеного Порядку передбачає, що медико-соціальна експертиза провадиться комісіями, після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень лікарями-спеціалістами, що в свою чергу позивачем не було виконано. Так, останній було рекомендовано здійснити неповнолітній дитині повне медичне обстеження лікарями-спеціалістами, для визначення наявності обмеження життєдіяльності відповідно до вікової норми, оцінювання соціальних потреб дитини, визначення клініко-функціонального діагнозу, що дасть можливість лікарсько-консультативній комісії повторно розглянути питання та правомірно при наявності відповідних підстав прийняти позитивний висновок. На підставі викладеного у задоволенні позову просила відмовити.
23.06.2021 року позивачем подано письмову відповідь на відзив, відповідно до якої вказано, що позивач заперечує всі доводи відповідача наведені у відзиві на позовну заяву, оскільки вони є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.
27.07.2021 року та 29.07.2021 року до суду від позивача надійшли додаткові пояснення в яких зазначено, що під час дослідження наданого відповідачам доказу, а саме листа Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради від 25.06.2021 року №843, виявлено, що питання для визначення ОСОБА_2 статусу дитини з інвалідністю підгрупи А, на засіданні Комісії 09.10.2020 року розглядалося без дотримання вимог абз. 7 п. 3 Положення про ЛКК, так як були відсутні лікарі за спеціальностями, спеціаліст з реабілітації, лікар-психолог або практичний психолог. Отже, лікарі, які приймали рішення не мали необхідної кваліфікації та спеціалізації, та відповідно повноваження для прийняття законного та обгрунтованого рішення при розгляді питання надання або відмови у наданні категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А», оскільки були відсутні лікарі дитячий ендокринолог та психолог. Крім того, даним листом підтверджено, що такі посади навіть не передбачені штатним розписом Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради. Таким чином, комісія приймаючи рішення на засіданні 09.10.2020 року не мала об`єктивних підстав для проведення аналізу перебігу хвороби та відмови у встановленні категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А».
Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов з підстав, зазначених у позові та відповіді на відзив.
Представники відповідача в судовому засіданні обставини, викладені у відзиві на позов підтримали, проти позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні в повному обсязі.
Заслухавши пояснення позивача та її представника, заперечення представників відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому встановлено діагноз «цукровий діабет 1 типу, вперше виявлений, стадія декомпенсація».
Згідно висновку про дитину з інвалідністю віком до 18 років №11 від 08.02.2018 року ОСОБА_2 визнаний дитиною з інвалідністю терміном до 04.12.2033 року.
26.08.2020 року ОСОБА_3 звернувся до Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради із заявою щодо призначення засідання ЛКК для перегляду оглядової справи ОСОБА_2 , який хворіє на цукровий діабет І типу та видачі висновку про «дитину інваліда підгрупи А».
Протоколом засідання лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради №8 від 09.10.2020 року вирішено, що під час комплексної оцінки обмежень життєдіяльності ОСОБА_2 лікарською консультативною комісією визначено І ступінь обмеження життєдіяльності, що не відповідає встановленню категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А», про що складено відповідний висновок №608 від 09.10.2020 року.
Вважаючи, рішення лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради, викладене в протоколі засідання від 09.10.2020 року, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд виходить з наступного.
Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовано нормами Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні», Постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2013 № 917 «Деякі питання встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям».
Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначаються Законом України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні».
Статтею 1 цього Закону надано визначення поняття дитини з інвалідністю, як особи віком до 18 років (повноліття) зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Інвалідність особам з інвалідністю з дитинства визначається органами медико-соціальної експертизи, а інвалідність дітям з інвалідністю - лікарсько-консультативними комісіями дитячих лікувально-профілактичних закладів.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.12.2001 №482 затверджено Порядок видачі медичного висновку про дитину з інвалідністю віком до 18 років (далі - Порядок №482), пунктом 3 якого визначено, що установлення у дитини медичних показань для визнання її інвалідом віком до 18 років здійснюється лікарсько-консультативними комісіями (далі - ЛКК) дитячих обласних, багатопрофільних міських лікарень, спеціалізованих лікарень, диспансерів, де діти перебувають на диспансерному обліку та спеціалізованому лікуванні, Української дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАТДИТ», Українського центру медичної реабілітації дітей з органічним ураженням нервової системи, клінік науково-дослідних установ Міністерства охорони здоров`я України та Академії медичних наук України після стаціонарного або амбулаторного обстеження.
Відповідно до пункту 7 Порядку №482, визнання дитини віком до 18 років інвалідом та оформлення медичного висновку про дитину з інвалідністю віком до 18 років (ф.080/о «Медичний висновок про дитину з інвалідністю до 18 років» додається) здійснюється лікарсько-консультативною комісією дитячого лікувально-профілактичного закладу за місцем проживання дитини після особистого огляду її та за наявності виписки з медичної карти стаціонарного хворого (ф.027/о) або консультативного висновку спеціаліста (ф.028/о), виданих після стаціонарного або амбулаторного обстеження дитини в дитячій обласній, багатопрофільній міській лікарнях, спеціалізованих лікарнях, диспансерах, де діти перебувають на диспансерному обліку та спеціалізованому лікуванні, Українській дитячій спеціалізованій лікарні «ОХМАТДИТ», Українському центрі медичної реабілітації дітей з органічним ураженням нервової системи або клініках науково-дослідних установ Міністерства охорони здоров`я, Академії медичних наук України та оформлених у зазначеному порядку.
Згідно пункту 11 Порядку №482, медичний висновок про дитину з інвалідністю віком до 18 років оформляється за підписами головного лікаря дитячого лікувально-профілактичного закладу, його заступника з медичної частини та лікуючого лікаря, завіряється круглою печаткою і в 3-денний строк направляється в орган праці та соціального захисту населення за місцем проживання батьків, усиновителів, опікуна, піклувальника дитини з інвалідністю віком до 18 років.
Отже, чинним законодавством України передбачено оформлення та видачу висновків про дитину з інвалідністю віком до 18 років дитячими лікувально-профілактичними закладами.
Відповідно до п. 3 Положення про лікарсько-консультативну комісію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2013 року №917 ( далі - Положення №917), лікарсько-консультативні комісії (далі - комісії) функціонують у закладах охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.
Утворюються в установленому порядку такі комісії: центральна комісія Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, центральні обласні, центральні міські у мм. Києві та Севастополі (далі - центральні комісії), міські, районні, міжрайонні, районні в містах комісії. Центральні комісії утворюються за рішенням Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.
Центральна комісія МОЗ утворюється та функціонує за рішенням МОЗ у порядку, встановленому Міністерством.
Склад центральної комісії МОЗ та її чисельність затверджуються МОЗ.
Міські, районні, міжрайонні, районні у містах комісії утворюються за рішенням керівника відповідного закладу охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурного підрозділу з питань охорони здоров`я місцевих держадміністрацій.
У відповідності до п.п.1 п.7 Положення №917, комісії визначають наявність стійкого розладу функцій організму та відповідно можливі обмеження життєдіяльності дитини під час взаємодії із зовнішнім середовищем; категорію "дитина-інвалід" або "дитина-інвалід підгрупи А", причину і час настання інвалідності, а також ступінь втрати працездатності (у відсотках) у дітей віком від 15 до 18 років, які потерпіли від нещасного випадку на виробництві; потребу дитини-інваліда у забезпеченні її технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення на підставі медичних показань і протипоказань; потребу дитини-інваліда у медичній допомозі та соціальних послугах, в тому числі додатковому харчуванні, у забезпеченні лікарськими засобами, постійному сторонньому догляді, диспансерному нагляді, побутовому обслуговуванні, протезуванні, санаторно-курортному лікуванні, придбанні спеціальних засобів пересування тощо; ступінь стійкого обмеження життєдіяльності для направлення дитини-інваліда до реабілітаційних установ та інших установ, що здійснюють соціальне обслуговування.
Центральні комісії перевіряють, зокрема, правомірність прийнятих міськими, районними, міжрайонними, районними в містах комісіями рішень щодо встановлення інвалідності (п.8 Положення №917).
Згідно п. 12, 13 Положення №917 комісія в день проведення медико-соціальної експертизи готує за формою, затвердженою МОЗ, медичний висновок про дитину з інвалідністю віком до 18 років щодо встановлення категорії "дитина з інвалідністю" або "дитина з інвалідністю підгрупи А" (щодо відмови в установленні категорії "дитина з інвалідністю" або "дитина з інвалідністю підгрупи А" з відповідним обґрунтуванням) та складає індивідуальну програму реабілітації дитини з інвалідністю, в якій визначаються реабілітаційні заходи, їх обсяги, строки проведення та виконавці.
Медичний висновок про дитину з інвалідністю віком до 18 років у триденний строк надсилається органові, в якому дитина з інвалідністю перебуває на обліку як особа, що отримує державну соціальну допомогу або пенсію, а у разі первинного встановлення категорії "дитина з інвалідністю" - до органу соціального захисту населення за місцем проживання дитини з інвалідністю.
Копія індивідуальної програми реабілітації надсилається також до закладу охорони здоров`я і органу соціального захисту населення за місцем проживання дитини з інвалідністю.
Голова та члени комісії, винні у прийнятті неправильного рішення і незаконній видачі документів про інвалідність, несуть відповідальність згідно із законом.
Механізм, умови та критерії встановлення лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів (далі - комісії) інвалідності дітям встановлює Порядок встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям.
Відповідно до п. 3, 4 Порядку №917, особам віком до 18 років комісіями встановлюється категорія "дитина з інвалідністю", а особам віком до 18 років, які мають виключно високу міру втрати здоров`я та надзвичайну залежність від постійного стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду інших осіб і які фактично не здатні до самообслуговування, - категорія "дитина з інвалідністю підгрупи А".
Медико-соціальна експертиза проводиться комісіями з метою встановлення дітям категорії "дитина з інвалідністю" або "дитина з інвалідністю підгрупи А" за направленням лікаря, який надає первинну медичну допомогу, закладу охорони здоров`я, в якому спостерігається дитина, після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб дитини, визначення клініко-функціонального діагнозу, здійснення лікувальних і реабілітаційних заходів та отримання їх результатів за наявності документів, що підтверджують стійкий розлад функцій організму, зумовлений захворюваннями, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що призводять до обмеження життєдіяльності дитини.
Під час розгляду справи судом встановлено, що Наказом Департаменту охорони здоров`я населення Дніпровської міської ради від 07.02.2020 року №74 «Про роботу ЛКК в КНП «Дніпровський Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» ДМР, призначено лікарсько-консультативну комісію по КНП «Дніпровський Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» ДМР.
При цьому, наказом Департаменту охорони здоров`я населення Дніпровської міської ради від 07.02.2020 року №202 було внесено зміни до наказу №74 від 07.02.2020 року, яким затверджено новий склад лікарсько-консультативної комісії.
З протоколу оскаржуваного рішення відповідача від 09.10.2020 року вбачається, що висновок прийнято комісією ЛКК при Комунальному некомерційному підприємстві «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради у наступному складі: голова комісії ОСОБА_4 та члени комісії ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Гришин Ю.Ю. Долга О.А.
Відповідно до п. 2 листа Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради від 25.06.2021 року №843, лікарі, які приймали рішення на засіданні комісії від 09.10.2020 року про відмову у наданні категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А», мають наступну спеціальність:
ОСОБА_4 лікувальна справа;
ОСОБА_5 лікувальна справа;
Гришин Ю.Ю. педіатрія.
При цьому, як вбачається із п. 5 вказаного листа, штатним розписом КНП «ДЦПМСД №5» ДМР не передбачені посади за спеціальністю ендокринолог, лікар-психолог або практичний психолог.
У своїх додаткових поясненнях, як на підставу для скасування рішення лікарсько-консультативної комісії від 09.10.2020 року позивач посилається на ту обставину, що лікарі, які приймали рішення на засіданні комісії, не мали необхідної кваліфікації та спеціалізації, та відповідно повноваження на прийняття законного та обгрунтованого рішення при розгляді питання надання або відмови у наданні категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А», оскільки у складі комісії були відсутні лікарі за спеціалізацією ендокринолог та психолог або практичний психолог.
Разом з тим, в даному випадку, суд не надає оцінку повноважності складу комісії, оскільки дане питання не є предметом розгляду справи, так як позов заявлений з інших підстав.
В даному випадку, позовні вимоги позивача ґрунтуються на тому, що у її дитини з інвалідністю яскраво виражені порушення функції організму, остання потребує постійного моніторингу цукру в крові, тобто їй потрібна регулярна стороння допомога та нагляд, вона не здатна до самообслуговування, тобто, як зазначає позивач, були наявні підстави для встановлення категорії «дитина-інвалід підгрупи А», а тому із зазначених підстав рішення комісії ЛЛК є незаконним.
Позивач вважає, рішення відповідача про відмову у наданні статусу «дитина з інвалідністю підгрупи А» є протиправним та таким, підлягає скасуванню, оскільки прийнято з порушенням процедури його прийняття.
Таким чином, суд звертає увагу, що при вирішенні спору, судом не встановлюється правильність або хибність діагнозу дитини позивача, не вирішується питання підстав для наявність або відсутності встановлення інвалідності дитині, а надається оцінка рішенню ЛКК з точки зору чи була дотримана процедура при прийнятті рішення.
В ході розгляду справи судом встановлено, що 26.08.2020 року батько дитини позивача звернувся до Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради із заявою щодо призначення засідання ЛКК для перегляду оглядової справи ОСОБА_2 , який хворіє на цукровий діабет І питу та видачі висновку про «дитину інваліда підгрупи А».
Протоколом засідання лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради №8 від 09.10.2020 року вирішено, що під час комплексної оцінки обмежень життєдіяльності ОСОБА_2 лікарською консультативною комісією визначено І ступінь обмеження життєдіяльності, що не відповідає встановленню категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А», про що складено відповідний висновок №608 від 09.10.2020 року.
Так, пункт 3 Порядку встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям визначено, що особам віком до 18 років комісіями встановлюється категорія "дитина-інвалід", а особам віком до 18 років, які мають виключно високу міру втрати здоров`я та надзвичайну залежність від постійного стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду інших осіб і які фактично не здатні до самообслуговування, - категорія "дитина-інвалід підгрупи А".
Пунктом 13 даної постанови визначено, що комісія під час проведення медико-соціальної експертизи використовує класифікацію, яка визначає основні види порушень функцій організму дитини, зумовлених захворюваннями, травмами (їх наслідками) та/або вродженими вадами, і ступінь їх вираження.
Пункт 19 Постанови визначає, що категорії «дитина-інвалід» або «дитина-інвалід підгрупи А» встановлюються дитині залежно від міри втрати здоров`я та обсягу потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або диспансерному нагляді.
Перелік захворювань та патологічних станів, що дають право на встановлення інвалідності дітям, затверджується МОЗ (п.20 Постанови).
До числа дітей з помірною та середньою мірою втрати здоров`я належать діти, які мають будь-які основні види порушень функцій організму І та II ступеня їх вираження (незначні та помірні порушення) та обмеження життєдіяльності будь-якої категорії І ступеня її; вираження (які оцінюються відповідно до вікової норми).
Підставою для встановлення дитині категорії «дитина-інвалід підгрупи А» є виключно висока міра втрати здоров`я та надзвичайна (повна) залежність від постійного стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду та фактична нездатність до самообслуговування.
Суд вважає, що вищезазначені критерії можуть бути оцінені з правової точки зору, оскільки нормативний акт прямо визначає обставини, від наявності чи відсутності яких може бути встановлено наявність чи відсутність підстав для встановлення категорії.
При цьому, суд зазначає, що встановлення даних критеріїв має здійснюватися комісією, якій надано на це відповідні повноваження чинним нормативним актом, з наданням оцінки як поданим документам, так і посиланням батьків хворого.
Разом з тим, як вбачається з самого рішення лікарсько-консультативної комісії при Комунальному некомерційному підприємстві «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради, викладеного у формі висновку від 09.10.2020 № 608, в останньому відсутні обґрунтування невідповідності стану ОСОБА_2 критеріям для встановлення категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А» та з яких саме підстав комісія дійшла то такого висновку.
Крім того, комісією на час прийняття рішення не були витребувані та не прийняті до уваги висновки вузькопрофільних спеціалістів, зокрема, не надана оцінка психолога, не було проведено додаткових обстежень.
Наявні в матеріалах справи консультаційні висновки лікарів складені вже після прийняття комісією рішення.
Визначення, наведені в оспорюваному рішенні не містять жодних пояснень щодо того, яких саме підстав для встановлення категорії немає, які саме дані можуть (мають) бути зібрані та надані, та які саме підстави підтверджувати.
Відсутні також будь-які посилання щодо того, якими саме дослідженнями та обстеженнями має бути підтверджена міра втрати здоров`я, надзвичайна (повна) залежність від постійного стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду та фактична нездатність до самообслуговування у дитини, щодо якої заявлено вимоги, порівняно зі здоровою.
При цьому, саме наведені критерії є підставою для встановлення категорії, і саме наявність або відсутність цих критеріїв мала бути розглянута відповідачем.
Отже, з оскаржуваного рішення не можливо встановити, з чого саме виходила комісія приймаючи висновок про невідповідність стану дитини критеріям для встановлення категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А».
За таких обставин, суд дійшов висновку, що рішення лікарсько-консультативної комісії прийнято формально, без обґрунтування підстав його прийняття,
Враховуючи викладене, рішення лікарсько-консультативної комісії при Комунальному некомерційному підприємстві «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради, викладене у формі висновку від 09.10.2020 № 608 щодо невідповідності стану ОСОБА_2 критеріям для встановлення категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А» є протиправним та підлягає скасуванню у зв`язку з чим суд вважає за необхідне зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради в особі лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради провести повторне засідання з розгляду питання щодо надання ОСОБА_2 статусу «Дитина з інвалідністю підгрупи А».
При цьому, доводи представника відповідача стосовно того, що у разі скасування висновку лікарсько-консультативної комісії у судовому порядку, дитина втратить усі отримані пільги, є безпідставними, оскільки судом не розглядалось питання правильності або хибності діагнозу дитини з інвалідністю, якому вже встановлено категорію «дитина з інвалідністю», а надається оцінка рішенню відповідача щодо перекваліфікації групи інвалідності.
Вирішуючи вимоги позивача про зобов`язання відповідача надати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 статус «дитина з інвалідністю підгрупи А» віком до 18 років та визначити часом настання інвалідності підгрупи А день надходження до комісії документів, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2013 № 917 «Деякі питання встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям», з 08.02.2018, суд зазначає, що останні не підлягають задоволенню, оскільки суд не може перебрати на себе повноваження ЛЛК та встановлювати будь-які діагнози, і замість лікарської комісії встановлювати висновки на підставі лікарської документації. Такі повноваження є виключно у лікарській комісії, яка досліджує документи та приймає відповідні рішення.
Щодо вимоги позивача про стягнення з Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради в особі лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ОСОБА_1 , його законного представника, 50 000 (п`ять десять тисяч) грн. у якості відшкодування заподіяної моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України (ЦК України) моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно із положеннями ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно із п. п. 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих відносин через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
В обґрунтування наявності підстав для стягнення моральної шкоди позивач зазначає, що протиправність дій відповідача полягає у тому, що оскаржуване рішення ЛКК від 09.10.2020 про відмову ОСОБА_2 у наданні статусу «дитина з інвалідністю підгрупи А» без проведення оцінки до визначення ступенів вираження порушень функцій організму та обмеження життєдіяльності дитині, ЛКК обмежилася лише формальними висновками про те, що стан дитини не відповідає критеріям для встановлення «дитина з інвалідністю підгрупи А» яке взагалі не було аргументовано, були відсутні доводи, за якими прийнято оскаржуване рішення, тобто відповідач віднісся формально до цього важливого питання, навіть не оглянув мого сина, у зв`язку чим не може бути встановлена інвалідність підгрупи «А», а також у тому, що державні органи умисно створюють проблеми та перешкоди в забезпеченні умовами для збільшення можливостей реабілітації та ремісії захворювання сина, технічними засобами реабілітації. Крім того, незабезпечення сина засобами реабілітації може призвести до погіршення його здоров`я, що викликають сильні душевні хвилювання та побоювання за здоров`я дитини.
В ході судового розгляду справи судом встановлена протиправність рішення лікарсько-консультативної комісії при Комунальному некомерційному підприємстві «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради, викладеного у формі висновку від 09.10.2020 № 608.
Проте, позивач не надала суду жодних переконливих доказів на підтвердження завдання моральної шкоди (у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, приниження людської гідності, психологічних переживань тощо) та причинного зв`язку між завданою шкодою та протиправними діями відповідача, з яких міркувань вона виходить, визначаючи розмір моральної шкоди тощо.
Водночас, на думку суду, сам по собі факт протиправної поведінки відповідача не свідчить про завдання позивачу моральної шкоди.
Враховуючи те, що позивачем належним чином не доведені факти заподіяння відповідачем моральних чи фізичних страждань, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення моральної шкоди є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Враховуючи, що позивач, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалось.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради в особі лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.
Визнати протиправним рішення лікарсько-консультативної комісії при Комунальному некомерційному підприємстві «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради, викладеного у формі висновку від 09.10.2020 № 608 щодо невідповідності стану ОСОБА_2 критеріям для встановлення категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А».
Скасувати рішення лікарсько-консультативної комісії при Комунальному некомерційному підприємстві «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради, викладеного у формі висновку від 09.10.2020 № 608 щодо невідповідності стану ОСОБА_2 критеріям для встановлення категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А».
Зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради в особі лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Дніпровської міської ради провести повторне засідання з розгляду питання щодо надання ОСОБА_2 статусу "Дитина з інвалідністю підгрупи А".
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 03 серпня 2021 року.

Суддя Н.Є. Сліпець