Справа № 640/5818/21
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2021 року м. Київ № 640/5818/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІА-ТУР»
до Державної податкової служби України
провизнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ВІА-ТУР» (далі по тексту - позивач), адреса: 01042, місто Київ, вулиця Брановицького Ігоря, будинок 9/11 до Державної податкової служби України (далі по тексту - відповідач), адреса: 04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо відмови 12 січня 2021 року у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №2 від 23 грудня 2020 року до податкової накладної №1 від 02 листопада 2016 року;

- визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо відмови 12 січня 2021 року у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №2 від 23 грудня 2020 року до податкової накладної №2 від 02 листопада 2016 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України прийняти та зареєструвати в операційний день, коли його було надіслано засобами електронного зв`язку, в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників, а саме:

12 січня 2021 року - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №1 від 23 грудня 2020 року до податкової накладної №1 від 02 листопада 2016 року, поданий на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІА-ТУР» 12 січня 2021 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України прийняти та зареєструвати в операційний день, коли його було надіслано засобами електронного зв`язку, в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників, а саме:

12 січня 2021 року - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №2 від 23 грудня 2020 року до податкової накладної №2 від 02 листопада 2016 року, поданий на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІА-ТУР» 12 січня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про відсутність правових підстав відмови у прийнятті до реєстрації та реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 1 та № 2 від 23 грудня 2020 року до податкових накладних від 02 листопада 2016 року № 1 та № 2.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому не погоджується із позовними вимогами та зазначає про правомірність оскаржуваних дій у зв`язку з пропуском законодавчо встановлених строків давності при поданні розрахунків коригування до податкових накладних в межах спірних відносин.

У відповіді на відзив позивач вказав на протиправність дій відповідача, яка полягає у відмові у прийнятті розрахунків коригування та їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки повернення позивачем коштів на користь свого контрагента в межах угоди від 10 грудня 202 року про розірвання Договору є підставою складання нових розрахунків коригування, а застосування податковим органом строків давності до реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних законодавчо не передбачено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 березня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду суддею Гарником К.Ю. та відкрито провадження у справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

01 січня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Кустос Інвест» та позивачем укладено договір №ТП-1/5-15 про надання послуг, згідно з пунктом 1.1. якого. Виконавець (позивач) зобов`язується надавати за плату послуги пасажирських перевезень транспортними засобами, що належать Виконавцю, надалі - послуги, а Замовник зобов`язаний приймати та оплачувати надані послуги.

Додатковою угодою від 01 листопада 2016 року № 2 до договору від 01 січня 2015 року № ТП-1/5-15 про надання послуг внесено зміни, зокрема, в частині порядку оплати послуг, а саме: Замовник зобов`язується перераховувати Виконавцю предоплату у розмірі 6 000 000,0 грн не пізніше, ніж 10 банківських днів з дати укладення даної додаткової угоди. Отримані грошові кошти Виконавець використовує в якості оплати наданих Замовнику послуг після підписання Сторонами акту передачі-приймання послуг за попередній календарний місяць.

В межах виконання умов вищезазначеного договору, товариство з обмеженою відповідальністю «ВІА ТУР» виписало на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Кустос-Інвест» податкові накладні від 02 листопада 2016 року №1 на загальну суму 2 500 000,0 грн, у тому числі ПДВ 416 667,67 грн; від 02 листопада 2016 року №2 на загальну суму 3 500 000,0 грн, у тому числі ПДВ 583 333,33 грн. та розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 02 листопада 2016 року № 1 за № 3 від 02 листопада 2016 року на загальну суму 102 697,28 грн, у тому числі ПДВ 17 116,21 грн

Вказані податкові накладні та розрахунок коригування доставлені відповідачеві 02 листопада 2016 року.

10 грудня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Кустос Інвест» та позивачем укладено угоду про розірвання договору про надання послуг №ТП-1/5-15 від 01 січня 2015 року, згідно з якою сторони дійшли згоди розірвати договір 25 січня 2020 року. Пуктом 4 вказаної угоди про розірвання передбачено, що Виконавець зобов`язаний повернути залишок грошових коштів, отриманих за договором в якості предоплати в розмірі 3 556 584,71 грн до 24 грудня 2020 року шляхом перерахування на банківський рахунок Покупця.

Згідно з платіжним дорученням від 23 грудня 2020 року № 247 позивачем на поточний рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «Кустос Інвест» повернено кошти, згідно з вищезазначеною угодою та складено розрахунки коригування кількісних і вартісних показників № 1 до податкової накладної № 1 від 02 листопада 2016 року, загальна сума коштів, що підлягають сплаті, з урахуванням ПДВ: 56 584,71 грн, сума коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту 9 430,79 грн; № 2 до податкової накладної № 2 від 02 листопада 2016 року. Загальна сума коштів, що підлягають сплаті, з урахуванням ПДВ 3 500 000,0 грн., сума коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту 583 333,33 грн.

Вказані розрахунки коригування кількісних і вартісних показників № до податкової накладної № 1 від 02 листопада 2016 рок та № 2 до податкової накладної № 2 від 02 листопада 2016 року доставлені відповідачеві 12 січня 2021 року, проте не прийняті останнім внаслідок порушення вимог статті 102 Податкового кодексу України, та пункту 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі по тексту - Порядок №1246), а саме: дата складання розрахунку коригування не може перевищувати більше ніж на 1095 календарних днів з дати складання податкової накладної, до якої складено розрахунки коригування.

Вирішуючи даний адміністративний спір по суті позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою, другою статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час складання податкових накладних), податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Згідно з пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації; отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Згідно абзаців п`ятого та шостого пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України складені платником податку розрахунки коригування до податкових накладних, складених до 1 лютого 2015 року, розрахунки коригування до податкових накладних, які не підлягали наданню отримувачу (покупцю) - платнику податку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальником (продавцем). Зазначене не поширюється на розрахунки коригування, що передбачають зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику (зменшення податкового зобов`язання постачальника та податкового кредиту отримувача), складені після 1 липня 2015 року до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року на отримувача (покупця) - платника податку, які підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних отримувачем (покупцем) товарів/послуг.

Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Відповідно до підпункту 192.1.1 пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок; б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.

Згідно положень абзацу другого підпункту 192.1.1 пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що підтвердженням продавцю про прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Згідно із пунктами 3, 4 Порядку №1246 до Реєстру вносяться відомості щодо податкових накладних та/або розрахунків коригування, які прийняті до Реєстру та підлягають реєстрації, реєстрацію яких зупинено, а також щодо яких у встановленому порядку прийнято рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації. Операційний день триває в робочі дні з 8 до 20-ї години.

Пункт 5 Порядку №1246 визначає, що реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Відповідно до пункту 11 Порядку №1246 після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Як визначають пункти 13 - 15 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Системний аналіз положень законодавства дає підстави вважати, що контролюючий орган зобов`язаний прийняти для реєстрації податкових накладних та/або розрахунку коригування та визначений конкретний перелік підстав для відмови у реєстрації податкових накладних та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Водночас, підставою відмови ДПС України в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунків коригування стали висновки про порушення строків давності, встановлених статтею 102 Податкового кодексу України та пункту 6 Порядку №1246.

Проте, суд зазначає, що стаття 102 Податкового кодексу України не визначає порядок та строки здійснення реєстрації розрахунків коригування зобов`язань з податку на додану вартість. Натомість, пункт 102.5 статті 102 Податкового кодексу України регулює лише питання повернення надмірно сплачених грошових зобов`язань.

Водночас, розрахунок коригування податку на додану вартість не є заявою про повернення надмірно сплачених грошових коштів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку пункт 102.5 статті 102 Податкового кодексу України не може бути застосований до правовідносин стосовно реєстрації розрахунків коригування податку на додану вартість.

У свою чергу, у пункті 6 Порядку №1246 зазначено, що розрахунок коригування до податкової накладної, яка складена до 1 лютого 2015 року та не підлягала реєстрації відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, підлягає реєстрації після реєстрації такої накладної, для чого постачальник (продавець) товарів/послуг повинен протягом операційного дня зареєструвати податкову накладну (незалежно від дати її складення з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України) та розрахунок коригування.

При цьому суд зазначає, що дана норма не застосовується до спірних правовідносин, оскільки матеріалами справи підтверджується, що податкові накладні, до яких були складені розрахунки коригування, підлягали реєстрації та були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, строки давності, встановлені статтею 102 Податкового кодексу України застосовуються до складання та реєстрації розрахунку коригування до податкових накладних, якщо такі накладні були складені до 1 лютого 2015 року та не підлягали реєстрації відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Згідно пунктом 11 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить: понад 1 мільйон гривень - з 1 січня 2011 року; понад 500 тисяч гривень - з 1 квітня 2011 року; понад 100 тисяч гривень - з 1 липня 2011 року; понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

Податкові накладні від 02 листопада 2016 року № 1 та № 2 та розрахунок коригування від 02 листопада 2016 року № 3 до податкової накладної № 1 від 02 листопада від 2016 року. підлягали обов`язковій реєстрації та фактично були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зважаючи, що податкові накладні вже були зареєстровані раніше, відмова у прийнятті до реєстрації розрахунків коригування кількісних і вартісних показників від 23 грудня 2020 року № 1 до податкової накладної від 02 листопада 2016 року №1 та від 23 грудня 2020 року до податкової накладної від 02 листопада 2016 року №2 є безпідставною.

Враховуючи відсутність у відповідача правових підстав для відмови у прийнятті до реєстрації розрахунків коригування кількісних і вартісних показників від 23 грудня 2020 року № 1 до податкової накладної від 02 листопада 2016 року №1 та від 23 грудня 2020 року до податкової накладної від 02 листопада 2016 року №2, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного прав позивача є зобов`язання ДПС України прийняти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунків коригування кількісних і вартісних показників від 23 грудня 2020 року № 1 до податкової накладної від 02 листопада 2016 року №1 та від 23 грудня 2020 року до податкової накладної від 02 листопада 2016 року №2 датою їх фактичного надходження.

Суд також зазначає, що обраний спосіб захисту, щодо зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи платіжних доручень від 24 лютого 2021 року № 177 на суму 2 270,0 грн та від 15 березня 2021 року № 221 на суму 2 270,0 грн., позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір на суму 4 540,0 грн. Таким чином, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 4 540,0 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІА-ТУР» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо відмови 12 січня 2021 року у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №2 від 23 грудня 2020 року до податкової накладної №1 від 02 листопада 2016 року;

3 Визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо відмови 12 січня 2021 року у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №2 від 23 грудня 2020 року до податкової накладної №2 від 02 листопада 2016 року;

4.Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, ) прийняти та зареєструвати в операційний день, коли його було надіслано засобами електронного зв`язку, в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників, а саме: 12 січня 2021 року - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №1 від 23 грудня 2020 року до податкової накладної №1 від 02 листопада 2016 року, поданий на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІА-ТУР» (01042, місто Київ, вулиця Брановицького Ігоря, будинок 9/11, ) - 12 січня 2021 року;

5. Зобов`язати Державну податкову службу України(04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, ) прийняти та зареєструвати в операційний день, коли його було надіслано засобами електронного зв`язку, в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників, а саме: 12 січня 2021 року - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №2 від 23 грудня 2020 року до податкової накладної №2 від 02 листопада 2016 року, поданий на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІА-ТУР» (01042, місто Київ, вулиця Брановицького Ігоря, будинок 9/11, ) - 12 січня 2021 року.

6. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІА-ТУР» (01042, місто Київ, вулиця Брановицького Ігоря, будинок 9/11, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 540,0 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, )

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя К.Ю. Гарник