Справа № 420/11676/21
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2021-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
06 серпня 2021 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідачів про залишення без розгляду позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю Агро ГЮБІ+ до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
07.07.2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю Агро ГЮБІ+ до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 23.07.2020 року №1761564/38443006 і зобов`язання вчинити певні дії,.
Підстава звернення до суду позивач вважає, що суб`єкт владних повноважень порушив його права прийняттям вищевказаного рішення.
Разом із позовом позивачем подано до суду заяву про поновлення строку звернення до суду.
Вирішуючи клопотання представника відповідачів, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Предметом позову у даній справі є рішення від 23.07.2020 року №1761564/38443006.
Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Згідно із частиною першою та другою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Як вже вказано вище, разом із позовом позивачем подано до суду заяву про поновлення строку звернення до суду.

У заяві вказано, що рішеннями комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 03.07.2020 №4041; від 04.08.2020 №4427; від 20.08.2020 №4797; від 24.09.2020 №5162; від 28.01.2021 №13680 товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Гюбі+» було віднесено до ризикових платників податків. Після прийняття рішень про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 03.07.2020 №4041; від 04.08.2020 №4427, позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної, яку позивач подавав після цього, а саме: рiшенням № 1761564/38443006 від 23.07.2020 відмовлено у реєстрації податкової накладної №34 від 30.06.2020. У заяві вказано, що рiшення відповідача про відповідність ТОВ «АГРО ГЮБІ+» п.8 Критеріїв ризиковості платника податку було оскаржено як в адміністративному, так і в судовому порядку. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020р. у справі № 420/11346/20 адміністративний позов задоволено, визнано протиправними та скасовано рішення Комісії ГУ ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН за №5162 від 24.09.2020р. про відповідність ТОВ «АГРО ГЮБІ» п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, зобов`язано ГУ ДПС в Одеській області виключити ТОВ «АГРО ГЮБІ+» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Дане рішення податковим органом оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду та розгляд справи призначено в письмовому провадженні з 26 травня 2021p. Незважаючи на рішення суду, Комісією регіонального рівня 30.03.2021 прийнято рішення №41446 про невідповідність платника податку ТОВ «АГРО ГЮБІ+» критеріям ризиковості платника податку. Отже відповідачем самостійно визнано протиправність його рішення про відповідність ТОВ «АГРО ГЮБІ+» п.8 Критеріїв ризиковості платника про податку.

Також, у заяві зазначено, що оскаржувати рішення про відмову в реєстрації податкових накладних до скасування рішення про відповідність ТОВ «АГРО ГЮБІ+» п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, на думку позивача, не було правового сенсу, оскільки рішення № 1761564/38443006 від 23.07.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної базувалось саме на рішеннях про відповідність ТОВ «АГРО ГЮБІ+» п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. У зв`язку з тим, що з 30.03.2021 TOB «АГРО ГЮБІ+» на думку контролюючого органу вже не відповідає критеріям ризиковості платника податку, у позивача з`явилась можливість оскаржити до суду рішення відповідача про відмову в реєстрації податкових накладних.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Згідно ч.1, ч.2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Аналіз зазначених норм показав, що пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для застосування наслідків пропущення цих строків, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважними і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права» (рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop.42, пункт 36).

ЄСПЛ висловив позицію стосовно того, що, розглядаючи підстави для поновлення пропущеного строку, національні суди мають враховувати, що питання стосовно того, чи було дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (справи «Скордіно проти Італії», «Ятрідіс проти Греції»).

Одним із елементів права на справедливий суд є право на виправлення помилки, включаючи право на скасування неправосудного рішення та прийняття правового рішення по справі.

В абзаці 7 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_1 щодо офіційного тлумачення положень статті 24 Конституції України (справа про рівність сторін судового процесу) від 12 квітня 2012 року № 9-рп/2012 вказано, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У рішенні Конституційного Суду України (Другий сенат) у справі за конституційними скаргами ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Еко-вугілля України» щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини першої статті 79 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 24 червня 2020 року № 6-р(ІІ)/2020 зазначено, що Конституційний Суд України вважає, що гарантування приписом частини другої статті 55 Конституції України кожному права на доступ до суду з метою оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень є вимогою принципу верховенства права. Такий доступ не означає автоматичної незаконності цих рішень, дій або бездіяльності, а спрямований на перевірку у судовому порядку їх законності та правомірності, що не лише забезпечує ефективний захист прав, свобод кожної особи, якої стосується неправомірна діяльність суб`єктів владних повноважень, а й сприяє підтримці законності та правопорядку в цілому шляхом виявлення та усунення нелегітимних проявів у такій діяльності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, повідомлені позивачем обставини та надані до суду докази, суддя при прийнятті ухвали від 12.07.2021 вважала за доцільне заяву позивача про поновлення строку звернення до суду задовольнити та поновити позивачу строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Отже, питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду вже вирішено судом при відкритті провадження по справі.

Враховуючи вищевикладене, повідомлені позивачем обставини та надані до суду докази, у задоволенні клопотання представника відповідачів відмовити.

Керуючись ст.ст. 123, 183, 240, 295, 297 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволені клопотання представника відповідачів про залишення без розгляду позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Агро ГЮБІ+» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала окремо від кінцевого рішення по справі не оскаржується.

Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Корой С.М.