Справа № 520/9531/21
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2021-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

06 серпня 2021 р. справа № 520/9531/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., розглянувши за правилами спрощеного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВО "УКРСПЕЦКОМПЛЕКТ" (просп. Московський, б. 199-Б, м. Харків, 61037, ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВО "УКРСПЕЦКОМПЛЕКТ", звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, у якому просить суд:

- визнати протиправним нарахування та скасувати нараховану по картці особового рахунку з податку на прибуток суму пені в розмірі 307558,14 грн;

- визнати протиправним нарахування та скасувати нараховану по картці особового рахунку з ПДВ пеню в розмірі 340190,39 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що TOB «ВО «Укрспецкомплект» в судовому порядку оскаржувало податкові повідомлення - рішення № від 12.07.2016 на суму 354718,75 грн про донарахування ПДВ, № від 12.07.2016 на суму 323020,75 грн про донарахування податку на прибуток. За результатами судового розгляду справи №820/4033/16 постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.03.2021в задоволенні позову було відмовлено повністю. Позивач вказує, що податкові повідомлення - рішення були неузгодженими до 22.03.2021 - до дати набрання законної сили судовим рішенням у справі, робочий день, наступний за днем узгодження - 05.04.2021, а отже, пеня мала б нараховуватись з 05.04.2021.

При цьому станом на дату нарахування пені по особових рахунках TOB «ВО «Укрспецкомплект» в Україні діє карантин. Позивач зазначив, що протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) - платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню. Карантин продовжено до 30.06.2021, а отже, на думку позивача, пеня в квітні - травні 2021 року нарахована бути не може, як і не могла бути нарахована 18.05.2021 пеня на пеню в сумі 3424,90 грн по картці особового рахунку з податку на прибуток та пеня в сумі 3725,81 грн по картці з ПДВ.

Також позивач вказав, що згідно з розрахунком пені, що був отриманий від ГУ ДПС у Харківській області пеня за податковим повідомленням рішенням № від 12.07.2016р. була нарахована за 06.2013, 07.2013, 08.2013, 09.2013, 10.2013, 11.2013, 12.2013, 01.2014, 02.2014, 03.2014, 04.2014, 06.2014, 07.2014, 08.2014, 02.2015, 04.2015, 08.2015, 09.2015, 12.2015 по 29.02.2020, тобто за період, що значно перевищує 1095 днів. Згідно з розрахунком пені, що був отриманий від ГУ ДПС у Харківській області, пеня за податковим повідомленням рішенням № від 12.07.2016 була нарахована за 12.2013, 12.2014, 12.2015 по 29.02.2020, також за період, що значно перевищує 1095 днів.

Вищевказані обставини позивач вважає такими, що свідчать про протиправність дій контролюючого органу щодо нарахування оскаржуваних сум пені.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти заявленого позову заперечував та зазначив, що пеня нараховується на суму грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати ватником податків податкового зобов`язання, визначеного ПК України (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Донараховані за податковими повідомленнями-рішеннями від 12.07.2016 № , № суми 02.04.2021 проведено до інтегрованої картки платника податку з податку на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства (код класифікації доходів бюджету 11021000) та з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код класифікації доходів бюджету 14010100) на підставі постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 22.03.2021 у справі № 820/4033/16. При проведенні перерахунку автоматично розрахованої пені з урахуванням вимог ПК України, враховуючи облікову ставку Національного банку України, діючу на кожний такий день заниження податкового зобов`язання, визначеного ПК України, сума пені по податковим повідомленням-рішенням від 12.07.2016 склала: № з податку на прибуток - 304 133,24 гривень; № з податку на додану вартість - 336 454,72 гривень. Датою закінчення нарахування пені (відповідно до ст. 129 ПК України) на податкові повідомлення-рішення від 12.07.2016 № , № є 29.02.2020.

У відповіді на відзив позивач вказав, що ГУ ДПС у Харківській області жодним чином не спростовує протиправність нарахування пені під час дії карантину, а також не спростовує той факт, що ГУ ДПС у Харківській області після сплати позивачем сум пені згідно до платіжних доручень №11803 від 18.05.2021 на суму 336464,58 грн та №11802 від 18.05.2021 на суму 304133,24 грн було абсолютно протиправно нараховано 18.05.2021 пеню на пеню в сумі 3424,9 грн по картці особового рахунку з податку на прибуток та пеню в сумі 3725,81грн по картці з ПДВ, що є порушенням п.52-1. Підрозділу 10 «Інші Перехідні положення» Податкового кодексу України. Також позивач вказав, що податковий орган не мав жодних підстав та повноважень нараховувати пеню за строк від 1492 дні до 2405 днів по податковому повідомленню - рішенню № від 12.07.2016, по податковому повідомленню - рішенню № від 12.07.2016р. пеня була нарахована за строк від 1451 день до 2181 дня, що є протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного податкового законодавства України.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Відповідно до ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що фахівцями ГУ ДПС у Харківській області проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «ВО «УКРСПЕЦКОМПЛЕКТ», за результатами якої складено акт від 17.06.2016 № 322/20-40-14-01-08/37366256.

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом 12.07.2016 рийняті податкові повідомлення-рішення № , яким зменшено суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість за серпень-грудень 2013 року, січень-грудень 2014 року, січень-грудень 2015 року на загальну суму 9.268.403,00 грн та зменшено суму податкового кредиту на загальну суму 8847977,00 грн, №001351401, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 354718,75 грн (за податковими зобов`язаннями 283775,00 грн; за штрафними (фінансовими) санкціями 70943,75 грн) та № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 323020,75 грн (за податковими зобов`язаннями 266777,00 грн; за штрафними (фінансовими) санкціями 56243,75 грн).

Вказані податкові повідомлення-рішення були предметом оскарження у справі №820/4033/16, за результами розгляду якої позовні вимоги залишено без задоволення (постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 22.03.2021 у справі № 820/4033/16).

Після узгодження донарахованих сум податків ГУ ДПС у Харківській області по картках особових рахунків було відображено суми пені, а саме по картці особового рахунку з податку на додану вартість в сумі 178813,52 грн, по картці особового рахунку з податку на прибуток в сумі 160313,94грн.

Позивачем до Державної податкової служби України було подано скаргу на протиправне нарахування пені від 13.04.2021 та скаргу від 16.04.2021 на податкову вимогу №70914-13 від 12.04.2021 в частині нарахованої пені по особовим рахункам ТОВ «ВО «Укрспецкомплект» на суму 339127,46 грн.

За наслідками процедури досудового врегулювання спору листом за №10603/6/99-00- 08-01-06 від 12.05.2021 позивачу в задоволенні скарги відмовлено та донараховано пеню в сумі 143819,30 грн з податку на прибуток та 157641,20 грн з податку на додану вартість.

Суми нарахованої пені сплачені позивачем відповідно до платіжних доручень №11803 від 18.05.2021 на суму 336464,58 грн та №11802 від 18.05.2021 на суму 304133,24грн.

Головним управлінням ДПС у Харківській області 18.05.2021 нараховано пеню за несвоєчасну сплату в сумі 3424,90 грн по картці особового рахунку з податку на прибуток та суму 3725,81 грн по картці особового рахунку з ПДВ, вказані суми пені сплачені відповідно до платіжних доручень №11813 від 20.05.2021 та №11812 від 20.05.2021.

Не погоджуючись із такими діями відповідача про нарахування пені, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

В силу підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Підпунктом 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України закріплено поняття пені як суми коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Стаття129 Податкового кодексу України передбачає порядок нарахування пені, де абзацом "б" підпункту 129.1.1 пункту 129. 1 передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Тлумачення змісту вказаних норм Податкового кодексу України в редакції, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, приводить суд до висновку про те, що згідно абзацу "б" підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 цього Кодексу нарахування пені проводиться у разі закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання, а згідно підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 цього Кодексу нарахування пені проводиться у разі настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

В силу пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).

Пеня, визначена підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день заниження (абзац другий пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України).

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що нарахування пені за правилами підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України здійснюється не з моменту узгодження податкового зобов`язання або винесення податкової вимоги, а саме з дня настання граничного строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.03.2018 у справі №825/1558/17 (К/9901/7049/18).

При цьому, правомірність нарахування податковим органом пені саме за вказаним підпунктом слідує з визначення податкового зобов`язання, встановленої підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України, яке визначено як сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету, зокрема, як податок, що в даному випадку є податок на прибуток приватних підприємств та податок на додану вартість.

Податковим органом визначено розмір пені по податковим повідомленням-рішенням від 12.07.2016 № з податку на прибуток - 304 133,24 гривень; № з податку на додану вартість - 336 454,72 гривень. Датою закінчення нарахування пені на податкові повідомлення-рішення від 12.07.2016 № , № є 29.02.2020, що встановлено судом з розрахунку пені за вказаними видами податків.

Судом з наданих розрахунків встановлено, що контролюючим органом застосовано формулу розрахунку пені: сума боргу х 120% (облікова ставка НБУ відповідно до ПК)х на кількість днів затримки :365 днів у році = сума пені.

Доказів, які б свідчили невідповідність розрахунку податковим органом пені позивачем надано не було.

Відтак, суд вважає неприйнятними аргументи позивача щодо неможливості нарахування пені за період судового оскарження вищевказаних податкових повідомлень-рішень, а також щодо неможливості нарахування пені під час дії карантину, оскільки вищенаведеними нормами права підтверджено право контролюючого органу здійснювати нарахування пені щодо грошових зобов`язань за податком на додану вартість та податком на прибуток у тому числі і за період судового оскарження, а також наявним в матеріалах справи розрахунком пені підтверджено факт того, що за період карантину пеню позивачу нараховано не було, тобто, відповідачем дотримано вимоги п. 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України щодо нарахування пені за податком на прибуток 304133,24 грн та пені з податку на додану вартість - 336454,72 грн.

Утім, нарахована позивачу 18.05.2021 пеня в сумі 3424,90 грн по картці особового рахунку з податку на прибуток та пеня в сумі 3725,81 грн по картці з ПДВ свідчать про протиправність дій контролюючого органу про нарахування цих сум пені у зв`язку з дією п. 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, відповідно до якого протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, оскільки вказані суми пені нараховані позивачу за період з 03.04.2021 по 18.05.2021 - під час дії карантину, що є загальновідомою обставиною, а тому це суперечить вищенаведеній нормі права.

Щодо посилань позивача на нарахування пені у строк понад 1095 днів, суд зазначає, що відповідно до п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України (далі ПКУ) контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених ПКУ, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

У той же час пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (п.п.14.1.162. п.14.1 ст.14 ПКУ).

Отже, після закінчення встановлених ПК України строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) нараховується пеня без урахування строків давності (1095 днів), визначених п.102.1 ст.102 ПК України, оскільки ця норма права регулює строки щодо нарахування саме грошових зобов`язань, у межах цього спору - визначених податковими повідомленнями-рішеннями, а не пені.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати щодо сплати судового збору підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВО "УКРСПЕЦКОМПЛЕКТ" (просп. Московський, б. 199-Б, м. Харків, 61037, ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) щодо нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю "ВО "УКРСПЕЦКОМПЛЕКТ" (просп. Московський, б. 199-Б, м. Харків, 61037, ) пені по картці особового рахунку з податку на прибуток суму в розмірі 3424,90 грн; пені по картці особового рахунку з податку на додану вартість в розмірі 3725,81 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВО "УКРСПЕЦКОМПЛЕКТ" (просп. Московський, б. 199-Б, м. Харків, 61037, ) витрати на сплату судового збору у сумі 87 (вісімдесят сім) грн 93 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 06 серпня 2021 року.

Суддя О.Г. Котеньов