Справа № 420/4748/21
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2021-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4748/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами загального позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТУНА» до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТУНА» до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки в якому позивач просить:

визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №229791 від 01.02.2021 р. про застосування адміністративно-господарського штрафу;

визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №229792 від 01.02.2021 р. про застосування адміністративно - господарського штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

При здійсненні габаритно-вагового контролю допущено численні порушення чинного законодавства, вагові параметри автомобіля визначено невірно, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів складено безпідставно, а постанови Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарських штрафів є протиправними, враховуючи наступне.

По перше: з талону зважувального засобу, актів та довідки неможливо встановити на яких вагах (якої марки, моделі, якими є їх технічні характеристики, порядок використання, можливі чи допустимі похибки) здійснювалося зважування транспортного засобу. За відсутності такої інформації неможливо встановити, що зважування здійснювалося у відповідності до встановлених законодавством вимог ваговим обладнанням, призначеним та придатним для здійснення таких вимірювань.

Талон не містить підписів ні особи, яка проводила зважування, ні водія автомобіля, який було зважено, в ньому відсутня інформація про марку та модель автомобіля, який зважували.

Оформлений таким чином талон не може вважатися документом, що має юридичну силу.

Згідно з ч. 1 ст.94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Визначення поняття "документ" міститься в ДСТУ 2732:2004 Національний стандарт України "Діловодство й архівна справа. Терміни та визначення понять" (надалі - ДСТУ).

Так, пунктом 3.3 зазначеного вище ДСТУ визначено, що документ - це інформація, зафіксована на матеріальному носії, основною функцією якого є зберігати та передавати її в часі та просторі.

Документна інформація (пункт 3.5 ДСТУ) - це уся інформація документа (зміст, відбитки печаток, штампів, реєстраційні номери, резолюції, підписи, інші реквізити та службові познаки, а також маргіналії, філіграні, елементи бланка та захисту).

Реквізит документа - інформація, зафіксована в службовому документі для його ідентифікування, організування обігу і (або) надання йому юридичної сили (пункт 4.1.4. ДСТУ).

Підпис (службового документа) - реквізит службового документа, який свідчить про відповідальність особи за його зміст та є єдиний чи один з реквізитів, що надають документові юридичної сили (пункт 4.1.7 того ж ДСТУ).

Наданий відповідачем талон являє собою аркуш паперу без будь-яких захисних елементів, який не є бланком суворого обліку, на якому за допомогою принтера чи іншого пристрою надруковано інформацію про дату та час зважування, номер талону та режим - динамічний, але не зазначено швидкість руху автомобіля при зважуванні. Вказано реєстраційний номер автомобіля, але відсутня інформація про його марку і модель. Крім того, в талоні міститься цифрова інформація - 12 чисел у вигляді таблиці, з якої неможливо встановити, що означає кожне з цих чисел і яким чином відповідачем отримано відомості, що зазначено нижче: "ВСЕГО: 53150 кг".

За таких обставин і наданий відповідачем талон не може вважатися допустимим та достовірним доказом реальної ваги транспортного засобу позивача та навантажень на окремі осі.

Інші докази - акт №044317 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 24.12.2020 р., довідка №046794 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 24.12.2020 р. та акт №215692 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 24.12.2020 р. є похідними, оскільки їх складено на підставі даних (вагових параметрів), зазначених у вищевказаному талоні.

Жодний із зазначених документів не підписаний водієм транспортного засобу, який під час зважування перебував в автомобілі, що рухався по платформам ваг, а тому водій не міг на дисплеї вагового обладнання бачити результати зважування. Водію вказані документи на підпис ніхто не надавав, а запис в актах "відмовився" ніким не засвідчений.

Зважування транспортних засобів повинно було здійснюватися із застосуванням вагового обладнання, що відповідає встановленим законодавством вимогам, є справним та дає змогу встановити реальні вагові параметри транспортного засобу.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових транспортних засобів встановлено "Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні", затвердженим постановою КМ України від 27.06.2007 р. №879 (далі - Порядок №879).

Єдиною методикою виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише "Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі М 218-02071168- 459:2006", розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом, атестована у відповідності з ГОСТ 8.010-99 Національним науковим центром "Інститут Метрології", свідоцтво про атестацію №02-84-08.

Проте, вказана методика не розповсюджується на транспортні засоби з рідким та сипучим вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі.

Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

В акті №215692 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 24.12.2020 р. вказано, що під час перевірки виявлено порушення "перевезення вантажу (а/бетон) з с. Горохівка Миколаївської області до м. Миколаєва Миколаївської області з перевищенням встановлених п. 22.5. ПДР України габаритно-вагових норм на загальну вагу на 32,88% без відповідного дозволу; на здвоєну вісь на 25,31%; на здвоєну вісь на 106,88%, відсутня, неоформлена товарно-транспортна накладна, чим порушено вимоги ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

В акті №044317 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів у пункті 10 зазначено фактичне осьове навантаження на першу, другу, третю та четверту осі відповідно 9,55/10,50/17,00/16,10 тонн при нормативно допустимих осьових навантаження на кожну з вказаних чотирьох осей - 11,0 тонн, що свідчить про те, що особа, яка здійснювала габаритно-ваговий контроль, вважала всі осі автомобіля одиночними та перевищень на першу та другу не виявила.

В довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю також вказано осьові навантаження окремо на 4 осі.

При цьому, жодний із складених під час габаритно-вагового контролю документів не містить доказів того, що якісь із осей автомобіля позивача утворюють здвоєну вісь. Для встановлення такої обставини особа, яка здійснювала габаритно-ваговий контроль, повинна була за допомогою вимірювального інструменту, якій пройшов повірку та метрологічну атестацію і має відповідне свідоцтво, виміряти всі відстані між суміжними осями автомобіля, вказати їх в пункті 9 акта №044317 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, і у разі встановлення, що відстань між будь-якими з них не перевищує 2,5 метри, в пункті 10 того ж акту вказати для відповідної здвоєної осі нормативно допустиме осьове навантаження 16,0 тонн (замість двох по 11,0 тонн).

В пункті 9 акта №044317 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів особою, яка здійснювала габаритно-ваговий контроль, не зазначено відстані між осями автомобіля позивача, а отже, такі відстані не вимірювалися, а тому висновок, що дві осі утворюють здвоєну вісь, є лише її припущенням, яке суперечить усім іншим складеним цією ж особою документам.

Про неправильність результатів зважування як по загальній масі, так і навантажень на окремі осі, свідчить те, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивача маса автомобіля без навантаження складає 14800 кг або 14,8 тонни.

Згідно з накладною №003 від 23.12.2020 р. цей автомобіль з перевозив а/бетон масою 21,5 тонни. Таким чином, загальна маса навантаженого транспортного засобу складала 36,3 тонни (із розрахунку: 14,8 + 21,5 - 36,3), в той час як відповідачем внаслідок неправильного зважування визначено значно більшу загальну масу автомобіля - 53,15 тонни.

Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивача вбачається, що повна маса автомобіля складає 41000 кг або 41,0 тонну.

Технічні характеристики автомобіля, визначені його виробником та зазначені в свідоцтві про його реєстрацію свідчать про неможливість експлуатації цього автомобіля, якщо його повна маса буде перевищувати 41,0 тонну.

Зазначене дає всі підстави вважати, що така значна різниця між результатами зважування (53,15 тонни) і загальною масою транспортного засобу разом з вантажем (36,4 тонни) могла виникнути лише внаслідок використання вагового обладнання, яке не давало змоги встановити реальну вагу транспортного засобу з вантажем.

Відповідно до підпункту 6 пункту 2 Порядку вимірювальне і зважувальне обладнання - це технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики.

Згідно з пунктом 12 Порядку вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Пунктом 13 Порядку встановлено, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Відповідно до частин 1-4 ст.8 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби. Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, які мають елементи або функції настроювання, повинні мати захист від вільного доступу до зазначених елементів і функцій (включаючи програмне забезпечення) з метою запобігання несанкціонованому втручанню. Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

На підтвердження проходження періодичної повірки зважувального обладнання на запит представника позивача Укртрансбезпекою надано копію сертифіката відповідності на ваги автомобільні для зважування у русі типу ВАД заводський №2055, при цьому, з талона зважування вбачається, що при зважуванні автомобіля позивача використовувалися ваги №372.

Згідно з пунктом 14 Порядку №879 вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю визначаються Мінінфраструктури.

Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування затверджено наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 р. №255 "Про затвердження Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування".

Згідно з підпунктом 8 пункту 5 розділу II зазначених Вимог пересувний пункт габаритно-вагового контролю повинен бути укомплектований , серед іншого, свідоцтвом про повірку ваг та свідоцтвом про державну метрологічну атестацію.

Відповідно до пункту 8 розділу II вказаних Вимог вимірювальне і вагове обладнання пересувного пункту повинно бути атестовано на проведення вимірювань та мати відповідне свідоцтво спеціально уповноваженого органу у сфері метрології.

Оскільки відповідач не надав доказів використання в пункті габаритно-вагового контролю повіреного вагового обладнання, то отримані внаслідок такого зважування результати не можуть вважатися достовірними та правильними.

Враховуючи, що згідно з пунктом 27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 р. № 1567, постанова про застосування адміністративно-господарських штрафів може бути винесена лише за наявності відповідних підстав, тобто у разі встановлення факту вчинення перевізником правопорушення, постанови про застосування адміністративно - господарських штрафів від 01.02.2021 р. №229791 та №229792 є протиправними.

Оскаржувані постанови не містять конкретної інформації про допущені позивачем порушення законодавства про автомобільний транспорт.

У графах обох постанов, де повинно бути викладено суть допущеного порушення, зазначено лише: "24.12.20 р., Миколаївська область, (Підстава: Акт від 24.12.20 р. №215692)".

Крім того, розгляд справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт було проведено без участі представника позивача, якому не було своєчасно надано копії документів, необхідних для участі у розгляді справи, чим позивача було позбавлено можливості надати свої пояснення та заперечення.

Після отримання позивачем 29.01.2021 р. запрошення на розгляд справи, до якого було додано лише копію акта №215692 (в якому відсутні габаритно-вагові параметри транспортних засобів), представник позивача 01.02.2021 р. звернувся до відповідача з адвокатським запитом, в якому просив надати копії усіх інших документів, які було складено за результатами габаритно-вагового контролю, а також інформацію і документи, які б підтверджували використання вагового обладнання, придатного для зважування транспортних засобів у русі. Оскільки розгляд справи було призначено на 01.02.2021 року, представник позивача подав також клопотання про відкладення розгляду справи (вх. №4967/0/22-21 від 01.02.2021 р.) для надання можливості підготувати необхідні пояснення та заперечення після отримання зазначених у запиті інформації та копій документів.

У відповідь на поданий адвокатський запит Укртрансбезпекою представнику позивача спочатку було направлено лист від 08.02.2021 р. №883/7.2/15-21 (копія додаток №3), в якому повідомлено про необхідність продовження строку розгляду запиту через необхідність пошуку інформації серед значної кількості даних, а потім разом з листом від 16.02.2021 р. №1099/7.2/15-21 було надано копії документів, що додаються до цього позову.

При цьому, незважаючи на ненадання представнику позивача до дня розгляду справи зазначених у запиті інформації та копій документів, що позбавило позивача можливості надати необхідні обгрунтовані пояснення та заперечення, клопотання про відкладення розгляду справи було безпідставно залишено без задоволення і 01.02.2021 р. винесено оскаржувані постанови.

Такі дії відповідача є порушенням процедури розгляду справ, встановленої пунктом 26 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою КМ України від 08.11.2006 р. №1567, згідно якої справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У постанові від 01.02.2021 р. № 229791 вказано, що позивачем допущено порушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 абз.16 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", тобто за перевищення встановлених законодавством габаритно - вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Оскільки зважування здійснювалося ваговим обладнання, що не було повіреним, ця обставина свідчить про безпідставність оскаржуваної постанови.

У постанові від 01.02.2021 р. №229792 зазначено, що позивачем допущено порушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 абз. 3 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", тобто за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону.

Стаття 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" містить перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, а отже, до спірних правовідносин застосуванню не підлягає.

Стаття 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" не містить вичерпного переліку документів, необхідних для перевезення вантажів. При цьому, позивач не надавав будь-кому послуг з перевезення вантажів, а перевозив асфальтобетон, отриманий ним на асфальтобетонному заводі (АБЗ №1) для здійснення власної господарської діяльності, оскільки будівництво доріг і автострад (код 42.11 згідно КВЕД-2010) є основним видом господарської діяльності позивача, інформація про які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Накладна №003 від 23.12.2020 р. є документом на отриманий від АБЗ №1 ДП "Лидер" асфальтобетон. Накладна саме такої форми використовується цим постачальником та видається водіям для перевезення виготовленого на цьому асфальтобетонному заводі асфальтобетону. Використання накладної такої форми замість товарно-транспортної накладної чинним законодавством не забороняється.

За таких обставин, перевезення автомобілем позивача вантажу (придбаного для власної господарської діяльності асфальтобетону) за наявності у водія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія відповідної категорії та накладної № 003 від 23.12.2020 р. не свідчить про порушення позивачем вимог ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Процесуальні дії

12.04.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку ст. 262 КАС України).

Ухвалою суду від 16.06.2021 року продовжено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 05.07.2021 року закрито підготовче провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

05.07.2021 року за вхід. № ЕП/18131/21 від представника відповідача надійшли пояснення (відзив), які обґрунтовані наступним.

По Постанові № 229791 від 01.02.21р. на суму 34 000, 00 грн.

Винесено на підставі Актів перевірки та інших документів перевірки від 24.12.2020р. санкція - абз. 16. ч.1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт». Інспекторами Управління Укртрансбезпеки в Запоріжській області здійснено габаритно-вагову перевірку вантажного транспортного засобу марки MAN TGA 41.480 держ. реєст. № НОМЕР_1 , що належить ТОВ ''Фортуна". Перевіркою виявлено порушення вимоги ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», відповідальність за що передбачена абз. 16 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт». При зважуванні виявлена перенавантаження на першу здвоєну вісь 20,05 тон. Зазначене є перевищенням від допустимої норми маси на першу здвоєну вісь 4,05 тон. Тобто, процент перевищення склав більше 20%, а саме 25,31 %, а також на другу здвоєну вісь 33,10 тон, значене є перевищенням від допустимої норми маси на другу здвоєну вісь 17,10 тон. Тобто, процент перевищення склав 106,88 %що є підставою для Відповідача застосувати штрафну санкцію 34 000,00 грн. Копія Розрахунку на підтвердження виведеної цифри % від 24.12.20р. додається. Розрахунок % перевищення за виявленими параметрами проводився в спосіб знаходження невідомого числа від визначених, а саме :

16 т. - 100% Х=4,05х100:16=25,31%

4,05 т. - Х% Х=25,31%

16 т. - 100% Х=17,10х100:16=106,88%

17,10 т. - Х% Х=106,88%

Відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою КМУ від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі - Порядок №1567), виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в рейдовому Акті з посиланням на порушену норму.

Отже, за результатами рейдових перевірок посадовими особами складено Акти про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, якими зафіксовано порушення вимог ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: відсутній дозвіл або плата за проїзд, що дає право на рух автомобільними дорогами загального користування з перевищенням вагових обмежень, а також іншого порушення інших в частині відсутності ненадання для перевірки інших документів. Застосування штрафної санкції регулюється відповідними абзацами ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» в залежності від порушення та розміру Проценту перевищення вагового параметру від нормативного. Показник проценту визначається простою арифметичною дією за допомогою пропорції та знаходження невідомого числа за арифметичною пропорцією від встановлених параметрів (показників).

Відповідно до приписів Правил дорожнього руху України:

2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу;

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

22.3. Перевезення вантажу дозволяється за умови, що він:

а) не наражає на небезпеку учасників дорожнього руху;

б) не порушує стійкості транспортного засобу і не утруднює керування ним;

Таким чином, Водій зобов`язаний вибирати швидкість руху з огляду на дорожню

обстановку та особливості вантажу.

Також згідно з п. 12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом України, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен змішуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Згідно з п. 25, 26 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцем знаходженням суб`єкта господарювання, не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта. Про час і місце розгляду справи про порушення суб`єкт я повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта справа про порушення розглядається без її участі.

На розгляд справи на 01.02.21р. Позивач був належним чином та завчасно викликаний рекомендованим листом з повідомленням, про що свідчить Запрошення від 18.01.2021р. вих. № 3830/20/24-21. Список відправлень рекомендованих листів з повідомленням № 118 від 18.01.21р.

Вищезазначене Запрошення на розгляд справи Позивач завчасно отримав, що підтверджується трек кодом 437 (позначено на Списку зведених відправлень).

Документів щодо вибуття автомобілів із власності, (користування), передачі їх іншій особі Позивач ні під час перевірки транспортних засобів, а також під час розгляду справи про порушення Відповідачу не надавав. Письмові заперечення щодо вищезазначеного від Позивача не надходило. За нормою частини 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» відповідальність за порушення транспортного законодавства несе особа - перевізник.

Стосовно можливості заборони руху: працівники Укртрансбезпеки позбавлені права затримувати (забороняти рух) транспортні засоби. Факт не затримання не свідчить про відсутність порушення.

Відносно порядку здійснення вагового контролю повідомляємо що працівниками, якими проводився зазначений контроль, ураховувалися вимоги діючого законодавства.

Відповідачем було виконано всі вимоги передбачені законодавством, з огляду на що, визнання його дії протиправними як по складенню матеріалів контролю так і застосуванню штрафу є безпідставним.

26.07.2021 року за вхід. № ЕП/19933/21 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення (в порядку ст. 44 КАСУ), а яких посилання позивача на позицію КАС ВС в постанові № 814/1460/16 від 29.01.2020 р. представник відповідача вважає не релевантним.

Стосовно доводів позивача щодо здійснення габаритно-вагового контролю відповідачем за відсутності методики, затвердженої Мінекономрозвитку та спеціально уповноваженим центральним органом у сфері метрології зазначаємо наступне.

«…Статтею 4 Закону України "Про дорожній рух" до компетенції Кабінету Міністрів України у сфері дорожнього руху, окрім іншого, належить підготовка проектів законів, нормативних актів з питань дорожнього руху та його безпеки, а також відповідальності за їх порушення на території України.

Дійсно на час проведення габаритно - вагового контролю належного позивачу транспортного засобу відповідна методика Мінекономрозвитку не була затверджена, проте визначення порядку здійснення габаритно - вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України.

У свою чергу постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 затверджено відповідний Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який і був застосований відповідачем.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №671 Про внесення змін до Порядку №879 виключено пункт 19 Порядку №879 без визначення необхідності застосування затвердженого Мінекономрозвитку або іншою методикою.

З огляду на виключення п. 19 Порядку № 879, наявність у терміні вимірювання посилання на методику, затверджену Спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, не може розцінюватися як наявність у відповідальних осіб Укртрансбезпеки обов`язку під час здійснення габаритно - вагового контролю керуватися методикою, затвердженою спеціально уповноваженим, центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Викладене за своєю суттю узгоджується з правовою позицією постанови Верховного Суду України від 02.08.2018 р. у справі №820/1420/17, що міститься в пунктах: 7; 47…».

ОБСТВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

24.12.2020 р. об 11 год. 45 хв. (згідно інформації, вказаній в акті проведення перевірки) працівниками Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на 162 км + 651 м автомобільної дороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ було проведено габаритно-ваговий контроль автомобіля позивача MAN TGA 41.480 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перевозив асфальтобетон, за результатами якого складено:

талон № 981 від 24.12.2020 р. з результатами зважування;

довідку № 046794 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 24.12.2020 р.;

акт № 044317 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 24.12.2020 р.;

акт № 215692 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 24.12.2020 р.

Згідно Талону № 981:

24.12.2020 р. об 11:45, Миколаївська область, вага № 378, режим: динамічний.

Довідкою № 046794 про результати здійснення габаритно - вагового контролю від 24.12.2020 р. встановлено:

(1) Найменування, пункту габаритно-вагового контролю: а/д М-14 Одеса - Мелітополь - Новоазовськ 162 км + 651 м

(2) Водій транспортного засобу: ОСОБА_1

(3) Автомобіль: марка: MAN модель: TGA 41.480, вантажний самоскид, реєстраційний номер: НОМЕР_1 ,

(4) не заповнено

(5) Тип транспортного засобу: 5

(6) Результати вагового контролю:

1) 9,55; 2) 10,50; 3) 17,00; 4) 16,10; 5) -; 6) -; 7) -; 8) -; повна маса транспортного засобу 53,15 тон

(7) не заповнено.

Актом № 044317 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів:

(5) суб`єкт, що перевіряється: водій ОСОБА_1

ТОВ «ФОРТУНА»

(6) найменування та вид вантажу: а/бетон

(7) маршрут руху: с. Гороховка, Миколаївська область - м. Миколаїв, Миколаївська область; 19 км

(8) повна маса тонн:

Нормативно допустима 40,00

Фактична 53,15

(9) відстані між осями, метрів:

(10) осьові навантаження тонн:

нормативно допустиме 11 / 11/ 11/ 11/

фактичне 9,55/ 10,50/ 17,00/ 16,10/

Актом №215692 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 24.12.2020 р. встановлено порушення:

перевезення вантажу (а/бетону) з с. Гороховка, Миколаївська область до м. Миколаїв, Миколаївська область з перевищенням визначених п. 22.5 ПДР України габаритно вагових норм на загальну вагу на 32,88% без відповідного дозволу; на здвоєну вісь 25,31%, на здвоєну вісь 106,88 % відсутня, неоформлена товарно - транспортна накладна, чим порушено вимоги ст. 48 Закону України «про автомобільний транспорт»;

абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевищення встановлених габаритно - вагових норм законодавства понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу;

абз. 3 ч. 1 надання послуг/ перевезення вантажу без наявності документів передбачених ст. 48 Закону, а саме: відсутня, неоформлена товарно-транспортна накладна.

За наслідками встановлених порушень Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки 01.02.2021 року прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 229791, якою стягнуто з позивача адміністративно-господарський штраф в сумі 34000,00 гривень та постанову про за стосування адміністративно-господарського штрафу №229792, якою стягнуто з позивача адміністративно-господарський штраф в сумі 1700,00 гривень.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Стаття 19 Конституції України в першому реченні закріплює автономію особистості в її різноманітній життєдіяльності, а у другому реченні містить її королларій, передбачаючи, що держава не може виходити за межі повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (надалі - Закон № 2344-III).

Відповідно до частини 12 статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно частини 1 та 4 статті 48 Закону України від 05 квітня 2001 року №2344-III «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно із статтею 33 Закону України від 08 вересня 2005 року №2862-IV «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За приписами пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила №30) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Зі змісту пункту 3 Правил №30 випливає, що транспортний засіб вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, у тому числі навантаження на одиночну вісь.

Згідно з пунктом 4 Правил №30, рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

За приписами абзацу 16 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

З аналізу наведених норм слідує, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли, зокрема, навантаження на здвоєну вісь перевищує 16 т. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

При цьому, обов`язок отримати дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, а також внести плату за проїзд такого великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування покладається на перевізника.

За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок №879) вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно з пунктом 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Щодо порушення абз. 3 ч. 1 надання послуг/перевезення вантажу без наявності документів передбачених ст. 48 Закону, а саме: відсутня, неоформлена товарно-транспортна накладна.

Приписами статті 48 Закону №2344-ІІІ визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні (затверджений Постановою КМУ № 207 від 25 лютого 2009 р.) пунктом 2 встановлено:

Для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб:

накладна або інший документ, який підтверджує право власності на вантаж;

посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

реєстраційний документ на транспортний засіб або інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом;

талон про проходження державного технічного огляду;

поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Для водія юридичної особи необхідним є також дорожній лист з відмітками про проведення перед рейсових медичного огляду водія та огляду технічного стану транспортного засобу.

Таким чином, законодавство зобов`язує автомобільного перевізника та водія під час здійснення своїх функцій мати при собі документи, на підставі яких здійснюється перевезення.

При цьому, затверджений Перелік № 207 не вимагає наявності саме ТТН.

Пункт 2 встановлює необхідність наявності накладної або іншого документу, який підтверджує право власності на вантаж.

Отже, законодавчо не визначена обов`язковість наявності ТТН під час перевезення вантажу автомобільним транспортом.

При цьому, в матеріалах справи наявна накладна №003 від 23.12.2020 р. АБЗ № 1 ДП Лидер» - згідно якої ТОВ «Фортуна» через ОСОБА_1 , підстава: самовивоз, найменування: а/бетон, кількість: 21,5 т, здана та підписана директором Фролов П., прийнята водієм Щекотиніним О.

Наявність вказаної накладної спростовує вказане порушення.

З огляду на встановлене суд приходить до висновку про скасування Постанови №229792 від 01.02.2021 року.

Щодо порушення абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевищення встановлених габаритно - вагових норм законодавства понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ передбачена відповідальність за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За визначеннями, наведеними у ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (ст. 33 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу МAN модель: TGA 41.480, вантажний самоскид, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , має повну масу 41 т, маса без навантаження 14,8 т.

Довідкою №046794 про результати здійснення габаритно - вагового контролю від 24.12.2020 р. встановлено:

Результати вагового контролю:

2) 9,55; 2) 10,50; 3) 17,00; 4) 16,10; 5) -; 6) -; 7) -; 8) -;

повна маса транспортного засобу 53, 15 тон.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами (надалі - Порядок №1567).

Пунктом 15 Порядку №1567 встановлений виключний перелік питань, що з`ясовується під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено: перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Згідно з пунктом 16 Порядку №1567, під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Згідно з пунктами 21, 22 Порядку №1567, у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом).

Разом з тим, відповідно до пункту 6 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 №422, у разі виявлення порушень правил перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів посадові особи складають акти за формою згідно з додатками 2 (акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів) і 3 (акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів) до цього Порядку та повідомляють відповідний підрозділ МВС про такі порушення.

Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-ХІІ з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За правилами статті 33 Закон № 2862-IV, рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до пункту 4 Правил № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Як вже зазначалося судом, відповідно до вимог статті 48 Закону №2344-ІІІ, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

За підпунктом 2 пункту 2 Порядку № 879 вимірювання (зважування) - це процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Також положеннями пунктом 3 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з пунктами 16-18 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. У разі коли за допомогою автоматичних зважувальних пунктів виявлено факт перевищення встановлених габаритно-вагових параметрів, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу здійснюється на найближчому стаціонарному та/або пересувному пункті габаритно-вагового контролю. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Відповідно до пункту 28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Матеріалами справи підтверджується, що 24.12.2020 посадовими особами відповідача був проведений габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, який належить на праві власності ТОВ «Фортуна», що передбачало визначення його фактичної маси із застосуванням зважувального обладнання.

Після проведення зважування сформовано талон №981, згідно з яким зафіксовано навантаження на першу здвоєну вісь 20,05 тон, на другу здвоєну вісь 33,10 тон.

Вказане також підтверджується довідками про результати здійснення габаритно-вагового контролю, де відображено результати вагового контролю.

На виконання пунктів 20 та 21 Порядку № 1567 за результатами проведеної перевірки щодо транспортного засобу позивача посадовими особами Управління Укртрансбезпеки було складено акти проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, якими зафіксовано порушення: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу та надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону №2344-ІІІ.

Відповідно до абзацу 3 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ, надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону є підставою для застосування штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В силу приписів абзацу 16 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ, відсутність в автомобільного перевізника вищевказаних документів, за умови перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Щодо доводів позивача про те, що матеріали перевірки не містять інформації про засіб вимірювальної техніки, яким проводилось зважування, то суд зазначає, що реквізити Акта перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом - затверджені додатком №3 до Порядку №1567; форма і реквізити Довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю - затверджені додатком №1 до Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України 10.10.2013 №1007/1207. Зазначені документи, складені відповідачем за встановленими цими нормативно-правовими актами формами, затвердженими реквізитами яких не передбачено внесення (відображення) будь-якої інформації щодо засобу вимірювальної техніки, за допомогою якого здійснювався ваговий контроль.

Також, суд зауважує, що нормами чинного законодавства про автомобільний транспорт не передбачено обов`язкового пред`явлення водію транспортного засобу при здійсненні габаритно-вагового контролю документів щодо відповідності зважувальних приладів встановленим стандартам, тому ненадання посадовими особами управління Укртрансбезпеки під час здійснення габаритно-вагового контролю вказаної документації не свідчить про протиправність їхніх дій та відсутність права використовувати відповідне зважувальне обладнання.

З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, при прийнятті постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №229791 від 01.02.2021 в розмірі 34000 грн. діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТУНА» до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправними та скасування постанов - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №229792 від 01.02.2021 р. про застосування адміністративно - господарського штрафу у сумі 1700 гривень.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII Перехідні положення КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРТУНА» - адреса: 65496, Одеська область, Овідіопольський район, с/рада Таїровська, вул. Академіка Вільямса, 93, , телефон:

Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки - адреса: 65014, м. Одеса, вул. Успенська, 4, , телефон: , електронна пошта:

Головуючий суддя Потоцька Н.В.