Справа № 440/7551/20
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2021-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/7551/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Канигіної Т.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

17.12.2020 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправним та скасування рішення позачергової другої сесії восьмого скликання Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області від 20.11.2020 "Про надання дозволу на поділ земельної ділянки та на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_1 ";

- зобов`язати Гоголівську селищну раду Великобагачанського району Полтавської області надати дозвіл ОСОБА_1 на поділ земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0254 площею 14,2331 га та дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами с. Устивиця на території Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що відмова відповідача є необґрунтованою та протиправною, а також прийнята не на підставі та не у спосіб, що передбачені Земельним кодексом України та Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №440/7551/20; вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази /а.с. 16/.

28.01.2021 та 02.02.2021 від Гоголівської селищної ради надійшло клопотання про неможливість надання витребуваних доказів ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.12.2020 з огляду на знаходження цих документів на зберіганні в архівному відділі Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області /а.с. 23-24/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 витребувано від архівного відділу Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області додаткові докази у справі /а.с. 26/.

15.02.2021 архівного відділу Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області надійшов лист, у якому зазначено про неможливість надання запитуваних документів з огляду на те, що до архівного відділу на постійне зберігання передані документи діяльності Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області включно по жовтень 2020 року /а.с. 28/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 вирішено перейти до розгляду справи №440/7551/20 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 10.03.2021, витребувано докази /а.с. 31/.

10.03.2021 підготовче засідання не відбулося з огляду на перебування судді у відрядженні; підготовче засідання відкладено на 07.04.2021 /а.с. 34/.

02.04.2021 та 09.04.2021 представником відповідача подані клопотання про розгляд справи за відсутністю відповідача /а.с. 36, 41/.

07.04.2021 представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутністю позивача та його представника /а.с. 37/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 витребувано від Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області належним чином завірені копії заяв ОСОБА_1 про надання дозволу на поділ земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0254 площею 14,2331 га та про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами с. Устивиця на території Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, зі всіма доданими до них документами. Підготовче засідання відкладено до 28.04.2021 /а.с. 39/.

20.04.2021 відповідачем надані додаткові докази у справі /а.с. 44-49/.

28.04.2021 підготовче засідання у справі не відбулося з огляду на перебування судді на лікарняному. Підготовче засідання призначено на 10.06.2021 /а.с. 50/.

Протокольною ухвалою суду від 10.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 06.07.2021 /а.с. 54/.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з частиною дев`ятою Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з протокольною ухвалою суду від 06.07.2021 вирішено перейти до розгляду справи по суті в порядку письмового провадження /а.с. 58/.

З огляду на положення пункту 10 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд адміністративної справи здійснено у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 22.10.2020 позивач звернулась до Гоголівської селищної ради із заявою про надання дозволу на поділ земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0254, площею 14,2331 га та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами с. Устивиця на території Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області /а.с. 46/.

Рішенням позачергової другої сесії восьмого скликання Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області від 20.11.2020 "Про надання дозволу на поділ земельної ділянки та на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_1 " вирішено відмовити в задоволенні заяви гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на поділ земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0254, площею 14,2331 га та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами села Устивиця на території Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області у зв`язку з тим, що у цій заяві не зазначено чи не використала позивач раніше своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки за вищезазначеним цільовим призначенням /а.с. 45/.

Позивач, не погодившись з прийнятим рішенням, вважаючи його необґрунтованим та протиправним, звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовано Земельним кодексом України №2768-ІІІ від 25.10.2001 (далі - ЗК України).

Відповідно до статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно з пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" від 21.05.1997 № 280/97-ВР (у чинній редакції на момент виникнення спірних правовідносин) питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Частинами першою та другою статті 59 цього Закону передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Відповідно до статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

За змістом пункту "б" частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною сьомою цієї статті встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що будь-який громадянин України має право звернутися до уповноваженого органу із клопотанням та визначеними законодавством документами щодо надання йому дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою визначені частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України та їх перелік є вичерпним.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до заяви про надання дозволу на поділ земельної ділянки та дозволу на розробку проекту землеустрою додано викопіювання із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки, відповідно до якого запитувана позивачем земельна ділянка знаходиться у межах земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0254 /а.с. 49/.

При цьому, зі змісту зазначеної заяви та доданого до неї графічного матеріалу із зображенням бажаного місця розташування земельної ділянки встановлено, що позивач мав намір отримати у власність земельну ділянку площею 2,00 га за рахунок земельної ділянки загальною площею 14,2331 га, що сформована та має кадастровий номер :00:002:0254.

Відповідно до положень частин першої - шостої статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Відповідно до частини десятої статті 55 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 №858-IV (у чинній редакції на момент виникнення спірних правовідносин) технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає, зокрема, рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом).

Отже, спірна земельна ділянка орієнтовною площею 2,00 га на момент звернення позивача із відповідним клопотанням входила до складу уже сформованої у встановленому законом порядку земельної ділянки площею 14,2331 га з кадастровим номером :00:002:0254.

Оскільки земельна ділянка, яку бажає отримати позивачу у власність, знаходиться у межах іншої уже сформованої земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності, суд дійшов висновку, що надання такої земельної ділянки позивачу можливе внаслідок поділу раніше сформованої земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про землеустрій" проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом. Технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.

Відповідно до статті 25 цього ж Закону документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Видами документації із землеустрою є, зокрема: ґ) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок; і) технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Таким чином, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є різними за своєю суттю документами із землеустрою та не є тотожними за процедурою виконання цієї документації.

Зі змісту рішення другої сесії восьмого скликання Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області від 20.11.2020 "Про надання дозволу на поділ земельної ділянки та на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_1 " суд встановив, що підставою для відмови у наданні позивачу дозволу на поділ земельної ділянки та на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність відповідач зазначив те, що ОСОБА_1 не наведено чи не використано нею раніше своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки за вищезазначеним цільовим призначенням.

Надаючи правову оцінку доводу відповідача, суд виходить з наступного.

Згідно з частинами першою та сьомою статті 5 Закону України "Про особисте селянське господарство" від 15.05.2003 №742-IV для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом. Громадяни України, які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі менше 2,0 гектара, мають право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених статтею 121 Земельного кодексу України для ведення особистого селянського господарства.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що громадянин має право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки один і більше разів, проте в межах розмірів, передбачених статтею 121 Земельного кодексу України. Нормами Земельного кодексу України не передбачено обмеження щодо реалізації особою права на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства лише однією земельною ділянкою, проте визначено граничний розмір земельної (-их) ділянки (-ок), а саме: не більше 2,0 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлено статтею 118 ЗК України.

Водночас, суд зазначає, що зміст статті 118 Земельного кодексу України передбачає те, що у клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Таким чином, зазначення у клопотанні відомостей щодо використання чи не використання позивачем права на безоплатну приватизацію земельної ділянки за відповідним цільовим призначенням не передбачено статтею 118 Земельного кодексу України.

Доказів використання позивачем право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства відповідачем не надано та судом не встановлено.

У спірних правовідносинах відповідач не реалізував своїх повноважень, оскільки у спосіб, встановлений законом, не розглянув відповідне питання та не надав оцінки поданим позивачем документам. Водночас суд не може перебирати на себе повноваження компетентного органу та приймати замість нього рішення, в тому числі, з мотивів, що не були враховані відповідачем.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення другої сесії восьмого скликання Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області від 20.11.2020 "Про надання дозволу на поділ земельної ділянки та на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_1 " є протиправним та підлягає скасуванню, а відповідна вимога позивача підлягає задоволенню.

Вирішуючи вимогу позивача про зобов`язання відповідача надати дозвіл на поділ земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0254 та дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3 ) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам, а не забезпечення ефективності державного управління.

Оскільки рішення другої сесії восьмого скликання Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області від 20.11.2020 "Про надання дозволу на поділ земельної ділянки та на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_1 " перевірялося судом на предмет законності та обґрунтованості, виходячи із його змісту, та суд не вправі виходити за межі предмету доказування у справі та встановлювати чи відповідає подана позивачем заява всім іншим приписам закону, вимога позивача про зобов`язання відповідача надати дозвіл на поділ земельної ділянки та дозвіл на розробку землевпорядної документації задоволенню не підлягає. Натомість, належним способом захисту прав позивача є саме: зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу поділ земельної ділянки та дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Водночас, як визначено частиною восьмою цієї статті, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки передумовою для виникнення цього спору стало протиправне рішення відповідача, суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати позивача у повному розмірі.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 132, 139, 243-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області (вул. С. Горєва, 27, с. Гоголеве, Великобагачанський район, Полтавська область, 38310, корд ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення другої сесії восьмого скликання Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області від 20.11.2020 "Про надання дозволу на поділ земельної ділянки та на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_1 ".

Зобов`язати Гоголівську селищну раду Великобагачанського району Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на поділ земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0254, площею 14,2331 га та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами с. Устивиця на території Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області від 22.10.2020, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області (вул. С. Горєва, 27, с. Гоголеве, Великобагачанський район, Полтавська область, 38310, корд ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 (вісімдесят).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.С. Канигіна