Справа № 420/811/20
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2021-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/811/20

Категорія: 108020000 Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 12.03.2021 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Градовського Ю.М.

Лук`янчук О.В.

у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці Держмитслужби на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2021 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Баско" до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "Баско" звернулося до суду з позовом до Одеської митниці Держмитслужби про:

- визнання протиправними дій Одеської митниці Держпмитслужби щодо витребовування додаткових документів та складанні рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2020/000003/2 від 21 січня 2020 року та складанні Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2020/00014;

- визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2020/000003/2 від 21 січня 2020 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2020/000142.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року позов ТОВ "Баско" (вул. Новосельського, 40, м. Одеса, 65029) до Одеської митниці Держмитслужби (вул. Івана та Юрія Лип, 21-А, м. Одеса, 65078) про визнання протиправними дій Одеської митниці Держмитслужби щодо витребування додаткових документів, складанні рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2020/000003/2 від 21 січня 2020 року та складанні Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2020/00014, визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2020/000003/2 від 21 січня 2020 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2020/000142 - задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2020/000003/2 від 21 січня 2020 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2020/000142.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року залишено без змін.

Клопотання ТОВ "Баско" про стягнення з Одеської митниці Держмитслужби витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто з Одеської митниці Держмитслужби (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а, ) на користь ТОВ "Баско" (65029, м. Одеса, вул. Новосельського, 40, ) судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 1 000 (одна тисяча) грн.

10 березня 2021 року (вх. №ЕП/6179/21) до суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить відшкодувати ТОВ "Баско" (65029, м. Одеса, вул. Новосельського, 40, ) за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС (65078, м. Одеса, вул. Гайдара, 21-а, ) судові витрати: судовий збір в розмірі 2 102 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 000 грн.

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2021 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №420/811/20 задоволено частково.

Стягнуто з Одеської митниці Держмитслужби (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-А; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ "Баско" (вул. Новосельського, 40, м. Одеса, 65029, ) витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн. (чотири тисячі гривень 00 коп.) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн.

В інший частині відмовлено.

В апеляційній скарзі Одеської митниці Держмитслужби ставиться питання про скасування додаткового судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги Одеська митниця Держмитслужби зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу не можна вважати співмірними з обсягом наданих послуг та витраченого адвокатом часу на супроводження справи.

Крім того, позовна заява фактично є шаблонною та не потребувала значного часу та витрат на її складання, рівно як і за розглядуваних обставин не потребувало значного часу вивчення судової практики в аналогічних спорах. Так, правових аналіз судової практики та складання позовної заяви по схожих справах є порівняно типовою роботою, яка не розпочинається спочатку при підготовці наступного позову, а робота із практикою в подальших роботах повторює первісні судові практики.

Отже, розмір витрат на правову допомогу, який задоволено судом, є неспівмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг, ціною позову і значенням справи для сторін.

Крім того, при винесенні оскаржуваного додаткового рішення судом порушено норми процесуального права, а саме справу розглянуто адміністративним судом за відсутності Одеської митниці Держмитслужби, не повідомлену належним чином про дату, час і місце судового засідання.

У відзиві ТОВ "Баско" на апеляційну скаргу вказується, що на виконання вимог ст. 134 КАС України товариство подало з позовною заявою детальний опис робіт виконаних адвокатом Хоменко Я.І., та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги та докази на підтвердження цих обставин. Оскільки розмір витрат залежав безпосередньо від судових засідань по справі №420/811/20, то усі наступні рахунки платіжні доручення та акти виконаних робіт були надані суду першої інстанції 22 вересня 2020 року, що не суперечило вимогам ст. 139 КАС України.

Відповідач, знаючи про заявлену позивачем вимогу про відшкодування витрат на правничу допомогу у своєму відзиві не заперечував з приводу заявленої вимоги, не ставив питання про недоведеність позивачем реальності витрат, не наголошував на зменшенні розміру витрат. Отримавши клопотання про долучення додаткових доказів щодо на підтвердження витрат на правничу допомогу відповідач знову ж таки не відреагував на дане клопотання.

Також, у відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Баско" просить суд апеляційної інстанції відшкодувати витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн. (за підготовку відзиву на апеляційну скаргу), які понесені внаслідок абсолютно необґрунтованої апеляційної скарги відповідача на додаткове рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Одеської митниці Держмитслужби, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

18 травня 2020 року між адвокатом Хоменко Я.І. та ТОВ "Баско" укладено угоду про надання правової допомоги №2/20, за умовами якої адвокат зобов`язується надавати клієнту правову допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього в Одеському окружному адміністративному суді за переліком справ, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання у повному обсязі та на умовах, визначених угодою.

На підтвердження факту виконання умов вказаного договору надано:

- акт виконаних робіт №1/20 від 24 лютого 2020 року;

- рахунок-фактура №1/130320;

- платіжне доручення №2743;

- рахунок-фактура №1/060420;

- платіжне доручення №355;

- рахунок-фактура №2/060420;

- платіжне доручення №375;

- акт виконаних робіт №2/20 від 18 травня 2020 року;

- рахунок-фактура №1/1408;

- платіжне доручення №3327;

- акт виконаних робіт №3/20 від 15 вересня 2020 року;

- рахунок-фактура №1/2209;

- платіжне доручення №634;

- акт виконаних робіт №4/20 від 22 вересня 2020 року.

Акт прийому-передачі робіт (наданих послуг), який досліджено судом, містить детальний опис наданих послуг із обумовленою сторонами договору вартістю у межах надання правової допомоги під час розгляду справи №420/811/20 у суді.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для ухвалення додаткового судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позовні вимоги немайнового характеру задоволено частково, наявні підстави для стягнення з Одеської митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 2 102 грн.

Крім того, враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 132, 134, 139 КАС України.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.2-7 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч.1, 7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно ч.9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, часу, витраченого адвокатом , їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною .

Колегія суддів зазначає, що у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23рп/2009 вказано, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

З викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 17 березня 2020 року у справі №820/3308/17, від 04 серпня 2020 року у справі №810/3213/16.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "Баско" та адвокатом Хоменко Я.І. укладено угоду про надання правової допомоги №2/20 від 18 травня 2020 року, за умовами якої адвокат зобов`язується надавати клієнту правову допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього в Одеському окружному адміністративному суді за переліком справ, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання у повному обсязі та на умовах, визначених угодою.

На підтвердження факту виконання умов вказаного договору надано акти виконаних робіт, рахунки-фактури, платіжні доручення.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку в наданих до суду документах не зазначено, що включає у себе підготовка позовної заяви до суду, чи включає підготовка позовної заяви до суду роботи збір доказів, аналіз законодавства та судової практики, жодного посилання на кількість часу витраченого адвокатом на складання позовної заяви в залежності від складності справи та виконаних адвокатом робіт надані позивачем документи не містять.

Отже, враховуючи надані до суду докази, та те, що в даній справі позовні вимоги задоволено частково, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн.

Колегія суддів також зазначає, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у додатковій постанові від 5 вересня 2019 року у справі справа №826/841/17, постанові від 30 листопада 2020 року у справі №Н/806/1943/18.

Стосовно доводу апеляційної скарги про те, що справу розглянуто адміністративним судом за відсутності Одеської митниці Держмитслужби, не повідомлену належним чином про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що і судове рішення У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року було ухвалено судом в письмовому провадженні, а отже, додаткове рішення ухвалено з дотриманням вимог ч.3 ст. 252 КАС України, а саме в порядку письмового провадження.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Розглянувши клопотання ТОВ "Баско" про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції (за подання відзиву на апеляційну скаргу), колегія суддів вважає, що воно підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

На підтвердження понесення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн. у суді апеляційної інстанції позивачем були надані: рахунок-фактура №1//2805 від 28 травня 2021 року, акт виконаних робіт №3/21 від 28 травня 2021 року та платіжне доручення №1071 від травня 2021 року.

Досліджуючи надані документи, колегія суддів вважає, що заявлена до відшкодування сума явно завищена та підлягає зменшенню з наступних обставин.

Зі змісту рахунка-фактури №1//2805 від 28 травня 2021 року не вбачається погодинний звіт, з якого можливо було б встановити яку кількість годин було витрачено на підготовку відзиву на апеляційну скаргу.

Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно його змісту, складання останнього не вимагало значного обсягу юридичної і технічної роботи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає обґрунтованими, співмірними та підтвердженими належними доказами понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 700 грн.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2021 року залишити без змін.

Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Баско" про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції задовольнити частково.

Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Баско" (65029, м. Одеса, вул. Новосельського, 40, ) судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 700 (сімсот) гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 04 серпня 2021 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Градовський Ю.М.

Суддя: Лук`янчук О.В.