Справа № 420/8620/21
Суддя: Балан Я.В.
Дата ухвалення: 2021-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8620/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, за наявними матеріалами, у порядку письмового провадження, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулась ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про:

визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком згідно пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 23.06.2020 року;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити за заявою від 05.02.2021 року пенсію за віком згідно пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - з 23.06.2020 року;

визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу та в розрахунок коефіцієнту стажу в подвійному розмірі періоди роботи на посадах медсестри палати інтенсивної терапії анестезіологічного відділення, медсестри - анестезиста анестезіологічного відділення та сестри медичної-анестезиста анестезіологічного відділення з палатами інтенсивної терапії в Багатопрофільному медичному центрі Одеського національного медичного Університету з 01.01.2004 року по 31.12.2020 року;

зобов`язання Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу та в розрахунок коефіцієнту стажу в подвійному розмірі періоди роботи на посадах медсестри палати інтенсивної терапії анестезіологічного відділення, медсестри-анестезиста анестезіологічного відділення та сестри медичної - анестезиста анестезіологічного відділення з палатами інтенсивної терапії в Багатопрофільному медичному центрі Одеського національного медичного Університету з 01.01.2004 року по 31.12.2020 року та здійснити перерахунок пенсії - з дати призначення пенсії.

Адміністративний позов мотивовано наступним.

ОСОБА_1 зазначила, що загальний стаж її роботи на посаді медсестри палати інтенсивної терапії анестезіологічного відділення та медсестри-анестезиста анестезіологічного відділення з палатами інтенсивної терапії у календарному обчисленні становить 17 років.

Однак, на думку позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області у порушення статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» було протиправно не враховано стаж її роботи медсестри палати інтенсивної терапії анестезіологічного відділення та медсестри-анестезиста анестезіологічного відділення з палатами інтенсивної терапії у подвійному розмірі.

ОСОБА_1 наголошувала, що Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не встановлює обмежень щодо застосування ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» щодо обчислення пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, а сама редакція ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є чинною на теперішній час.

Крім того, згідно підпункту 3 пункту 2 Розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України №530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби COVID-19», на період дії встановлення карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби COVID-19, з дня оголошення карантину зупиняється перебіг строків звернення за отриманням адміністративних та інших послуг та строків надання цих послуг, визначених законом.

Таким чином, на думку позивача, законодавством чітко визначено, що на період дії карантину тримісячний строк звернення з заявою про призначення пенсії відповідно до п.1 ч.2 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зупиняє його перебіг. Тобто, позивач має право на призначення пенсії з дня досягнення пенсійного віку з 23.06.2020 року, за її заявою від 05.02.2021 року.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження по справі без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

У встановлений судом строк, відповідач надав відзив (вх.№34725/21 від 01.07.2021р.) на позовну заяву (а.с.189-195).

Відзив обґрунтований наступним.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вказувало, що страховий стаж до 01.01.2004 року обчислюється з урахуванням Закону України №1788-ХІІ від 05.11.1991 «Про пенсійне забезпечення», а після цієї дати за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, на думку пенсійного органу, ним правомірно було обмежено зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 по 31.12.2003 року періоди роботи у подвійному розмірі, а з 01.01.2004 року у одинарному, на загальних підставах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області наголошувало, що позивач мала можливість своєчасно (протягом 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку) звернутися до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії через сервісний центр та вебпортал електронних послуг, а тому, підстави для застосування підпункту 3 пункту 2 Розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України №530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби COVID-19» та призначення пенсії ОСОБА_1 з 23.06.2020 року відсутні.

У відповіді на відзив (вх.№35608/21 від 06.07.2021 року) ОСОБА_1 наголошувала, що Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не встановлює обмежень щодо застосування ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» щодо обчислення пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, а сама редакція ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є чинною на теперішній час.

Станом на 05 серпня 2021 року, інших заяв по суті справи від сторін на адресу суду не надходило.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та з 05.02.2021 року отримує пенсію за віком (а.с.143).

06.05.2021 року, ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою щодо отримання інформації про зарахування до її страхового стажу стаж роботи медичної сестри-анестезистки. Крім того, ОСОБА_1 , з посиланням на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з метою запобіганню поширенню коронавірусної хвороби COVID-19, просила призначити їй пенсію з 23.06.2020 року (а.с.42).

Листом №7975-7802/В-02/8-1500/21 від 19.05.2021 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило ОСОБА_1 , що проводити обчислення стажу у подвійному розмірі у відповідності до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» після 01.01.2004 року законодавчі підстави відсутні. Крім того, оскільки ОСОБА_1 звернулась за призначенням пенсії після трьохмісячного терміну з дати набуття права на призначення пенсії, пенсія їй була признана за дати звернення (а.с.43-44).

Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у призначенні пенсії з 23.06.2020 року та у зарахуванні страхового стажу у подвійному розмірі з 01.01.2004 року по 31.12.2020 року протиправними, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набуття чинності цим законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим законом.

У свою чергу, статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 року (надалі - Закон №1788) передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Суд звертає увагу, що прирівняння посади медсестри палати інтенсивної терапії анестезіологічного відділення, медсестри-анестезиста анестезіологічного відділення та сестри медичної - анестезиста анестезіологічного відділення з палатами інтенсивної терапії в Багатопрофільному медичному центрі Одеського національного медичного Університету ОСОБА_1 до переліку посад визначених статтею 60 Закону №1788 (роботи у реанімаційних відділеннях) не є предметом розгляду даної справи.

Предметом розгляду даної адміністративної справи є відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області врахувати пільговий стаж позивача у подвійному розмірі з 01.01.2004 року.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що за змістом пункту 2 розділу XV прикінцевих положень Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з пунктом 3 статті 40 Закону № 1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, то провадиться перерахунок пенсії з врахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Прикінцевими положеннями Закону № 1058-IV визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списками № 1 і 2, а також за вислугу років, здійснюється за названим Законом у разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Вимогами пункту 4 статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.

Крім того, редакція статті 60 Закону №1788 є чинною на теперішній час. Стаття 24 Закону № 1058-IV не скасовує статтю 60 Закон №1788 та не зупиняє її дію.

Водночас, нормами статті 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV передбачено, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються у частині визначення права на за вислугою років.

Відповідно до статті 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За приписами частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права вже була висловлена у постановах Верхового Суду від 04 грудня 2019 року по справі №689/872/17 та від 27 лютого 2020 року по справі №462/1713/17.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було протиправно відмовлено ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу та в розрахунок коефіцієнту стажу в подвійному розмірі періоди роботи на посадах медсестри палати інтенсивної терапії анестезіологічного відділення, медсестри - анестезиста анестезіологічного відділення та сестри медичної-анестезиста анестезіологічного відділення з палатами інтенсивної терапії в Багатопрофільному медичному центрі Одеського національного медичного Університету з 01.01.2004 року по 31.12.2020 року.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити їй пенсію з 23.06.2020 року за її заявою від 05.02.2021 року, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

При цьому, 11.03.2020 року, постановою Кабінету Міністрів України №211 установлений з 12.03.2020 року до 03.04.2020 року на всій території України карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19).

З 17.03.2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на запобіганні виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №530-IX від 17.03.2020 (далі Закон №530-IX).

Відповідно до пункту 3 частини 2 Прикінцевих положень Закону №530-IX, з дня оголошення карантину зупиняється перебіг строків звернення за отриманням адміністративних та інших послуг та строків надання цих послуг, визначених законом. Від дня припинення карантину перебіг цих строків продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адміністративні послуги» №5203-VI від 06.09.2012 року (далі Закон №5203-VI):

адміністративна послуга це результат здійснення владних повноважень суб`єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов`язків такої особи відповідно що закону;

суб`єкт звернення фізична особа, юридична особа, яка звертається за отриманням адміністративних послуг;

суб`єкт надання адміністративної послуги орган виконавчої влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, державний реєстратор, суб`єкт державної реєстрації, уповноважені відповідно до закону надавати адміністративні послуги.

Статтею 16 Закону №5203-VI передбачено, що реєстр адміністративних послуг (далі - Реєстр) формується і ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері надання адміністративних послуг, з метою 1) ведення обліку адміністративних послуг; 2) забезпечення відкритого і безоплатного доступу до інформації про адміністративні послуги.

Реєстр містить інформацію про: 1) перелік адміністративних послуг; 2) правові підстави надання адміністративних послуг; 3) суб`єкта надання адміністративних послуг; 4) розмір плати (адміністративний збір) за адміністративну послугу (у разі надання послуги на платній основі); 5) інші відомості, визначені Кабінетом Міністрів України.

Порядок ведення Реєстру, зокрема строки та порядок подання до Реєстру інформації, передбаченої частиною другою цієї статті, органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону №5203-VI надання адміністративних послуг в електронній формі та доступ суб`єктів звернення до інформації про адміністративні послуги з використанням мережі Інтернет забезпечуються засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, який є офіційним джерелом інформації про надання адміністративних послуг в Україні.

З Єдиного державного вебпорталу адміністративних послуг судом не встановлено надання органами Пенсійного Фонду України адміністративної послуги, як подання заяви про призначення пенсії та призначення пенсії. Так, органами Пенсійного Фонду України надаються наступні адміністративні послуги, як видача пенсійного посвідчення та видача свідоцтва про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (https://my.gov.ua/info/services/byservicescope/23).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подання заяви про призначення пенсії не є адміністративною послугою, яка надається за заявою суб`єкта звернення органами Пенсійного фонду України у відповідності до Закону №5203-VI.

Суд наголошує, що ст. 9 Закону України №1058-IV окремо визначено вид послуг, які надаються за рахунок коштів Пенсійного фонду, а саме соціальні послуги - допомога на поховання пенсіонера.

У свою чергу, призначення пенсійних виплат за віком, не відноситься до соціальних послуг у відповідності до Закону №1058-IV, оскільки є щомісячною пенсійною виплатою в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом (ст. 1 Закону №1058-IV), яка призначається після волевиявлення особи в порядку та строки, передбачені ст. 45 Закону №1058-IV.

Таким чином під час реалізації свого права на отримання пенсії, позивач у даному питанні мала керуватись нормами Закону України №1058-IV, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Крім того, судом враховується, преамбулою Закону №1058-IV визначено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Жодних змін до Закону України №1058-IV у частині строків подання заяв про призначення пенсії чи продовження строків подання таких заяв внесено не було, як і не вносились зміни щодо зупинення строків на період карантину подання заяв про призначення пенсії за віком.

Суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, у межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу та в розрахунок коефіцієнту стажу в подвійному розмірі періоди роботи ОСОБА_1 на посадах медсестри палати інтенсивної терапії анестезіологічного відділення, медсестри - анестезиста анестезіологічного відділення та сестри медичної-анестезиста анестезіологічного відділення з палатами інтенсивної терапії в Багатопрофільному медичному центрі Одеського національного медичного Університету з 01.01.2004 року по 31.12.2020 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу та в розрахунок коефіцієнту стажу в подвійному розмірі періоди роботи ОСОБА_1 на посадах медсестри палати інтенсивної терапії анестезіологічного відділення, медсестри-анестезиста анестезіологічного відділення та сестри медичної - анестезиста анестезіологічного відділення з палатами інтенсивної терапії в Багатопрофільному медичному центрі Одеського національного медичного Університету з 01.01.2004 року по 31.12.2020 року та здійснити перерахунок пенсії з дати призначення пенсії.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У свою чергу, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності його дій щодо відмови у зарахування стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі після 01.01.2004 року.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року (справа «РуїзТоріха проти Іспанії») Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що під час подання позовної заяви ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 1816,00 гривень, який з урахуванням часткового задоволення позовних вимог підлягає відшкодуванню у розмірі 908,00 гривень.

Керуючись статтями 2, 6-10, 77, 90, 139, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна 83, ) про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком згідно пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 23.06.2020 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити за заявою від 05.02.2021 року пенсію за віком згідно пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - з 23.06.2020 року; визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу та в розрахунок коефіцієнту стажу в подвійному розмірі періоди роботи на посадах медсестри палати інтенсивної терапії анестезіологічного відділення, медсестри - анестезиста анестезіологічного відділення та сестри медичної-анестезиста анестезіологічного відділення з палатами інтенсивної терапії в Багатопрофільному медичному центрі Одеського національного медичного Університету з 01.01.2004 року по 31.12.2020 року; зобов`язання Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу та в розрахунок коефіцієнту стажу в подвійному розмірі періоди роботи на посадах медсестри палати інтенсивної терапії анестезіологічного відділення, медсестри-анестезиста анестезіологічного відділення та сестри медичної - анестезиста анестезіологічного відділення з палатами інтенсивної терапії в Багатопрофільному медичному центрі Одеського національного медичного Університету з 01.01.2004 року по 31.12.2020 року та здійснити перерахунок пенсії з дати призначення пенсії задовольнити частково.

Дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу та в розрахунок коефіцієнту стажу в подвійному розмірі періоди роботи ОСОБА_1 на посадах медсестри палати інтенсивної терапії анестезіологічного відділення, медсестри - анестезиста анестезіологічного відділення та сестри медичної-анестезиста анестезіологічного відділення з палатами інтенсивної терапії в Багатопрофільному медичному центрі Одеського національного медичного Університету з 01.01.2004 року по 31.12.2020 року визнати протиправними.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області () зарахувати до страхового стажу та в розрахунок коефіцієнту стажу в подвійному розмірі періоди роботи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на посадах медсестри палати інтенсивної терапії анестезіологічного відділення, медсестри-анестезиста анестезіологічного відділення та сестри медичної - анестезиста анестезіологічного відділення з палатами інтенсивної терапії в Багатопрофільному медичному центрі Одеського національного медичного Університету з 01.01.2004 року по 31.12.2020 року та здійснити перерахунок пенсії з дати призначення пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення набирає законної сили згідно статті 255 КАС України - після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно статті 295 КАС України подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Балан Я.В.