Справа № 640/16386/19
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2021 року м. Київ № 640/16386/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу:

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (позивач/ ОСОБА_1 ) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (відповідач/ ГУ ДФС у м. Києві), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 22.07.2019 №, №, №, №.

Позовні вимоги вмотивовані протиправністю висновків акту перевірки, на яких ґрунтуються оскаржувані рішення, оскільки відповідно до приписів статті 165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються, зокрема, сума доходу, отриманого платником податку внаслідок відчуження акцій (інших корпоративних прав), одержаних ним у власність в процесі приватизації в обмін на приватизаційні компенсаційні сертифікати.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про правомірність оскаржуваних рішень, прийнятих у межах наданих контролюючому органу повноважень, у зв`язку з виявленими під час перевірки порушеннями вимог податкового законодавства з боку позивача.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Співробітника Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань дотримання вимог своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доход фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу у вигляді інвестиційного прибутку платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), результати якої оформлені актом від 02.07.2019 №1574/26-15-42-02-30/ НОМЕР_1 (акт перевірки).

Згідно висновків акту перевірки, встановлено порушення:

- п. 179.1 ст. 179 розділу IV Кодексу, з урахуванням вимог п.п. 49.18.4 п.49.18 т. 49 Кодексу, не подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік до ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві;

- вимог п.п. «а» п. 176.1 ст.176. п.44.1. п.44.3 ст.44 Кодексу, не надано до перевірки Книгу обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу;

- п.п 168.2.1 п. 168.2. п.п. 168.1.3 п. 168.1 ст.168 Кодексу, з урахуванням вимог п.п 164.2.9 п. 164.2 ст.164. п.п. 170.2.6 п. 170.2 ст.170 Кодексу, не задекларовано дохід у вигляді інвестиційного прибутку у сумі 23576,00 грн та не сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб за 7017 рік в сумі 4243,68 грн з отриманого доходу:

- п.п. 1.2. п.п. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних Положень Кодексу, не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету військовий збір у сумі 353,64 гривень з отриманого дохід у вигляді інвестиційного прибутку.

На підставі акта перевірки від 02.07.2019 №1574/26-15-42-02-30/ НОМЕР_1 ,з урахуванням висновку про розгляд заперечень від 18.07.2019 №108/26-15-42-02, Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві прийняті податкові повідомлення-рішення від 22.07.2019:

- №, яким застосовано штрафні санкції за платежем податок на доходи фізичних осіб в розмірі 510 грн.;

- №, яким застосовано штрафні санкції за платежем податок на доходи фізичних осіб в розмірі 170 грн.;

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 5304,60 грн., з яких 4243,68 грн. - за податковим зобов`язанням, 1060,92 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору в розмірі 442,05 грн., з яких 353,64 грн. - за податковим зобов`язанням, 88,41 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно з п.п. 16.1.4. п. 16.1. ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпункт 14.1.156. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визначає податкове зобов`язання як суму коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п. 54.1. ст. 54 Податкового кодексу України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом, крім випадків, передбачених податковим законодавством. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пункт 179.1. статті 179 Податкового кодексу України визначає, що платник податку на доходи фізичних осіб зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Пунктом 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до п. 163.1. ст. 163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

В той же час, відповідно до п. 164.2.9 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у пп. 165.1.2, 165.1.40, 165.1.52 цього Кодексу.

Порядок оподаткування інвестиційного прибутку регулюється п. 170.2 ст. 170 Податкового кодексу України.

Підпунктами 170.2.1, 170.2.2. п.170 ст. 170 Податкового кодексу України унормовано, що облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку звітним періодом вважається календарний рік. Інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

Зі змісту акта перевірки вбачається, відповідно даних ЦБД ДРФО ДФС України (форма 1-ДФ) платник податків - фізична особа ОСОБА_1 в 2017 році мала взаємовідносини з ПрАТ «ГІПРОЦИВІЛЬПРОМБУД» (), за результатами яких отримала дохід у вигляді інвестиційного прибутку (ознака « 112»), нарахованого та виплаченого ПрАТ «ГІПРОЦИВІЛЬПРОМБУД» у сумі 23576,00 грн. (лист Товариства від 31.07.2018 №01-191 (вх. ГУ ДФС у м. Києві №48740/10 від 06.08.2018).

Фізичній особі ОСОБА_1 направлено лист ГУ ДФС у м. Києві від 18.04.2018р. №18235/JI/26-56-l3-04-20 щодо виконання обов`язку подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік та декларування доходу, отриманого у вигляді інвестиційного прибутку (доходу).

На лист ГУ ДФС у м. Києві від 10.07.2018р. за №31832/10/26-15-13-04-22 ПрАТ «ГІПРОЦИВІЛЬПРОМБУД», листом від 31.07.2018 №01-191 (вх. ГУ ДФС у м. Києві №48740/10 від 06.08.2018), надано завірену копію Договору №279 купівлі-продажу цінних паперів від 07.12.2017, відповідно до якого ОСОБА_1 (Акціонер) передає у власність ПрАТ «ГІПРОЦИВІЛЬПРОМБУД» (Емітента) 7 (сім шт.) іменних простих акцій номінальною вартістю 75,00 грн. Ціна купівлі одного цінного паперу - З 368,00 грн. Загальна сума (ціна) Договору складає 23 576,00 грн.

За висновком контролюючого органу, в порушення п.п.168.1.3 п.168.1 ст.168, з урахуванням вимог п. п 164.2.9 п.164.2 ст.164, п.п.170.2.6 п.170.2 ст.170 Кодексу, фізичною особою ОСОБА_1 до складу загального оподатковуваного доходу за 2017 рік не включено дохід у вигляді інвестиційного прибутку у сумі 23 576,00 грн., який підлягає відображенню платником в податковій декларації про майновий стан і доходи.

Водночас не підлягає оподаткуванню та не включається до загального річного оподатковуваного доходу, відповідно до п.п. 170.2.8. п. 170.2 ст. 170 Податкового кодексу України, зокрема дохід, отриманий платником податку від продажу інвестиційних активів у випадку, визначеному підпунктами 165.1.40 та 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Підпунктом 165.1.40 п. 165.1 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи:

сума доходу, отриманого платником податку внаслідок відчуження акцій (інших корпоративних прав), одержаних ним у власність в процесі приватизації в обмін на приватизаційні компенсаційні сертифікати, безпосередньо отримані ним як компенсація суми його внеску до установ Ощадного банку СРСР або до установ державного страхування СРСР, або в обмін на приватизаційні сертифікати, отримані ним відповідно до закону, а також сума доходу, отриманого таким платником податку внаслідок відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) за нормами безоплатної передачі, визначеними статтею 121 Земельного кодексу України залежно від їх призначення, та майнових паїв, безпосередньо отриманих ним у власність у процесі приватизації.

Отже, аналіз положень підпункту 165.1.40 п. 165.1 Податкового кодексу України дає підстави для висновку про те, що від оподаткування звільняється дохід від продажу інвестиційних активів, які припадають на частку в статутному фонді емітента, яка сформована за рахунок приватизаційних майнових сертифікатів.

З матеріалів справи вбачається, ОСОБА_1 отримано інвестиційний дохід від продажу ПрАТ «ГІПРОЦІВІЛЬПРОМБУД» () простих іменних акцій в кількості 7 (сім) штук на суму 23 576,00 грн. Вказані акції було придбано позивачем в обмін на приватизаційний компенсаційний сертифікат згідно Приватизаційного платіжного доручення №784 від 19 липня 1994р.

Даний факт також підтверджується Довідкою ПрАТ «ГІПРОЦІВІЛЬПРОМБУД», згідно якої в 1994 році ОСОБА_1 вклала свій приватизаційний сертифікат в підприємство «ГІДРОЦИВІЛЬПРОМБУД», сертифікат складається із 7 (семи) простих іменних акцій.

З огляду на те, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що корпоративні права, які було відчужено позивачем, не були одержані у власність в процесі приватизації в обмін на приватизаційні компенсаційні сертифікати, слід вважати, що сума доходу, отримана позивачем від продажу інвестиційних активів не включається до оподаткованого доходу.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22.02.2019 року (справа №2а-9127/09/2670).

Суд враховує, що приватизація в Україні розпочалась з прийняття в 1992 році Верховною радою України Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», який почав регулювати порядок передачі державного житлового фонду в приватну власність громадянам. Основними принципами приватизації було надання пільг на придбання державного майна членам трудових колективів.

Тобто, можливо припустити, що саме в цей період проведення роздержавлення державного підприємства, позивач став його акціонером.

Зворотного, суб`єктом владних повноважень не доведено.

Отже, відповідно до положень п. 179.2 ст. 179 ПКУ з урахуванням змісту п. 165.1.4 п. 165.1 ст.165 ПКУ зобов`язання щодо подання податкової декларації за 2017 рік, а отже і складання Книги обліку доходів і витрат до декларації, у позивача були відсутні, а отже застосування штрафних (фінансових) санкцій безпідставне.

Оцінюючи вищевикладені обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що спірні податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 22.07.2019 №, №, №, №.

3. Витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.) стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя С.К. Каракашьян