Справа № 160/27/20
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 червня 2021 року м. Дніпросправа № 160/27/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року в адміністративній справі № 160/27/20 за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві Дельта Банк Кадиров Владислав Володимирович про зобов`язання відшкодування трьох відсотків річних та суму інфляційних збитків,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ Дельта Банк Кадиров Владислав Володимирович, в якій позивач просив зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб сплатити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ):

- суму інфляційних збитків за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 15.07.2016 по 15.07.2019 у розмірі 50318,88 грн.;

- три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 11980,00 грн.;

- витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 10000,00 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року позов задоволено. Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових стрільців, 17, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) три відсотки річних від простроченої суми грошового зобов`язання у розмірі 11980,74 грн. (одинадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят гривень 74 копійок). Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових стрільців, 17, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1730,80 грн. (одна тисяча сімсот тридцять гривень 80 копійок). Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових стрільців, 17, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 161,70 грн. (сто шістдесят одна гривень 70 копійок). У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржене рішення у частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

У частині відмови у задоволенні позовних вимог рішення суду першої інстанції не оскаржено.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, спірні правовідносини виникли у рамках договору банківського вкладу (депозиту) Найкращий від Миколая № 015-03553-200215, укладеного між позивачем та Публічним акціонерним товариством Дельта Банк 20.02.2015 року на суму 4408,74 євро.

Внаслідок ліквідації ПАТ Дельта Банк позивач змогла отримати кошти за вкладом в ПАТ Дельта Банк за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб лише за рішенням суду від 21.03.2019 у справі № 804/695/16.

Відповідно до довідки виданої АТ КБ ПРИВАТБАНК від 11.11.2019 № E9N541AC5M5T41SH ОСОБА_1 05.07.2019 отримала грошові кошти у розмірі 133119,30 грн. від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У зв`язку з цим звернулась до суду із позовною заявою щодо відшкодування інфляційних збитків та 3% річних від простроченої суми.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог у частині стягнення з відповідача 3 % річних за прострочення грошового зобов`язання у розмірі 11980,74 грн.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У зв`язку з цим рішення суду в частині відмови у позові апеляційному перегляду не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та ПАТ Дельта Банк укладено договір банківського вкладу «Найкращий від Миколая» у евро № 015-03553-200215 від 20.02.2015 року, за умовами якого позивач розміщує вклад у розмірі 4408,74евро ( а.с.5).

Правовою підставою позову в цій частині позивач зазначає ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, за приписами статті 1 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 761/10730/18 дійшла висновку, що вимоги про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за прострочення грошового зобов`язання, які звернені до Фонду та стосуються безпосередньо правомірності дій останнього, пов`язаних з виплатою відшкодування за вкладами, підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства, тобто є публічно-правовим спором, в якому Фонд не є рівноправною стороною, а має управлінські функції відносно такого позивача.

Крім того, судом враховується, що з 2 березня 2015 року ПАТ Дельта Банк віднесено до категорії неплатоспроможних, з 3 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду, а з 5 жовтня 2015 року розпочато процедуру ліквідації вказаного Банку.

Відповідно до ст. 1 Закону № 4452 цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно з п. 16 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI тимчасова адміністрація процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

За приписами ч. 1 ст. 3 Закону № 4452 Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до ст. 4 того ж Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, для чого Фонд, зокрема здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у строки, визначені цим Законом;

З огляду на вказане колегія суддів доходить висновку, що у спірних правовідносинах відповідач має управлінські функції відносно позивача, у зв`язку з чим ці відносини є публічно-правовими, а тому не регулюються нормами Цивільного кодексу України, а також зазначає, що у спірних правовідносинах після запровадження тимчасової адміністрації та/або початку процедури ліквідації банку норми Закону № 4452 є спеціальними і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України, які застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону. (п. 8 розділу Х Прикінцеві та перехідні положення Закону № 4452).

Відповідно ж до статті 26 Закону № 4452 Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень.

Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами у день подання документів для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи. (ч. 1, 7)

Наслідки запровадження тимчасової адміністрації визначені у статті 36 Закону № 4452, відповідно до п. 3 та 5 ч. 5 якої під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

- нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку;

- нарахування відсотків за зобов`язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

Згідно з ч. 3 ст. 46 Закону № 4452 під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Отже, норми спеціального Закону імперативно забороняють після запровадження тимчасової адміністрації та/або початку процедури ліквідації банку нарахування відсотків за зобов`язаннями банку, індексу інфляції, а також будь-яких фінансових санкцій чи додаткових зобов`язань.

Крім того, положення Закону № 4452-VI не містять жодної норми, яка б покладала на Фонд обов`язок чи право нарахування та виплати вкладникам банку будь-яких передбачених цивільним законодавством фінансових санкцій, які застосовуються в разі невиконання або неналежного виконання умов договору.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача суми інфляційних збитків за прострочення грошового зобов`язання та трьох відсотків річних від простроченої суми, що є підставою для відмови у задоволенні вимог позивача в цій частині позову.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приписами ч.2 ст. 317 КАС України визначено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, з урахуванням вищевикладеного, доходить висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим таке рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року в адміністративній справі № 160/27/20 скасувати.

Прийняти нове судове рішення.

В задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко