Справа № 480/4142/21
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2021-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 серпня 2021 року Справа №480/4142/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4142/21 за позовом ОСОБА_1 до Тростянецької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Тростянецької міської ради Сумської області в якому просить:
- визнати дії Тростянецької міської ради Сумської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середньомісячної заробітної плати на час працевлаштування відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» з часу припинення повноважень на посаді секретаря Дернівської сільської ради Тростянецького району Сумської області за період з 18.11.2020 по 18.05.2021 протиправними;
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач працював на посаді секретаря Дернівської сельської ради з 03.09.2012 до 18.11.2020 року. До обрання позивача на посаду секретаря Дернівської сельської ради працював на посаді вчителя біології Дернівського навчальновиховного комплексу «Загальноосвітня школа І ступенів - дошкільний заклад». Разом з тим, при звільненні з роботи у зв`язку із припиненням повноважень з ним не було проведено розрахунку по виплаті середньої заробітної плати за 6 місяців на підставі ст.33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад".
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача, а також встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив, а відповідачу заперечення.
На виконання зазначеної ухвали відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, зокрема зазначивши, що повноваження позивача як секретаря Дернівської сілької ради припинені 18 листопада 2021 року на підставі рішення 1 сесії 8 скликання Тростянецької міської ради № 1 від 18 листопада 2020 року «Про початок повноважень депутатів Тростянецької міської ради» у зв`язку з проведення першої сесії Тростянецької міської ради нового скликання, а не рішення 1 сесії 8 скликання Тростянецької міської ради від 18 листопада 2020 року № 4 «Про факт припинення повноважень посадових осіб сільських рад та здійснення остаточного розрахунку».
Також представник відповідача зазначає, що листом № 16 від 05.01.2021 року Тростянецькою міською радою у відповідь на заяву позивача від 18.12.2020 року було запропоновано звернутися до керівництва Полянський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів - заклад дошкільної освіти Тростянецької міської ради Сумської області з питання можливості його працевлаштування.
Однак починаючи з 05.01.2021 року позивач жодного разу не звертався до керівництва Полянського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів - заклад дошкільної освіти Тростянецької міської ради Сумської області з питання можливості його працевлаштування. Натомість 19.01.2021 року Позивач повторно звернулась до Тростянецької міської ради із заявою про виплату їй середньої заробітної плати згідно статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та повідомила про свою відмову від працевлаштування до Полянського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів - заклад дошкільної освіти Тростянецької міської ради Сумської області в зв`язку з відсутністю вакантних посад.
Листом № 301 від 19.02.2021 року відповідачем повідомлено позивача про відсутність підстав для виплати середньої заробітної плати у зв`язку з відмовою працевлаштування останнього до Полянського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів - заклад дошкільної освіти Тростянецької міської ради Сумської області.
Позивач своїм правом щодо надання відповіді на відзив не скористався.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що згідно записів трудової книжки позивач 31.08.2012 звільнений з посади вчителя біології Дернівського навчальновиховного комплексу «Загальноосвітня школа І ступенів - дошкільний заклад» на підставі п. 5 ст. 36 КЗПП України (а.с. 23). 03.09.2012 позивач призначений на посаду секретаря Дернівської сільської ради.
18.11.2020 повноваження позивача припинено п.п. 4 п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визнання територій та адміністративних центрів територіальних громад» від 16.04.2020 №562-ІХ ст. 50 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", про що зазначено в трудовій книжки позивача (а.с. 22).
02.12.2020 позивач звернувся до Тростянецької міської ради із заявою з вимогою, зокрема, вирішити питання передбачене ч.2 ст.33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» (а.с. 11).
Листом від 15.12.2020 №1859 Тростянецька міська рада зазначила про необхідність надання додаткових документів для вирішення питання щодо виплати середньої заробітної плати (а.с. 12).
18.12.2020 позивач повторно звернувся до Тростянецької міської ради із новою заявою та вказаними документами, просив вирішити питання виплати середнього заробітку (а.с. 14).
Листом від 05.01.2021 №16 Тростянецька міська рада зазначила, що пропонує позивачу працевлаштуватися в Полянський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів та запропонувала позивачу звернутися до керівника вказаного закладу (а.с. 15).
Позивач листом від 19.01.2021 повідомила Тростянецьку міську раду про свою відмову від працевлаштування у Полянському закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступеню в зв`язку із відсутністю вакантних посад і попросила розглянути питання щодо нарахування та виплати їй середньомісячної заробітної плати на період працевлаштування (але не більше шести місяців) (а.с. 16).
19.02.2021 Тростянецька міська рада листом за вих. №301 повідомила Позивачку, про свою відмову нараховувати та виплачувати їй середньомісячну заробітну плату відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», обґрунтувавши це її відмовою від працевлаштування в Полянський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступеню (а.с. 17).
Позивач, вважаючи, що їй протиправно не проведено розрахунок по виплаті середньої заробітної плати за шість місяців на підставі ч.2 ст.33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.
Згідно вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначає загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування регулює Закон України "Про службу в органах місцевого самоврядування".
З урахуванням Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.
Відтак, позивач, обіймаючи посаду секретаря ради, являвся службовцем органу місцевого самоврядування.
Статтею 3 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) встановлено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
За правилами ст. 118 Кодексу законів про працю України працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.
Частиною 1 статті 33 Закону № 93-IV передбачено, що у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. Обраний на виборну посаду у відповідній раді, на якій він працює на постійній основі, депутат місцевої ради, який перебуває на службі у військових формуваннях чи правоохоронних органах держави, прикомандировується до місцевої ради із залишенням на цій службі.
З працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради, укладається строковий трудовий договір; цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону № 93-IV депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.
У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що чинним законодавством гарантії трудових прав секретаря ради після закінчення його повноважень прирівняні до таких гарантій депутатів місцевих рад.
При цьому, за такими особами на час виконання обов`язків на постійній основі зберігається попередня робота (посада), яку він обіймав на час свого обрання на виборну посаду. Із працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради (сільський голова), укладається строковий трудовий договір; цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради.
Таким чином, збереження за колишнім депутатом місцевої ради (сільським головою, секретарем) на період працевлаштування середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді, законодавцем безпосередньо пов`язується із неможливістю надання йому роботи (посади), яку він обіймав до свого обрання на виборну посаду і з якої був звільнений із зв`язку із таким обранням.
З огляду на зазначене, колишньому секретарю сільської ради гарантується збереження середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді, лише за умови неможливості надання йому попередньої роботи і виключно на період його працевлаштування, але не більше шести місяців. При цьому, необхідною умовою реалізації зазначеного права є неможливість працевлаштування на підприємстві, в установі чи організації, де він працював до обрання, або ж рівноцінній роботі (посаді).
Як було встановлено судом, позивач звільнений 31.08.2012 звільнений з посади вчителя біології Дернівського навчальновиховного комплексу «Загальноосвітня школа І ступенів - дошкільний заклад» на підставі п. 5 ст. 36 КЗПП України та 03.09.2012 призначений на посаду секретаря Дернівської сілької ради, а 18.11.2020 повноваження позивача припинено п.п. 4 п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визнання територій та адміністративних центрів територіальних громад» від 16.04.2020 №562-ІХ ст. 50 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", про що зазначено в трудовій книжки позивача.
Верховний Суд у своїй постанові від 23.05.2018 р. у справі № 219/2204/2016-ц зробив висновок, що гарантії, передбачені ч. 2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» поширюються на колишніх секретарів сільради, які безпосередньо перед обранням на виборну посаду були працевлаштовані на іншій посаді і були звільнені з такого місця роботи згідно з п. 5 ст. 36 КЗпП (перехід на виборну посаду).
Як наголосив суд касаційної інстанції, трудовий договір має бути припинено саме на підставі, передбаченій п. 5 ст. 36 КЗпП. Запис про звільнення за такою підставою обов`язково має бути у трудовій книжці. Якщо звільнення буде оформлено за іншою підставою (наприклад ст. 38 КЗпП), то особа не може претендувати на гарантії ч. 2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».
Саме ці обставини, визначають право особи повернутися на місце роботи, де та працювала до обрання на зазначену виборну посаду.
В даному випадку, згідно записів трудової книжки, позивача було звільнено на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України.
Як вже зазначалось судом, необхідною умовою реалізації зазначеного права є неможливість працевлаштування на підприємстві, в установі чи організації, де він працював до обрання, або ж рівноцінній роботі (посаді).
Суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується, що згідно довідки відділу освіти Тростянецької районної державної адміністрації від 27.11.2020 №01-20/920, яку було видано на звернення позивача, Дернівський навчальновиховний комплекс: «загальноосвітня школа і ступенів дошкільний навчальний заклад» припинив діяльність шляхом ліквідації згідно рішення Тростянецької районної ради від 17.05.2019 (а.с. 20).
Тобто, позивач позбавлений можливості працевлаштуватися на підприємстві, в установі чи організації, де він працював до обрання, або ж рівноцінній роботі (посаді).
Також, позивач не має права на пенсійне забезпечення, що також підтверджується довідкою ГУ ПФУ в Сумській області (а.с. 21).
Відтак, позивач має право на гарантовану ст.33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" виплату середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді у раді, на період працевлаштування.
Стосовно посилання відповідача на те, що ним було вжито всіх заходів щодо працевлаштування позивача, суд зазначає, що в даному випадку, доказів того, що позивача було працевлаштовано на попередній роботі (посаді) матеріали справи не містять, відсутні докази того, що позивачу надана інша рівнозначна робота (посада) на тому самому підприємстві, відсутня згода позивача на надання іншої роботи (посади) на іншому підприємстві, установі, організації.
Зі змісту листа від 05.01.2021 №16 Тростянецької міської ради, суд вбачає, що відповідач запропонував позивачу самостійно працевлаштуватися в Полянський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів, шляхом звернення до керівника вказаного закладу, при цьому будь якої визначеної посади позивачу запропоновано не було (а.с. 15).
На запит суду Полянський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів повідомив, що на час складання листа Тростянецькою міською радою від 05.01.2021 у закладі вакантними залишалися посади: психолога 0,25 ставки та керівника гуртка з фізичної культури 9 годин (а.с. 51). Суд вважає, що вказані посади не можна вважати рівнозначними посаді на якій працював позивач до переходу на виборну посаду.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо невиплати позивачу середньомісячної заробітної плати за період з 19.11.2020 (наступного дня з дня припинення повноважень секретаря) у відповідності до вимог ст.33 Закону України "Про статус місцевих рад".
Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.
Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:
- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);
- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);
- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);
- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно загальних засад права, бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи. В свою чергу, дії - це юридично значуща активна (тобто врегульована нормами права) поведінка суб`єкта владних повноважень, що спричиняє юридичні наслідки.
Як встановлено, відповідач допустив саме протиправну бездіяльність щодо невиплати позивачу середньомісячної заробітної плати за період з 19.11.2020 року у відповідності до вимог ст. 33 Закону України "Про статус місцевих рад".
Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.
З урахуванням викладеного, належним способом захисту порушеного права в даному випадку є визнання протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у ненарахуванні та невиплаті середньомісячної заробітної плати на період працевлаштування, але не більше шести місяців, та зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити позивачу середньомісячну заробітну плату на період працевлаштування, але не більше шести місяців, з 19.11.2020 року по 19.05.2021.
Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Таким чином, вказаною статтею Кодексу адміністративного судочинства України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.
Проаналізувавши обставини справи, суд не вбачає достатніх підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по вказаній адміністративній справі.
За таких обставин, вимоги позивача обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.
Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України у суду відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Тростянецької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Тростянецької міської ради, що полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 середньомісячної заробітної плати на період працевлаштування, але не більше шести місяців.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек