Справа № 473/2523/21
Суддя: Старжинська О. Є.
Дата ухвалення: 2021-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/2523/21
РІШЕННЯ

іменем України

"04" серпня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську справу адміністративної юрисдикції, яка відноситься до категорії термінових адміністративних справ, за позовною заявою ОСОБА_1 до Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції Миколаївської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

09.07.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся в порядку адміністративного судочинства до суду з позовною заявою до Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції Миколаївської області (далі - відповідач) про скасування постанови від 23.06.2021 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за правопорушення, передбачене за ст. 126 ч. 1 КУпАП, копію якої отримав 06.07.2021 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 23.06.2021 року він виконав вимогу працівників поліції про звільнення транспортним засобом автомобілем BМW 525, державний реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_1 тротуару на Центральній площі біля будинку культури у м.Вознесенську та прибуття до районного управління поліції, де йому не пояснили причини необхідності прибуття, не вимагали пред`явити жодних документів, які посвідчують особу та на право володіння транспортним засобом, не зазначалось про порушення Правил дорожнього руху, пояснення посадова особа відповідача у нього не витребувала, відсутні докази вчинення ним правопорушення.

Посилаючись на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.1 КУпАП, позивач просив позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, вказуючи, що керування автомобілем 23.06.2021 року ним не здійснювалося, а розпорядження автомобілем (в тому числі перепаркування) проводилося його батьком.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, суду надано письмове клопотання про огляд доказів вчинення позивачем правопорушення, а саме відео фіксації правопорушення.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 20 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а відповідно до Глави 11, параграфу 2 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ», ст. 286 КАС України провадження по цій категорії справ має особливості встановлені законом.

В судовому засіданні встановлено, що 23.06.2021 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області Літвін В.В. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №079267 зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Вказана постанова отримана ОСОБА_1 06.07.2021 року.

Згідно вказаної постанови на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачений КУпАП ОСОБА_1 як особу, що керувала транспортним засобом автомобілем BМW 525, державний реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_2 на Центральній площі у м.Вознесенську без пред`явлення посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, чим порушено п. 2.1 (а, б, ґ) Правил дорожнього руху.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно і порушення цих принципів судом не встановлено.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Частиною 2 ст.222 КУпАП визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Вказане також передбачено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

По суті зафіксованого в оскаржуваній постанові правопорушення суд звертає увагу на таке.

Так, в позовній заяві позивач ОСОБА_1 не зазначав, що керування транспортним засобом автомобілем BМW 525, державний реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_1 здійснював не він, а інша особа його батько, а навпаки вказував, що він виконав вимогу працівника поліції щодо перепаркування транспортного засобу на інше місце. До пояснень позивача в судовому засіданні щодо обставин справи про керування автомобілем його батьком, суд ставиться критично, вони не узгоджуються з відео фіксацією правопорушення, де зафіксовано відсутність батька позивача протягом всього часу відеофіксації та розпорядження позивачем особисто транспортним засобом, що підтверджує і його товариш: «мы отогнали», перебування в його володінні ключа від автомобіля і розцінює їх як спосіб ухилення від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Відео фіксація проводилася двома засобами: нагрудною камерою поліцейського та відео реєстратором встановленим в поліцейському автомобілі. Незначна різниця в часі фіксації вказаних засобів пояснюється не синхронізацією засобів фіксації.

Не зазначення в постанові про відеофіксацію адміністративного правопорушення та технічного засобу, який був використаний працівником відповідача, при вказаних обставинах не може бути визнаний недопустимим доказом на момент його оцінки інспектором поліції за своїм внутрішнім переконанням перед винесенням оскаржуваної постанови, таким, що не обов`язково тягне за собою втрату юридичної сили отриманого доказу. В діючому адміністративному законодавстві відсутня пряма вказівка, що вказане порушення при отриманні доказу (відео фіксації) через не зазначення його в постанові має наслідком визнання його недопустимим, а також, на відміну від кримінально-процесуального закону, не міститься імперативного положення про обов`язок суду визнавати доказ недопустимим. Крім того, вказане порушення при отриманні доказу (відеофіксації) не спричинило появу обґрунтованих сумнівів у достовірності фактичних даних, отриманих в результаті проведення відео фіксації правопорушення - події, як такої, що підтверджує порушення Правил дорожнього руху і не є визначальним та беззаперечним, яке б створило процесуальні підстави для визнання його недопустимим.

В даній ситуації цей доказ оцінюється судом з урахуванням конкретних викладених вище обставин, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права правопорушника, а й високі стандарти охорони прав та інтересів суспільства. Визначення таких прав вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, якими є у даному випадку забезпечення безпеки учасників дорожнього руху, що є ревалентною обставиною в оцінці цього доказу незважаючи на презумпцію невинуватості правопорушника.

За таких обставин постанова про адміністративне правопорушення передбачене ст. 126 ч.1 КУпАП є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в позові до Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції Миколаївської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя: О.Є.Старжинська