Справа № 425/2259/21
Суддя: Коваленко Д. С.
Дата ухвалення: 2021-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2021 року Провадження №2-а/425/43/21

Справа№425/2259/21

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі: головуючого судді Коваленка Д.С., секретарка судових засідань Брудницька О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні зали судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України в особі старшого лейтенанта відділу прикордонної служби "Мілове" імені Віктора Банних Охрімової Ірини Сергіївни, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, а також закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовом до Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України в особі старшого лейтенанта відділу прикордонної служби "Мілове" імені Віктора Банних Охрімової Ірини Сергіївни про скасування постанови від 20 липня 2021 року № 017110/21 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 гривень за адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 204-2 КУпАП, та закриття провадження по справі, а також стягнення судових витрат.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 26 липня 2021 року суд відкрив провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , справу вирішено розглянути за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 05 серпня 2021 року на 14 годину 15 хвилин.

У судове засідання сторони не з`явились, причин не повідомили. Позивач просила розглянути справу без її участі, відповідач відзив на позовну заяву не подав.

За таких обставин, а також в силу положень частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом - КАС України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Позиції учасників у справі.

Позиція позивача полягала у тому, що 20 липня 2021 року відповідач склав відносно неї постанову, якою було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, по справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 204-2 КУпАП. Однак вважає, що в її діях відсутній склад правопорушення зазначений у постанові, так як вона вчинила дії передбачені частиною 1 статті 204-2 КУпАП в умовах крайньої необхідності, тому її дії не є адміністративним правопорушенням.

Відповідач правом на подачу відзиву не скористався.

Оцінка суду щодо фактів

Враховуючи, що сторони спору доводили свої вимоги та заперечення тільки письмовими доказами, які є в матеріалах справи, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також в їх сукупності, встановив наступні обставини:

20 липня 2021 року, старший лейтенант відділу прикордонної служби "Мілове" імені Віктора Банних - Охрімова Ірина Сергіївна, під час безпосереднього виконання своїх службових обов`язків, склала відносно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністартивного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 204-2 КУпАП, а саме за те, що позивач відповідно до інформації внесеної до бази Державної прикордонної служби України 25.02.2020 року виїхала з контрольованої території України до тимчасово окупованої території України через КПВВ «Новотроїцьке», а 20.07.2021 року о 05 годині в`їхала на територію України з РФ через пункт пропуску «Мілове». Мариною Костянтинівною надано письмові пояснення, в яких вона зазначила, що 19.07.2021 року близько 06 години здійснила виїзд з ТОТ до РФ на напрямку н.п. «Ізварене» (ТОТ) н.п. «Донецьк» (РФ) в районі н.п. «Ізварине», що також підтверджується витягом з БД, відповідно до якого відсутня інформація про виїзд її з ТОТ через КПВВ. Такими своїми діями, на думку лейтенанту прикордонної служби, Марина Костянтинівна порушила вимоги пункту 3 Порядку, затверджених постановою КМУ від 17.07.2019 року № 815, відповідно до якого в`їзд/виїзд осіб на ТОТ та таких територій здійснюється виключно через визначені КПВВ (а.с. 6).

Однак вважаючи, що в її діях відсутній склад правопорушення, зазначений у постанові, оскільки вона діяла в умовах крайньої необхідності, зокрема через те, що її не було пропущено до КПВВ особами на тимчасово окупованій території України та їй довелося потрапляти до місця свого проживання через державний кордон України з Російської Федерації, ОСОБА_2 оскаржила вказану постанову до Рубіжанського міського суду Луганської області (а.с.1-5).

Зміст спірних правовідносин сторін.

Отже, із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли публічні правовідносини, в межах яких виник спір, у якому позивач не погодився із рішенням суб`єкта владних повноважень в особі старшого лейтенанта відділу прикордонної служби, відповідача, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення порядку виїзду з тимчасово окупованої території України.

Оцінка суду щодо права.

Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосував наступні норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів:

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А згідно з частинами другою і третьою статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

Так, частиною 1 статті 204-2 КУпАП передбачено, що порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї є адміністративним правопорушенням.

Разом з цим положеннями статті 18 КУпАП встановлено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Позивач вказує не те, що її конституційні права при в`їзді на підконтрольну територію України, порушувались військовими тимчасово окупованої території, тому вона з метою уникнення негативних наслідків, для збереження свого майна, життя і здоров`я (яке знаходиться за фактичним місцем проживання у місті Рубіжне Луганської області (а.с. 9 копія довідки ВПО)) діяла в умовах крайньої необхідності, була змушена потрапити до території підконтрольній Україні через Російську Федерацію (а.с. 1-5).

Положення частини 1 статті 284 та частини 1 статті 283 КУпАП передбачають, що постанова у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення виноситься органом (посадовою особою) тільки після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

А в силу положень частини 1 статті 280 цього ж кодексу, при розгляді такої справи орган (посадова особа), у першу чергу, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення.

При цьому встановлення такої обставини, з огляду на зміст статей 251 та 252 КУпАП, здійснюється тільки на підставі оцінки органом (посадовою особою) доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, але керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з цим суд враховує, що в силу положень частини 2 статті 77 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Таким чином, у цій справі, в якій позивач оскаржує постанову відповідача про притягнення її до адміністративної відповідальності, докази правомірності свого рішення повинен надати суду саме відповідач. І зокрема докази того, що позивачем дійсно було вчинено те адміністративне правопорушення, за яке на нього було накладено адміністративне стягнення постановою, яку оскаржує позивач.

Однак, відповідач не надав суду будь-яких доказів того, що дії позивачки, з урахуванням обставин, через які вона в`їхала на території України, не були здійснені в умовах крайньої необхідності.

Відтак суд констатує, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 204-2 КУпАП.

В силу положень частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

І застосовуючи вказану норму права, суд враховує правовий висновок Верховного суду, що викладений ним у постанові від у справі № 490/843/15а. Зокрема про те, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених статтею 221 КУпАП випадках та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб`єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Оцінка суду щодо позовних вимог.

З огляду на це та той факт, що відповідачем не надано суду доказів наявності в діянні позивача складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 204-2 КУпАП, суд погоджується із вимогами позову про необхідність скасування постанови № 017110/21 від 20 липня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 гривень. Але в частині вимог щодо закриття провадження у справі, слід відмовити.

Оцінка і висновок суду щодо судового збору.

Враховуючи, що рішення ухвалено на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, зокрема на користь позивача, то саме на його користь слід присудити здійснені ним документально підтверджені витрати у виді судового збору в розмірі 454 гривні (а.с.10), за рахунок бюджетних асигнувань Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, як це визначено частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки лейтенант, яка прийняла постанову, яку оскаржив позивач, є службовою особою саме вказаного прикордонного загону.

Отже, керуючись положеннями статей 1,2,7,9,12,14-1,23,33,204-2,217,222,245-252,254-256,268,276-280,283,284,287-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, положеннями статей 2,4,6,12,32,72-90,241-243,255,257-263,286,292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України в особі старшого лейтенанта відділу прикордонної служби "Мілове" імені Віктора Банних Охрімової Ірини Сергіївни, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, а також закриття провадження у справі задовольнити частково.

Скасувати постанову № 017110/21 від 20 липня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, що передбачена частиною 1 статті 204-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 гривень.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

За рахунок бюджетних асигнувань Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (код , місцезнаходження: пр. Перемоги, 58, м. Лисичанськ, Луганська обл., 93120) стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; зареєстроване місця проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні, сплачений нею 22 липня 2021 року, квитанція№0.0..1 (код квитанції: 9239-4583-0718-0306), через АТ КБ "ПриватБанк".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів, з дня отримання судового рішення до Першого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Рубіжанський міський суд Луганської області

Суддя Д.С. Коваленко