Справа № 560/4144/21
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2021-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4144/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Салюк П.І.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

05 серпня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Драчук Т. О. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) у ненаданні ОСОБА_1 остаточної відповіді у визначені законодавством строки на заяву-запит від 15 листопада 2020 року та у не наданні копій/витягів документів, які запрошувалися запитом від 15 листопада 2020 року;

- зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) надати ОСОБА_1 остаточну відповідь на її заяву-запит від 15 листопада 2020 та надати копії/витяги документів, які запрошувалися запитом від 15 листопада 2020 року.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.04.2021 позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.04.2021 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції розглянув дану справу з порушенням норм процесуального права, адже на надав відповідачу можливості реалізувати право на подання відзиву на позовну заяву.

Також вказано, що у відповідь на запит позивача від 15.11.2020 надано запитувану інформацію листом НКРЕКП від 11.12.2020 №5454/26/8-20, який на вимогу позивача було їй направлено звичайною кореспонденцією, що підтверджується реєстром на відправку кореспонденції НКРЕКП від 11.12.2020. Підстави не отримання позивачем листа НКРЕКП від 11.12.2020 №5454/26/8-20 відповідачу не відомі, а не отримання позивачем вказаного листа не може свідчити про допущення НКРЕКП протиправної бездіяльності у межах спірних правовідносин.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказала на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважила, що протягом 2019-2020 років, як споживач, неодноразово письмово зверталася до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) за отриманням інформації, яка стосується ОСОБА_1 , як споживача щодо електропостачання її квартири. На звернення відповідачем не забезпечено викладені у них вимоги тому 15 листопада 2020 року на адресу відповідача повторно направила запит за отриманням інформації. Проте, остаточної відповіді на свій запит від 15 листопада 2020 року не отримала.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 15.11.2020 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою-запитом про доступ до публічної інформації, в якому просила надати копії: поштового конверта, яким було направлено звернення "щодо відповідності дій АТ "Хмельницькобленерго" положенням законодавства України" як доказ факту направлення такого звернення; звернення датованого 2019 року, а також яке містить реєстраційні вхідні реквізити по установі, яка прийняла таке звернення та резолюцію керівника установи на його виконання; Витяг із Журналу реєстрації вхідної документації/звернень громадян про реєстрацію звернення від 2019 року; результативних документів установи, яка розглядала таке звернення від 2019 року; документів установи спрямованих для розгляду звернення від 2019 року; документів установ, яким було спрямовано звернення від 2019 року, з результатами розгляду звернення від 2019 року.

Листом №12434/26/7-20 від 20.11.2020 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) повідомила позивача про те, що запитувана позивачем інформація потребує додаткового часу на пошук та підготовку, тому відповідь НКРЕКП буде надана у визначений законодавством строк.

Згідно документів доданих НКРЕКП до апеляційної скарги, відповідь на вказаний запит позивача від 15.11.2020 надана НКРЕКП листом НКРЕКП від 11.12.2020 №5454/26/8-20. На підтвердження направлення листа НКРЕКП від 11.12.2020 №5454/26/8-20 позивачу відповідач додав до апеляційної скарги реєстр на відправку кореспонденції НКРЕКП від 11.12.2020.

Позивач зазначає, що не отримала відповіді на свій запит від 15.11.2020, що свідчить про допущення відповідачем протиправної бездіяльності у цій частині, а тому звернулась до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи не міститься жодних доказів того, що відповідач надав відповідь позивачу на її запит від 15.11.2020.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Згідно ст.1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13 листопада 2011 року №2939-VI (Закон №2939-VI), публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.3 Закону №2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується:

1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Відповідно до ст.4 Закону №2939-VI доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; 2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; 3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Стаття 5 Закону №2939-VI передбачає, що доступ до інформації забезпечується, зокрема шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно з ст.12 Закону №2939-VI, суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, 5 ст. 19 Закону №2939-VI, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Письмовий запит подається в довільній формі.

Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

У відповідності до вимог статтей 20 та 21 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Інформація на запит надається безкоштовно.

Згідно ст. 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

При цьому, відповідно до ч.2 ст. 6 Закону №2939-VI, обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

У постанові Верховного Суду від 31 липня 2018 року у справі №820/4263/17 вказано, що визначальною ознакою для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях і знаходилася у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації. Якщо запит стосується інформації, яка міститься в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль (наприклад, без проведення додаткового змістовного аналізу), то така інформація відповідає критеріям "відображеності та за документованості" і є публічною. Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що поданий 15.11.2020 запит позивача відповідає усім необхідним вимогам визначених вище вказаними нормами права. НКРЕКП є розпорядником запитуваної інформації, та, як наслідок, зобов`язане надати відповідь позивачу на її запити.

Відповідно до листа №12434/26/7-20 від 20.11.2020, відповідач вказав, що запитувана позивачем інформація потребує додаткового часу на пошук та підготовку, тому відповідь НКРЕКП буде надана у визначений законодавством строк. Тобто, відповідач не відмовив у задоволенні запиту з підстав визначених ст.22 Закону №2939-VI, а отже відповідач володіє запитуваною інформацією, проте всупереч вимог законодавства не надав її позивачу.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що у відповідь на запит позивача від 15.11.2020 надано запитувану інформацію листом НКРЕКП від 11.12.2020 №5454/26/8-20, який на вимогу позивача було їй направлено звичайною кореспонденцією, що підтверджується реєстром на відправку кореспонденції НКРЕКП від 11.12.2020, суд зазначає наступне.

Наявні у матеріалах даної справи копії вказаного листа НКРЕКП від 11.12.2020 №5454/26/8-20 та реєстру на відправку кореспонденції НКРЕКП від 11.12.2020 беззаперечно не свідчать направлення вказаного листа позивачу 11.12.2020, адже відсутні докази подання НКРЕКП вказаного листа до установи поштового зв`язку та його вручення позивачу.

Разом з цим, позивач заперечує факт отримання листа НКРЕКП від 11.12.2020 №5454/26/8-20.

До того ж, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст.308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У даному випадку відповідач обґрунтовує неподання до суду першої інстанції копії вказаного листа НКРЕКП від 11.12.2020 №5454/26/8-20 та реєстру на відправку кореспонденції НКРЕКП від 11.12.2020 тим, що суд першої інстанції на надав відповідачу можливості реалізувати право на подання відзиву на позовну заяву.

Колегія суддів вважає вказані доводи відповідача безпідставними, адже згідно матеріалів даної справи судом першої інстанції в ухвалі про відкриття провадження у даній справі від 08.04.2021 надано НКРЕКП строк для подання відзиву - 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно матеріалів даної справи копію ухвалу про відкриття провадження у даній справі від 08.04.2021 направлено на офіційну електронну адресу НКРЕКП, 09.04.2021 судом першої інстанції отримано підтвердження доставки такого листа на електронну адресу НКРЕКП.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що відповідач у період з 09.04.2021 по 26.04.2021 мав можливість подати відзив на позовну заяву до якого додати документи на підтвердження власної позиції. Однак, відповідач не скористався такою можливістю.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що не подання відповідачем до суду першої інстанції копії вказаного листа НКРЕКП від 11.12.2020 №5454/26/8-20 та реєстру на відправку кореспонденції НКРЕКП від 11.12.2020 не зумовлене причинами, що об`єктивно не залежали від відповідача. Тому, апеляційний суд не може враховувати вказані матеріали в якості доказів у даній справі.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Драчук Т. О. Сушко О.О.