Справа № 600/1103/21-а
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2021-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/1103/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маренич І.В.

Суддя-доповідач - Франовська К.С.

05 серпня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Матохнюка Д.Б. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2021 року Головне управління ДПС у Чернівецькій області звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з ОСОБА_1 (далі - відповідач) податковий борг на загальну суму 13877,31 грн. з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Ухвалою суду від 18.03.2021 відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до положень ст. 262 КАС України.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року позов Головного управління ДПС у Чернівецькій області задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 податковий борг на загальну суму 13877,31 грн. з податку на нерухоме майно.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволені адміністративного позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що в даному випадку наявні правові підстави для застосування до об`єкту нерухомого майна, яким він володіє, пункту "є" 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України. А відтак, належна йому нежитлова будівля млину, як будівля промисловості, не є об`єктом оподаткування в силу пункту "є" п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, тому податок на нерухоме майно не повинен справлятись.

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до приписів ч.4 ст.229 КАС України якщо згідно положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 належить право власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 , тип об`єкта-нежитлове приміщення (будівля млину) загальною площею 665,18 м кв.

Рішенням Йорданештської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області ХХХІІ сесії V скликання від 15.06.2018 р. №53-32/2018 ставка податку на об`єкти нежитлової нерухомості за 2019 рік становить 0,5% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного року.

Головним управлінням ДПС в Чернівецькій області винесено податкове повідомлення - рішення:

- №0-2403 від 18.06.2020 на суму 13877,31 грн., яким відповідачу нараховано суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік.

Вказане податкове повідомлення-рішення направлялось контролюючим органом на адресу відповідача рекомендованою кореспонденцією, та вручено відповідачу, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення від 03.07.2020 р.

Доказів оскарження чи скасування вказаного податкового повідомлення - рішення на день розгляду справи відповідачем не надано.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що заявлену до стягнення суму податкового боргу у встановлені законодавством строки до бюджету відповідач не сплатив, наявність податкового боргу підтверджується матеріалами справи, а тому вимоги обґрунтовані та законні.

При вирішені спору, суд застосував правову позицію Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів, що викладена у постанові від 17.02.2020 у справі № 820/3556/17, та висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 17.03.2020 у справі № 300/261/19, від 06.04.2020 у справі № 420/879/19, від 17.07.2020 у справі № 440/937/19, від 21.10.2020 у справі № 806/2686/18, від 24.12.2020 у справі № 160/9721/18, зокрема податкова пільга застосовується у разі якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з врахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду). Встановлена нормою підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК податкова пільга має на меті стимулювання розвитку промислового виробництва, створення для цього сприятливих умов, в тому числі, фінансових. Якщо особа не здійснює промислове виробництво з використанням будівель, право на фінансове сприяння з боку держави у вигляді звільнення від сплати податку на промислові будівлі вона не має.

Таким чином, в межах розгляду даної справи підлягають доказуванню не лише обставини щодо статусу належного позивачу об`єкту нерухомості, а й щодо використання такого об`єкту за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду).

Оскільки, як встановив суд, позивач у 2019 році не використовував спірну будівлю в межах саме власної підприємницької діяльності за функціональним призначенням, право на фінансове сприяння з боку держави у вигляді звільнення від сплати податку на промислові будівлі позивач не має.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 21.04.2021 р. №253617938, відповідач є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно статті 265 Податкового кодексу України, податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Відповідно до приписів підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (пп.266.3.2 п.266.3 ст.266 Податкового кодексу України).

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (пп.266.5.1п.266.5ст.266 Податкового кодексу України).

Як зазначалось, рішенням Йорданештської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області ХХХІІ сесії V скликання від 15.06.2018 р. №53-32/2018 ставка податку на об`єкти нежитлової нерухомості за 2019 рік становить 0,5% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного року.

Згідно підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Як встановлено судом апеляційної інстанції, що Головним управлінням ДПС в Чернівецькій області винесено податкове повідомлення - рішення:

- №0-2403 від 18.06.2020 на суму 13877,31 грн, яким відповідачу нараховано суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік.

Вказане податкове повідомлення-рішення направлялось контролюючим органом на адресу відповідача рекомендованою кореспонденцією, та вручені відповідачу, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення від 03.07.2020 р.

Доказів оскарження чи скасування вказаного податкового повідомлення-рішення на день розгляду справи відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що борг за податковим повідомленням-рішенням є узгодженим.

Таким чином відповідно до розрахунку, загальна сума податкового боргу відповідача складає 13877,31 грн.

Відповідно до підпункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1,54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У зв`язку з несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання у встановлені строки, контролюючим органом надіслано на адресу відповідача податкову вимогу форми "Ф" №103192-55 від 10.09.2020, яка отримана ним особисто 01.10.2020 р. (а.с.10).

Суд зазначає, що з моменту направлення вимоги боргове зобов`язання не переривалось та на час розгляду справи борг не сплачений, що підтверджується карткою особового рахунку.

Відповідач не скористався своїм правом адміністративного або судового оскарження вказаної вимоги, доказів самостійної сплати податкового боргу матеріали справи також не містять, а відтак сума заборгованості у розмірі 13877,31 грн. перед бюджетом є узгодженою та підлягає сплаті.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності. (Підпункт 14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України.)

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання. (Підпункт 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України.)

Відповідно до підпункту 137 пункту 1 статті 14 Податкового кодексу України орган стягнення - Державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених Податковим кодексом України та законами України.

Згідно з п.87.11 ст.87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи викладене в сукупності, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 05 серпня 2021 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Матохнюк Д.Б. Боровицький О. А.