Справа № 240/9425/20
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2021-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/9425/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Токарева М.С.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

05 серпня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Матохнюка Д.Б. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 3 групи з 11.02.2020 р., внаслідок захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини, оформлене протоколом засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 08.05.2020 № 68;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити, нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2020 року, як інваліду 3 групи з 11.02.2020 р. внаслідок захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.

В обґрунтування позову зазначив, що Міністерство оборони України, відмовляючи в призначенні одноразової грошової допомоги з посиланням на те, що зміна групи інвалідності відбулася понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, порушує його право на соціальний захист та отримання належної грошової допомоги у зв`язку із встановлення інвалідності 3 групи, внаслідок захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , проходив військову службу в Збройних Силах України. Наказом військового комісара Житомирського обласного військового комісаріату від 27.02.2020 року № 39 ОСОБА_1 звільнений з військової служби та виключений зі списків

особового складу з 27.02.2020.

12.12.2012 Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією № 2 йому первинно встановлено третю групу інвалідності, із 12.12.2012, яка настала внаслідок захворювання, так, пов`язано з проходженням військової служби, що підтверджується довідкою Житомирського обласного МСЕК № 2 серія 10ААБ № 654143.

Відповідно до довідки Житомирського обласного МСЕК № 2 серія 12 ААА №218776 29.12.2015 Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією № 2 йому підтверджено третю групу інвалідності, з 11.12.2015, яка настала внаслідок захворювання, так, пов`язані з проходженням військової служби.

У зв"язку з встановленням позивачу третьої групи інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, так, пов"язаного із проходженням військової служби, одноразова грошова допомога відповідно до ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей" ОСОБА_1 не виплачувалась.

В період з 04.08.2018 по 26.10.2018 та з 05.11.2018 по 03.03.2019 ОСОБА_1 безпосередньо приймав участь в Операції Об`єднаних сил для здійснення заходів для забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що підтверджено довідкою Житомирського обласного військового комісаріату від 06.05.2019 року № ВП/47.

Під час участі в Операції Об`єднаних сил для здійснення заходів для забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у ОСОБА_1 виникло ряд захворювань внаслідок яких, в подальшому стан його здоров`я погіршився.

Відповідно до довідки Житомирського обласного МСЕК № 2 серія 12 ААБ №549888 19.02.2020 Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією № 2 йому встановлено третю групу інвалідності, з 11.02.2020, яка настала внаслідок захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини.

Вказані обставини свідчать, що фактично із 11.02.2020, ОСОБА_1 було встановлено групу інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, так, пов`язаного із захистом Батьківщини, яка є відмінною від причини встановлення групи інвалідності у 2012 та 2015 роках.

Вказані обставини підтверджуються наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про хворобу ОСОБА_1 .

Протоколом від 08.05.2020 № 68 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , з тих підстав що зміна групи інвалідності відбулась понад дворічний термін.

Вважаючи таку відмову необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги як інваліду 3 групи відповідно до Порядку № 975 та ст.ст.16,16-3 Закону № 2011-ХІІ у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, тому рішення відповідача є протиправним.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Предметом спору у цій справі є вимога нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу позивачу, як інваліду ІІІ групи, встановлену йому з 11 лютого 2020 року.

За змістом п.4 ст.16-3 Закону № 2011-XII, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Саме вказані норми стали підставою для відмови позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги.

12.12.2012 Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією № 2 позивачу первинно встановлено третю групу інвалідності, із 12.12.2012, яка настала внаслідок захворювання, так, пов`язано з проходженням військової служби, що підтверджується довідкою Житомирського обласного МСЕК № 2 серія 10ААБ № 654143.

Крім того, в період з 04.08.2018 по 26.10.2018 та з 05.11.2018 по 03.03.2019 позивач, перебуваючи в зоні АТО, здобув ряд нових захворювань внаслідок чого йому встановлено третю групу інвалідності, з 11.02.2020, яка настала внаслідок захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини.

Таким чином, позивач у різний час отримав різні захворювання, і, відповідно, йому 12.12.2012 встановлено третю групу інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, а 11.02.2020 встановлено третю групу інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини.

Окрім того, комісія Міністерства оборони України не врахувала, що у 2018 -2019 роках позивач під час перебування в зоні АТО отримав ряд нових захворювань, внаслідок яких позивачу 11.02.2020 встановлено ІІІ групу інвалідності, яка не пов`язана із захворюваннями, отриманим позивачем у 2012 році за інших подій.

Визначена у п.4 ст.16-3 Закону № 2011-XII заборона щодо виплати одної грошової допомоги, може мати місце лише у разі спливу двохрічного строку саме після первинного встановлення інвалідності чи втрати працездатності через одне й теж ушкодження здоров`я чи захворювання, а не внаслідок різних.

Згідно статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Пунктом 4 ч.2 ст.16 Закону № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

З огляду на викладені обставини справи колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі .

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Матохнюк Д.Б. Боровицький О. А.