Справа № 560/4741/21
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2021-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4741/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

04 серпня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання нарахувати та виплатити щорічну грошову допомогу до 05 травня 2020 року.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.05.2021 визнано підстави для поновлення строку звернення до суду, викладені у заяві позивача, неповажними. Вказану позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачеві.

Не погоджуючись із ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.05.2021, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив вказану ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач дізнався про порушення своїх прав з рішення Верховного Суду у зразковій справі №440/2722/20. У січні 2021 він звернувся до відповідача про виплату допомоги у відповідному розмірі, на що отримав відмову від 29.01.2021 з якої дізнався про порушення його прав.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що позивачем пропущено строк звернення до суду без поважних причин.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2021, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 2016 року є учасником бойових дій та має право на отримання разової грошової допомоги учасникам бойових дій до 05 травня, що передбачена ч.5 ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Не погоджуючись із розміром отриманої у 2016-2020 роках разової грошової допомоги учасникам бойових дій до 05 травня, позивач в січні 2021 року звернувся до Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області із заявою про проведення перерахунку та виплати вказаної допомоги у належному розмірі.

Листом Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області від 29.01.2021 №02-07/178/12 відмовлено у задоволенні вказаної заяви позивача.

Не погоджуючись із вказаною відмовою, 19.04.2021 позивач звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.04.2021 позовну заяву залишено без руху з огляду на пропуск строку звернення до суду без поважних причин. Запропоновано позивачу у десятиденний строк з дня вручення ухвали обґрунтувати належними доказами поважність причин пропуску строку звернення до суду, подавши вмотивовану заяву про поновлення пропущеного строку.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.05.2021 визнано підстави для поновлення строку звернення до суду, викладені у заяві позивача, неповажними. Вказану позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачеві. Суд зауважив, що матеріалів справи і з заяви позивача не вбачаються вагомі обставини (у тому числі але не виключно: тривала тимчасова непрацездатність, тривале відрядження, перебування за кордоном, зайнятість, яка виключає можливість вчинити дії протягом тривалого часу тощо), підтверджені доказами, які є або були об`єктивними перешкодами для своєчасного звернення до суду починаючи з 30 вересня 2020 і до 30 березня 2021, включаючи той період, який тривав з часу отримання позивачем відповіді Управління, на яку він покликається, тобто з 29.01.2021.

Апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про пропуск позивачем строку звернення до суду, з огляду на наступне.

Згідно частин 1-3 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст.17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи, які не отримали разову грошову допомогу до 5 травня, мають право звернутись за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, у якому здійснюється виплата допомоги.

Отже, перебіг строку звернення до суду з позовною вимогою про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування щорічної разової допомоги в необхідному розмірі на підставі Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а також щодо виплати слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, за який проводиться виплата.

Аналогічний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі №607/7919/17. Так, Верховний Суд зазначає, що 30 вересня відповідного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата цієї допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж та, яка була йому нарахована.

Також апеляційний суд зауважує, що відлік строків не розпочинається з моменту звернення до відповідача з заявою про виплату щорічної грошової допомоги до 05 травня або з моменту отримання відповіді/відмови.

Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 (справа №240/12017/19) виклав правову позицію щодо того, що отримання позивачем листа відповідача у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду. Триваюча пасивна поведінка особи, в свою чергу, не свідчить про дотримання нею строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що строк звернення до суду з позовною вимогою про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування щорічної разової допомоги в необхідному розмірі на підставі Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а також щодо виплати слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, за який проводиться виплата. Тобто, строк звернення з позовними вимогами щодо ненарахування щорічної разової допомоги в необхідному розмірі за 2016 рік закінчився 30.03.2017, за 2017 рік - 30.03.2018, за 2018 рік - 30.03.2019, за 2019 рік - 30.03.2020, за 2020 рік - 30.03.2021.

З даним позовом до суду позивач звернувся 19.04.2021, тобто з порушенням строку, визначеного статтею 122 КАС України.

При цьому, позивач не обґрунтовує наявності об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку.

Як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, матеріали справи та доводи позивача не свідчать про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд не вважає такими, що свідчать про наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду із вказаним позовом, доводи позивача про те, що він дізнався про порушення своїх прав з рішення Верховного Суду у зразковій справі №440/2722/20, яке набрало чинності 13.01.2021.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, дотримався норм матеріального і процесуального права і дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність повернення позовної заяви у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду без поважних причин, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.