Справа № 420/13359/21
Суддя: Цховребова М.Г.
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
03 серпня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Цховребова М.Г., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Пенсійного фонду України, в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови провести перерахунок основного розміру пенсії позивача на підставі довідки № ЮО110121 від 18.03.2021 року;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виплати з 5 березня 2019 року позивачу пенсії, після її перерахунку з 01.01.2018 року, з урахуванням лише 75 % суми підвищення пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату нарахованих позивачу з 5 березня 2019 року сум пенсії з урахуванням 100% суми її підвищення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 року на підставі довідки № ЮО110121 від 18.03.2021 року та здійснити виплату донарахованих сум;

- зобов`язати Пенсійний фонд України у відповідності до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року № 1279 «Деякі питання організації виплати пенсії та грошового допомоги», здійснити фінансування виплати, перерахованої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області пенсії позивача з 1 квітня 2019 року на підставі довідки № ЮО110121 від 18.03.2021 року, та з 5 березня 2019 року з урахуванням 100% нарахованої суми підвищення пенсії.

Одержавши позовну заяву, суд з`ясував, що її подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 КАС України, з таких підстав.

Так, по-перше, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Разом з позовною заявою представником позивача подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, оскільки спірні правовідносини щодо зменшення основного розміру пенсії позивача виникли з 05.03.2019 року, проте з відповідним позовом він звертається лише 29.07.2021 року, тобто з пропуском встановлено законодавством строку, із зазначенням таких підстав:

- обов`язок відповідача на перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 року був визначений рішенням Верховного Суду від 17 грудня 2019 року, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду віл 24.06.2020 року у зразковій справі № 160/8324/19;

- в подальшому для захисту свого порушеного права позивач вимушений був звернутися до суду з позовом про визнання протиправними дій Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та зобов`язання видати оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, яка є обов`язковою передумовою для проведення відповідачем перерахунку пенсії позивача;

- на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.01.2021 року у справі № 420/14907/20, 18 березня 2021 року Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки була виготовлена та направлена довідка № ЮО110121;

- весь цей час поведінка позивача щодо захисту свого права була активною, а тому спір у публічно-правовій сфері стосовно реалізації права позивача на соціальний захист, зумовлений протиправними діями відповідача, які виразились у його відмові в перерахунку та виплаті пенсії, що підтверджено листом № 6643-5482/Я-02/8-1500/21 від 23.04.2021 року, і саме з цього моменту у позивача виникли підстави для звернення до суду;

- позивач у якості фактів, які обґрунтовують його заяву про поновлення процесуального строку посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 року у зразковій справі № 160/8324/19, постанову Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 року у справі № 510/1286/16-а та постанову Верховного Суду від 26.01.2021 року у справі № 520/11178/2020 тощо.

Судом з`ясовано, що, в постанові від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 Верховний Суд відступив від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження № К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі № 816/197/18 (касаційне провадження № К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18) та дійшов такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Таким чином, з дня прийняття Верховним Судом постанови від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 змінився підхід до визначення строків звернення до суду у соціальних спорах, та викладено висновок щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії.

В той же час, Верховний Суд в постанові від 26 листопада 2020 року по справі № 500/2486/19 в інших спірних правовідносинах по суті, при цьому зі спірного питання щодо застосування строку звернення до суду у разі зміни сталої судової практики, дійшов висновку, що задля додержання принципу правової визначеності та забезпечення права на справедливий суд, які є елементами принципу верховенства права, зміна сталої судової практики, яка відбулася в бік тлумачення норм права щодо застосування коротших строків звернення до суду, може розглядатися судами як поважна причина при вирішенні питання поновлення строків звернення до суду в правовідносинах, які виникли та набули характеру спірних до зміни такої судової практики.

Згідно з вищенаведеним змістом позовної заяви, однією з основних позовних вимог позивача є: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виплати з 5 березня 2019 року позивачу пенсії, після її перерахунку з 01.01.2018 року, з урахуванням лише 75 % суми підвищення пенсії.

До позовної заяви щодо зазначених позовних вимог додано копію перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року від 20 березня 2018 року.

При цьому жодних доказів, що правовідносини у зазначеній частині позовних вимог набули спірного характеру до прийняття Верховним Судом постанови від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 до позовної заяви не додано.

Разом з тим, суд не бере до уваги посилання представника позивача на зазначені в заяві про поновлення строку звернення до суду постанови Верховного Суду, як на поважні причини пропуску позивачем строку звернення до суду та підтвердження вчинення позивачем активних дій щодо захисту прав позивача, зокрема щодо зменшення розміру пенсії за рахунок виплати з 5 березня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, з тих підстав, що вони викладені Верховним Судом при виборі і застосуванні норм права щодо іншого предмету спору, відповідно, щодо інших спірних правовідносин та не є передумовою / підставою / тощо стосовно спірних правовідносин щодо зменшення розміру пенсії за рахунок виплати з 5 березня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року. Зокрема, довідка про грошове забезпечення за своїм змістом не передбачає / не встановлює / не визначає розмір виплати пенсії тощо.

Отже, позиція представника позивача з зазначеного питання є помилковою, та такою, що не відповідає вищенаведеним висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах.

Так, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 статті 120 КАС України «Обчислення процесуального строку» встановлено, що строк, що визначається місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця цього строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КАС України, позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Згідно з ч. 9 ст. 120 КАС України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Відповідно, днем подання позову є день безпосереднього подання позовної заяви в суд першої інстанції або здачі його на пошту чи передачі іншими відповідними засобами зв`язку.

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Даний позов подано до суду 29.07.2021 року.

З встановленого вбачається, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду з даним позовом у вищезазначеній частині, встановлений абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС України, та вказані позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду підстави для його поновлення у зазначеній частині позовних вимог, є неповажними.

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Також, частиною 1 статті 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

По-друге, згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 10 ст. 169 КАС України заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.

Відповідно до ч. 1 та пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI (далі ЗУ № 3674-VI), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЗУ № 3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з абзацом 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2270 гривень.

Позивачем додано до позову дублікат квитанції № 0.0..1 від 28.07.2021 року про сплату судового збору у розмірі 908,00 грн.

Разом з тим, з вищенаведеного змісту позовних вимог вбачається, що позивачем висунуто дві самостійні позовні вимоги немайнового характеру.

Відповідно, належна сума судового збору за цим позовом складає: 1816,00 грн. (908 грн.*2).

Отже, позивачем судовий збір сплачено у невідповідному розмірі.

Враховуючи та на підставі наведеного, виявлені недоліки позовної заяви повинні бути усунені позивачем шляхом подання до суду у кількості примірників (в т.ч. для відповідачів):
- письмово вказаних інших підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог щодо зменшення розміру пенсії за рахунок виплати з 5 березня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії;

- документу про сплату судового збору (без урахування можливих уточнень позовних вимог) у розмірі 908,00 грн. у встановленому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 123, 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256, 294 КАС України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Встановити позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала окремо оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.Г. Цховребова