Справа № 348/1967/16-а
Суддя: Грещук Р. П.
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1967/16-а

28 липня 2021 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Нагорняк Г.М.,

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

її представника, адвоката - Дутчака В.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги мотивує тим, що 17.12.2015 року головним державним інспектором інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області Кисляком М.В. у її відсутності проведеного позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил при будівництві житлового будинку в АДРЕСА_1 . За результатами перевірки було встановлено, що нею подано недостовірні дані у повідомленні про початок виконання будівельних робіт по АДРЕСА_1 , а саме: будівельний паспорт і земельна ділянка поданих у повідомленні правоустановчі документи відсутні, чим порушено п.1 ч.1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Головним державним інспектором управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області складеного акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил і зазначено про необхідність провести правоустановчу документацію на земельну ділянку та будівельний паспорт згідно чинного законодавства і подати нове повідомлення про початок виконання будівельних робіт в термін один місяць. 25.12.2015 року постановою по справі про адміністративне правопорушення на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 4250 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 96 КЗпАП. Зазначає, що в установлений законом термін її не було повідомлено про накладення стягнення, постанова не була вручена, а направлено для виконання у виконавчу службу. 13.06.2016 року постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області визнано протиправною та скасовано постанову «259/1009/02-43/2015 року від 25.12.2015 року, винесену головним інспектором будівельного нагляду управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Кисляком М.В. по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 96-1 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу. Проте, 30.03.2016 року головним інспектором будівельного нагляду Кисляком М.В. на підставі перевірки вимог припису проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за результатами якої встановлено, що нею, як забудовником, не виконано вимоги припису управління держархбудінспекції в Івано-Франківській області від 17.12.2015 року, чим порушено абз. 3 п.14 Порядку здійснення держархбудконтролю, затвердженого постановою КМУ №553 від 23.05.2011 року. Цього ж числа головним інспектором будівельного нагляду Кисляком М.В. складено протокол про адміністративне правопорушення за невиконання вимог припису управління держархбудінспекції в Івано-Франківській області від 17.12.2015 року, чим порушено абз. №553, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 188-42 КУпАП. Вказує на те, що її не було повідомлено про місце та час розгляду адміністративної справи, постанова їй не надсилалася. Про наявність такої постанови їй стало відомо тільки після відкриття виконавчого провадження державною виконавчою службою.

Просить суд, продовжити строк звернення до суду, який нею пропущений з поважних причин та визнати дії головного інспектора будівельного нагляду управління державної архітектурно-будівельної інспекції щодо накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. неправомірними, скасувати постанову про накладення на неї стягнення як незаконну, а справу закрити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її, адвокат Дутчак В.Д. позов підтримали повністю з підстав, наведених в ньому, який просили задоволити. Адвокат Дутчак В.Д. суду пояснив, що позивач ОСОБА_1 дізналася про постанову про накладення на неї адміністративного стягнення тільки після відкриття виконавчого провадження. Про час та місце розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності її ніхто не повідомляв. Крім того, зазначає, що вимоги припису від 17.12.2015 року, які останньою нібито не були виконані і на підставі яких 12.04.2016 року була винесена постанова про накладення на позивача штрафу за ч.1 ст. 188-42 КУпАП були підставою для винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 96 КУпАП, яка була визнана протиправною та скасована 13.06.2016 року постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області. Крім того, звертає увагу суду на те, що позивачем ОСОБА_1 16.10.2015 року виготовлено технічний паспорт на житловий будинок по АДРЕСА_1 та 27.01.2016 року зареєстровано право власності на вказане будинковолодіння.

Представник відповідача Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області в судове засідання не прибув з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, докази, надані сторонами на виконання вимог ст.77 КАС України, і на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи та за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи або законні інтереси.

На підставі ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що 30.03.2016 року головним інспектором будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Кисляка М.В. на підставі перевірки вимог припису було проведено позапланову перевірку у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил забудовником ОСОБА_1 житлового будинку та господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 , за результатами якої було встановлено, що останньою не було виконано вимоги припису управління держархбудінспекції в Івано-Франківській області від 17.12.2015 року, чим порушено абз. 3 п.14 Порядку здійснення держархбудконтролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 року №553 та складено акт і протокол про адміністративне правопорушення, а 12.04.2016 року винесено постанову №90/1009/02-43/2016 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 188-42 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. (а.с.4-5, 45).

На підставі вищезазначеної постанови 11.08.2016 року старшим державним виконавцем Жолобчуком П.І. відкрито виконавче провадження за номером ВП №51906406 (а.с.7).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 р. № 553 на виконання положень зазначеного Закону затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, яким визначається процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт (далі - Порядок № 553).

Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Аналогічні правові положення закріплені у п.7 Порядку № 553.

У п. 1 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню.

Згідно з абзацом одинадцятим пункту 7 Порядку № 553 під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

Пунктом 9 вказаного Порядку № 553 визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Відповідно до п. п. 13, 14 Порядку № 553 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право:

- вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства;

- перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень;

- бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю;

- за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю;

- подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Як встановлено в судовому засіданні постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.06.2016 року, яка набрала законної сили 29.06.2016 року, визнано протиправною та скасовано постанову №259/1009/02-43/2015 від 25.12.2015 року, винесено головним інспектором будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Кисляком М.В. по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 96-1 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 4250 грн. (а.с.8-10).

Судом з`ясовано, що вищезазначене рішення в адміністративній справі прийнято по факту однієї і тієї ж перевірки, а саме: 17.12.2015 року та щодо тих самих обставин і на підставі чого було винесено оскаржувану постанову за № 90/1009/02-43/2016 р. про притягнення позивача ОСОБА_1 за ч.1 ст. 188-42 КУпАП та накладення на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. Відповідач 30.03.2016 року склав протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача на підставі акту позапланової перевірки від 17.12.2015 року, яка вже визнана протиправною та скасована в адміністративній справі № 348/624/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про оскарження та скасування постанови №259/1009/02-43/2015 від 25.12.2015 року.

Відповідно до вимог ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа,стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 16.10.2015 року виготовила технічний паспорт на житловий будинок по АДРЕСА_1 та 27.01.2016 року зареєструвала право власності на житловий будинок позначений літерою «А» загальною площею 128,6 кв.м, житловою площею 71,4 кв.м та господарські будівлі та споруди, а саме: убиральню позначену літерою «Б» загальною площею 1 кв.м. та колодязь позначений літерою «N» (а.с.145-151).

Тобто, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження того, що позивачем на даний час порушено вимоги абз.3 п.14 Порядку здійснення держархбудконтролю, затвердженого Постановою КМУ №553 від 23.05.2011 року.

Як вбачається з матеріалів справи, до постанови не додано жодного доказу в розумінні ст.251 КУпАП, а відсутність таких доказів свідчить про недослідження обставин справи.

Зі змісту ст.77 КАС України випливає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Оскільки відповідач по справі в силу норм ст.2 КАС України є суб`єктом владних повноважень, то застосуванню при розв`язанні спору підлягають норми ч.2 ст.77 КАС України, де зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання суду, в судовому засіданні не здобуто доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.188-42 КУпАП.

Згідно ч. 1ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вимогами статті 272-2 КУпАП встановлено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Згідно вимогст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про часі місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Отже, зазначеними нормами встановлено порядок повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, де у рішенні від 06 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України» зазначається, що справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично мало кримінальний характер з усіма гарантіямистатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Крім того відповідно до принципу рекомендацій № R (91) 1 Комітету - Міністрів Ради Європи державам - членам стосовно адміністративних санкцій, окрім сформульованих у резолюції (77) 31 принципів справедливо адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватись такими принципами: особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; вона або її представник інформується стосовно характеру доказів зібраних у справі проти неї; вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Отже, особі, яка притягається до відповідальності має бути обов`язково повідомлено про підстави розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також про день і місце такого розгляду, роз`яснено відповідні права та обов`язки.

Відповідно до матеріалів справи у протоколі про адміністративне правопорушення підпис позивача відсутній, так як вона відмовилася від підписання протоколу. При цьому пояснень позивача також не надано.

Відтак, відповідач повинен був повідомити позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення поштовим відправленням з повідомленням про вручення.

Судом встановлено, що оскаржувану постанову винесено за відсутності позивача.

Так, відповідач не надав суду доказів надіслання позивачу протоколу про адміністративне правопорушення із зазначенням дати та місця розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1ст. 188-42 КУпАП.

Як вбачається з копії остаржуваної постанови №90/1009/02-43/2016 р. від 12.04.2016 р. її було надіслано позивачу поштою за №37310422 від 13.04.2016 року, однак, суд не може визнати як належний доказ, оскільки суду не надано повідомлення про вручення такого відправлення (а.с.35-36).

За цих обставин, суд, вислахавши позивача ОСОБА_1 та дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, прийшов до висновку, що позивач з поважних причин пропустила строк на оскарження постанови, оскільки про неї їй стало відомо тільки після відкриття виконавчого провадження, а тому відповідно до ст. 122 КАС України строк звернення нею пропущено з поважних причин, який слід поновити.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.38, 268, 283 КУпАП, ст.ст.5-10, 77, 122, 210, 211, 241-246, 250, 268-270, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити пропущений строк на оскарження постанови №90/1009/02-43/2016 р. від 12.04.2016 р. по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 188-42 КУпАП.

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Кисляка Мирона Васильовича №90/1009/02-43/2016 р. від 12.04.2016 р. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 5100 гривень за ч.1 ст. 188-42 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ч.4 ст.286 КАС України через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Відповідно до п.3 розділу VI Прикінцевих положень КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

повний текст рішення

виготовлений 02.08.2021 року.