Справа № 160/15121/20
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2021-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 липня 2021 року м. Дніпросправа № 160/15121/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,

секретарі судового засідання Рубана А.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Овчаренко А.М.,

представника відповідача Кравченка П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року в адміністративній справі №160/15121/20 (головуючий суддя першої інстанції Лозицька І.О., повне судове рішення складено та підписано 26.01.2021 року) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 16.11.2020 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати пункт 2 Наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 15.10.2020 року №1691к про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Дніпропетровській області від 19.10.2020 року №282 о/с в частині його звільнення з посади поліцейського з логістики Дніпровського відділення поліції Кам`янського відділу поліції, з 20 жовтня 2020 року за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби;

- зобов`язати начальника ГУНП в Дніпропетровській області поновити його на посаді поліцейського з логістики Дніпровського відділення поліції Кам`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області;

- стягнути з ГУНП в Дніпропетровській області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 20.10.2020 року по дату прийняття судового рішення по справі включно.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуваним наказам передувало проведення службового розслідування відносно нього та дільничного офіцера ОСОБА_2 , за результатами якого 13.10.2020 року складено висновок службового розслідування. Позивач вважає, що службове розслідування відносно нього проведено необ`єктивно, несвоєчасно, без з`ясування всіх обставин справи. Позивач вказує, що у висновку службового розслідування відсутні обставини вчинення ним дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив, наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; не розкриті його пояснення, хоча він детально пояснював обставини що мали місце 08.02.2020 року, аналогічні показання були надані ним також на досудовому слідстві; не вказані обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені ст.19 Дисциплінарного статуту Національної поліції. На думку позивача, в ході службового розслідування не було встановлено в його діях складу дисциплінарного проступку. Позивач вважає, що звільнений виключно у зв`язку з тим, що йому повідомлено про підозру у кримінальному провадженні, тобто дисциплінарне стягнення застосовано до нього передчасно, необґрунтовано, за відсутності передбачених законом підстав.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти постанову про задоволення позовних вимог з підстав, зазначених в позові.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 року проходив службу в органах Національної поліції, а з 09.12.2016 року на посаді поліцейського з логістіки Дніпровського відділення поліції Кам`янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області (а.с.204-206 т.1).

З матеріалів справи вбачається, що 19.08.2020 року до ГУНП в Дніпропетровській області надійшла інформація, що цієї ж доби працівником Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтава, спільно з працівниками відділу прокуратури в Дніпропетровській області та співробітниками Дніпропетровського управління ДБВ НП України в рамках кримінального провадження №0000191, відкритого 13.02.2020 року із первинною кваліфікацією, передбаченою ч.2 ст.372, ч.2 ст.365 КК України, на підставі ухвал Октябрського районного суду м.Полтави, організовано проведення окремих слідчих дій (обшуки) за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 (а.с.209, 210 т.1).

Підставою проведення зазначених обшуків слугувало надходження до суду відповідного клопотання слідчого ТУ ДБР щодо обставин відкриття зазначеного вище кримінального провадження, які вказують на те, що дільничний офіцер поліції сектору превенції Дніпровського відділення поліції Кам`янського відділу поліції ГУНП капітан поліції ОСОБА_2 спільно з поліцейським логістики цього ж відділення поліції сержантом поліції ОСОБА_1 у приміщенні поліцейської станції Дніпровського відділення поліції Кам`янського відділу поліції ГУНП, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, застосували психологічний вплив до громадянина ОСОБА_3 , водночас погрожуючи останньому застосуванням подальшого психологічного та фізичного впливу, з метою отримання від останнього відповідних свідчень щодо визнання ним вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за фактом протиправного (шахрайського) заволодіння мобільним телефоном моделі «NOMI I244» ОСОБА_4 , який фактично ніколи не належав останньому.

Крім того, ГУНП в Дніпропетровській області повідомлено, що капітану поліції ОСОБА_2 та сержанту поліції ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.365, ч.1 ст.366 КК України.

Наказом ГУ НП в Дніпропетровській області №1487 від 20.08.2020 року призначено службове розслідування за фактами можливих порушень службової дисципліни дільничним офіцером поліції сектору превенції Дніпровського відділення поліції Кам`янського ВП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_2 , поліцейським з логістики цього ж відділення поліції сержантом ОСОБА_1 , а також іншими поліцейськими Дніпровського відділення поліції Кам`янського ВП ГУНП (а.с.33 т.1).

Відповідно до п.4 цього наказу на час проведення службового розслідування позивача відсторонено від виконання службових обов`язків за посадою поліцейського з логістики з 20.08.2020 року та визначено останньому робоче місце в каб.105 адміністративної будівлі Дніпровського відділення поліції Кам`янського ВП ГУНП.

Зазначений вище наказ ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області від 20.08.2020 року №1487 доведено до відома позивача 26.08.2020 року (а.с.34_т.1).

Наказом ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області №1667 від 18.09.2020 року продовжено строк проведення службового розслідування (а.с.30 т.1).

Висновком «Про результати проведення службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Дніпровського відділення поліції Кам`янського ВП ГУНП» від 13.10.2020 року, затвердженого начальником ГУНП в Дніпропетровській області від 13.10.2020 року, визначено вважати факт порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Дніпровського відділення поліції Кам`янського ВП ГУНП таким, що знайшов своє об`єктивне підтвердження, в діях наявність дисциплінарних проступків встановленими, а службове розслідування завершеним. За порушення службової дисципліни, недотримання вимог п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, п.1, 6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту, абзаців 1, 2 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, посадових інструкцій, вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у здійсненні службової діяльності, не передбаченої посадовими інструкціями, що у подальшому призвело до недотримання принципів діяльності поліції та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, що у свою чергу призвело до приниження авторитету органу Національної поліції, застосовувати до поліцейського з логістики Дніпровського відділення поліції Кам`янського ВП ГУНП сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (а.с.114-120 т.1).

Наказом ГУ НП в Дніпропетровській області №1691к від 15.10.2020 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Дніпровського відділення поліції Кам`янського ВП ГУНП» за порушення службової дисципліни, недотримання вимог п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», присяги працівника поліції, п.1, 6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту, абз.1, 2 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2019 року №1179, посадових інструкцій, вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у здійсненні службової діяльності, не передбаченої посадовими інструкціями, що у подальшому призвело до недотримання професійно-етичних якостей поліцейського, що у свою чергу призвело до приниження авторитету органу Національної поліції, до поліцейського з логістики Дніпровського відділення поліції Кам`янського ВП ГУНП сержанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.35 т.2).

Наказом ГУ НП в Дніпропетровській області №282 о/с від 19.10.2020 року «По особовому складу» сержанта поліції ОСОБА_1 (0044877) поліцейського з логістики Дніпровського відділення поліції Кам`янського Відділу поліції, звільнено за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), з 20.10.2020 року (а.с.37 т.2).

Вважаючи протиправними пункт 2 Наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 15.10.2020 року №1691к та Наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 19.10.2020 року №282 о/с в частинах, що стосуються позивача, останній оскаржив їх до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав достатні та беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його рішення, і довів правомірність та обґрунтованість прийнятих наказів, з огляду на що відсутні підстави для поновлення позивача на службі в Національній поліції та стягнення грошового забезпечення.

Переглядаючи справу в порядку апеляційного провадження, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України врегульовано Законом України «Про Національну поліцію» (далі по тексту - Закон №580), який набрав чинності 7 листопада 2015 року.

У частині 1 статті 60 вказаного Закону №580 зазначено, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 17 Закону №580 поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

07.11.2015 року ОСОБА_1 склав Присягу поліцейського на вірність Українському народові, згідно якої позивачем зазначено, що він, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягнув вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки (а.с.208 т.1).

Згідно зі статтею 7 Закону №580-VIII під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

Поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону №580 поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №580 поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

У відповідності до частини першої статті 19 Закону №580 у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до положень статті 1 та 2 Дисципланірного Статуту Національної поліції (затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, далі по тексту - Статут) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до пунктів 1, частини 3 статті 1 Статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Отже, законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку

У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказ Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 року №1179 передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський, серед іншого, повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до статті 11 Дисциплінарного Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

У відповідності до положень статті 13 Статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, як звільнення з посади; звільнення зі служби в поліції.

Згідно положень статті 14 Статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Так, Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України» від 07.11.2018 року №893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 року за №1355/32807 (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до пункту 1 розділу І вказаного Порядку - цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Згідно пункту 1 розділу ІІ Порядку службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Як вбачається з матеріалів справи підставою службового розслідування у даному випадку стало повідомлення посадових осіб: рапорт заступника начальника ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 19.08.2020 року про надходження інформації до ГУНП в Дніпропетровській області, що цієї ж доби працівником Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтава, спільно з працівниками відділу прокуратури в Дніпропетровській області та співробітниками Дніпропетровського управління ДБВ НП України в рамках кримінального провадження №0000191, відкритого 13.02.2020 року із первинною кваліфікацією, передбаченою ч.2 ст.372, ч.2 ст.365 КК України, на підставі ухвал Октябрського районного суду м.Полтави, організовано проведення окремих слідчих дій (обшуки) за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . Підставою проведення зазначених обшуків слугувало надходження до суду відповідного клопотання слідчого ТУ ДБР щодо обставин відкриття зазначеного вище кримінального провадження, які вказують на те, що дільничний офіцер поліції сектору превенції Дніпровського відділення поліції Кам`янського відділу поліції ГУНП капітан поліції ОСОБА_2 спільно з поліцейським логістики цього ж відділення поліції сержантом поліції ОСОБА_1 у приміщенні поліцейської станції Дніпровського відділення поліції Кам`янського відділу поліції ГУНП, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, застосували психологічний вплив до громадянина ОСОБА_3 , водночас погрожуючи останньому застосуванням подальшого психологічного та фізичного впливу, з метою отримання від останнього відповідних свідчень щодо визнання ним вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за фактом протиправного (шахрайського) заволодіння мобільним телефоном моделі «NOMI I244» ОСОБА_4 , який фактично ніколи не належав останньому (а.с.209 т.1).

Крім того, листом т.в.о начальника департаменту внутрішньої безпеки (Дніпропетровське управління) від 19.08.2020 року № 4157/42-03/02-2020) повідомлено про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.372, ч.2 ст.365 КК України та повідомлення ОСОБА_1 про підозру (а.с.210 т.1).

Вказані рапорт та лист колегія суддів вважає достатніми підставами для призначення та проведення службового розслідування.

Так, наказом ГУ НП в Дніпропетровській області №1487 від 20.08.2020 року призначено службове розслідування за фактами можливих порушень службової дисципліни дільничним офіцером поліції сектору превенції Дніпровського відділення поліції Кам`янського ВП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_2 , поліцейським з логістики цього ж відділення поліції сержантом ОСОБА_1 , а також іншими поліцейськими Дніпровського відділення поліції Кам`янського ВП ГУНП (а.с.33 т.1).

Вказаний наказ містить розпорядження про утворення дисциплінарної комісії із визначенням голови та членів дисциплінарної комісії, підставу проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посаду поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься, що відповідає вимогам пункту 4 розділу ІІ Порядку.

Відповідно до п.4 цього наказу на час проведення службового розслідування позивача відсторонено від виконання службових обов`язків за посадою поліцейського з логістики з 20.08.2020 року та визначено останньому робоче місце в каб.105 адміністративної будівлі Дніпровського відділення поліції Кам`янського ВП ГУНП.

Зазначений вище наказ ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області від 20.08.2020 року №1487 доведено до відома позивача 26.08.2020 року (а.с.34_т.1).

Службове розслідування у Національній поліції України - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.

Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об`єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника ОВС і його ставлення до вчиненого.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Наказом ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області №1667 від 18.09.2020 року продовжено строк проведення службового розслідування (а.с.30 т.1).

Як зазначалося вище, у висновку про результати службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Дніпровського відділення поліції Кам`янського ВП ГУНП» від 13.10.2020 року, вказано, що поліцейський з логістики Дніпровського відділення поліції Кам`янського ВП ГУНП сержант поліції ОСОБА_1 за попередньою змовою з дільничним офіцером поліції Дніпровського відділення поліції Кам`янського ВП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_2 , явно виходячи за межі наданих їм за посадами прав чи повноважень, що виразилось у застосуванні психологічного насильства відносно ОСОБА_3 , та погроз застосування подальшого психологічного, та можливо і фізичного насильства, отримали від ОСОБА_3 , який піддавшись такому психологічному впливу, побоюючись продовження застосування до нього психологічного насильства або можливого застосування фізичного насильства, які сприйняв як реальні, визнання вини у заволодінні шахрайським шляхом мобільним телефоном ОСОБА_4 , підписання відповідних процесуальних документів, з`явлення за викликом ОСОБА_1 до слідчого та суду, і нерозголошення відомостей про вказані домовленості, що призвело до: оголошення 21.02.2020 року повідомлення ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за фактом заволодіння ним шахрайським шляхом мобільного телефону «NOMI І244», тобто майном, яке фактично ніколи не належало ОСОБА_4 , і подальше направлення відносно ОСОБА_3 обвинувального акту до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська, тобто безпідставному звинуваченні ОСОБА_3 у вчиненні злочину; визнання вини останнім у вчиненні злочину, який він не скоював і тому до нього не може бути застосовано державний примус у вигляді покарання за скоєний злочин; самостійної відмови останнього всупереч власним інтересам від правової допомоги захисника; виникнення прав та покладання на нього обов`язків підозрюваного і обвинуваченого, пов`язаних з певними обмеженнями Конституційних прав, а також формування у свідомості останнього, можливості безкарно діяти працівникам правоохоронних органів, з перевищенням або зловживанням службових повноважень, у тому числі шляхом застосування насильства або погрози застосування насильства над особами задля досягнення власного інтересу, за рахунок використання повноважень, наданих за посадою в правоохоронному органі, тобто до імітування вчинення злочину, незаконного притягнення завідомо невинного до відповідальності та підриву авторитету центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку - Національної поліції України, в особі Дніпровського відділення поліції Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, тобто до настання тяжких наслідків.

Вказаним висновком, затвердженим начальником ГУНП в Дніпропетровській області від 13.10.2020 року, визначено вважати факт порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Дніпровського відділення поліції Кам`янського ВП ГУНП таким, що знайшов своє об`єктивне підтвердження, в діях наявність дисциплінарних проступків встановленими, а службове розслідування завершеним. За порушення службової дисципліни, недотримання вимог п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, п.1, 6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту, абзаців 1, 2 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, посадових інструкцій, вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у здійсненні службової діяльності, не передбаченої посадовими інструкціями, що у подальшому призвело до недотримання принципів діяльності поліції та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, що у свою чергу призвело до приниження авторитету органу Національної поліції, застосовувати до поліцейського з логістики Дніпровського відділення поліції Кам`янського ВП ГУНП сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (а.с.114-120 т.1).

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушення відповідачем порядку призначення та проведення службового розслідування, позивачем та його представником ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції не надано доказів відсутності повноважень перевіряючих на здійснення перевірки, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Порядок накладання дисциплінарних стягнень визначено ст.19 Дисциплінарного статуту НП України.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (ч.7, ч. 8 статті 19 Статуту).

Наказом ГУ НП в Дніпропетровській області №1691к від 15.10.2020 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Дніпровського відділення поліції Кам`янського ВП ГУНП» за порушення службової дисципліни, недотримання вимог п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», присяги працівника поліції, п.1, 6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту, абз.1, 2 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2019 року №1179, посадових інструкцій, вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у здійсненні службової діяльності, не передбаченої посадовими інструкціями, що у подальшому призвело до недотримання професійно-етичних якостей поліцейського, що у свою чергу призвело до приниження авторитету органу Національної поліції, до поліцейського з логістики Дніпровського відділення поліції Кам`янського ВП ГУНП сержанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.35 т.2).

Наказом ГУ НП в Дніпропетровській області №282 о/с від 19.10.2020 року «По особовому складу» сержанта поліції ОСОБА_1 (0044877) поліцейського з логістики Дніпровського відділення поліції Кам`янського Відділу поліції, звільнено за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), з 20.10.2020 року (а.с.37 т.2).

В позові та апеляційній скарзі позивач посилається на те, що висновок службового розслідування складений лише з урахуванням матеріалів кримінального провадження та повідомлення йому про підозру у вчиненні правопорушення.

Вказані посилання апеляційний суд вважає бузпідставними, оскільки як зазначалось вище, інформація про кримінальне провадження та повідомлення про підозру були лише підставою для проведення службового розслідування, наказ про призначення якого (№1487 від 20.08.2020 року) позивачем не оскаржений.

Проведення служового розслідування за інформацією, яка надійшла до ГУНП в Дніпропетровській області 19.08.2020 року стосовно дій ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є обов`язком відповідача згідно вимог статті 14 Дисциплінарного Статуту.

Доводи позивача стосовно того, що він звільнений зі служби в поліції у зв`язку з тим, що йому повідомлено про підозру у кримінальному провадженні є необгрунтованими, оскільки наказ про звільнення позивача зі служби не містить такої підстави, як вчинення особою кримінального парвопорушення.

Як вбачаєься з оскаржуваного наказу, позивача звільнено зі служби за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Крім того в ході службового розслідування дисциплінарна комісія ГУНП не вирішувала питання про обґрунтованість обвинувачення позивача та інших осіб, яке здійснюється в межах досудового розслідування, а лише перевіряла дотримання позивачем вимог, що пред`являються до поліцейських та наявності в діях позивача складу дисциплінарного проступку.

До тогож, рішення у кримінальному провадженні не може свідчити про наявність чи відсутність вини особи у скоєнні дисциплінарного проступку або самого факту скоєння такого проступку, так як у цьому випадку надається правова кваліфікація діям (бездіяльності) особи на підставі Кримінального кодексу України. Суд звертає увагу, що предметом цього спору є порушення позивачем службової дисципліни.

Обрання того чи іншого виду дисциплінарного стягнення є правом роботодавця в залежності від його оцінки та кваліфікації дій особи, відносно якої має бути застосовано таке стягнення, тобто належить до дискреційних повноважень відповідача, який за умови встановлення факту порушення службової дисципліни має право з урахуванням всіх обставин справи та особи порушника обрати один з визначених законом видів покарання.

Аналогічні висновки містять в постановах Верховного Суду від 21.12.2018 року по справі №805/623/16-а, від 25.04.2018 року у справі №800/547/17, від 22.03.2019 року у справі 804/676/18, від 22.11.2019 року у справі 826/6107/18, від 31.03.2020 року у справі 806/2492/16, від 25.06.2020 року у справі №2240/2329/16.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17.

Суд звертає увагу на ту обставину, що відповідно до ст.64 Закону України «Про Національну поліцію» при прийнятті на службу до поліції позивач приносив присягу та присягав, у тому числі, вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки (а.с.208 т.1).

Проте, вчинені ОСОБА_1 дії свідчать про порушення вимог чинного законодавства, що не може сприяти зміцненню авторитету поліції.

Колегія суддів вважає, що встановлені у висновку службового розслідування дії позивача дискредитують звання рядового і начальницького складу національної поліції, за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Таким чином, судом першої інстанції вірно зазначено, що в ході службового розслідування відповідачем встановлено, що своїми умисними діями, що виразилися у перевищенні службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих їм прав чи повноважень, якщо вони супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства над потерпілим, що призвело до настання тяжких наслідків, позивач вчинив дії, виходячи за межі своїх прав та повноважень.

З урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, суд дійшов вірного висновку, що при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин справи, а тому, відсутні підстави для визнання протиправними та скасування спірних наказів, з чим погодєується колегія суддів.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних та обгрунтованих юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

За приписами пункту 1 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року в адміністративній справі №160/15121/20 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року в адміністративній справі №160/15121/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повний текст постанови складено 30 липня 2021 року.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак