Справа № 759/3675/21
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 759/3675/21 Суддя (судді) першої інстанції: Шум Л.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Сорочка Є.О.,

за участі секретаря судового засідання Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної аудиторської служби України на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 квітня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної аудиторської служби України про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної аудиторської служби про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановою заступника Голови Державної аудиторської служби України від 06.01.20121 № 20/02/2021ПН позивача притягнуто до адміністративно відповідальності за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, за порушення законодавства з фінансових питань в частині перешкоджання працівникам органу державного фінансового контролю у проведенні ревізії, а саме, незабезпечення проведення інвентаризації актів Університету. На думку відповідача, ОСОБА_1 допущено порушення п. п. 15, 16 Порядку проведення інспектування державною аудиторської службою, її міжрегіональними територіальними органами. Розгляд протоколу про адміністративне правопорушення відбувся за відсутності ОСОБА_1 . Оскаржувана постанова надійшла поштою та отримана позивачем 08.02.2021. Тож, позивач вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки з матеріалами на підстав яких винесено постанову він не був ознайомлений, та з тексту постанови вбачається, що її винесено на підставі матеріалів, а саме акту про перешкоджання (від 18.12.2020) у проведенні ревізії фінансово господарської діяльності Університету державної фіскальної служби України. Зазначений акт позивач не отримував, а тому, йому не відомо, яка інформація в ньому міститься. Також, позивач зазначив, що протокол складено з порушенням норми ч. 2 ст. 254 КУпАП, так як акт складено 18.12.2020, а протокол 28.10.2020 року тобто, через 10 днів після виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12 квітня 2021 р. позов задоволено.

Постанову про накладення адміністративного стягнення від 06.01.2021 року № 20/02/2021ПН про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 262,50 грн. скасовано.

Справу стосовно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП закрито.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Державна аудиторська служба України звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволені позову відмовити в повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини справи, порушено норми матеріального права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 28.07.2021.

Розгляд апеляційної скарги 28.07.2021 не відбувся, справу було знято з розгляду.

У судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Позивач у судове засідання не з`явився, колегія суддів вирішила за можливе розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 18.12.2020 посадовими особами Державної аудиторської служби України було складено акт про перешкоджання в проведенні ревізії, в якому зазначено, що станом на 18.12.2020, посадовим особам Держаудитслужби не надано в повному обсязі документи та інформацію на запити, а саме запит №б/н від 24.11.2020, запит №2 від 26.11.2020,/ запит №3 від 30.11.2020, запит №4 від 30.11.2020, запит №5 від 30.11.2020, запит №6 від 02.12.2020, запит №8 від 03.12.2020, запит №10 від 04.12.2020, запит №11 від 04.12.2020, запит №12 від 04.12.2020, запит №13 від 04.12.2020, запит №14 від 07.124.2020, запит №16 від 09.12.2020, запит №17 від 09.12.2020, запит №18 від 09.12.2020, запит №19 від 09.12.2020, запит №20 від 10.12.2020, запит №21 від 11.12.2020, запит №22 від 11.12.2020 (а.с.55-57).

11.12.2020 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено запит № 22 земля та запит 21 (а.с.59-59).

23.12.2020 посадовою особою Державної аудиторської служби України складено повідомлення про запрошення для складання та підписання протоколу (а.с. 52-54).

28.12.2020 посадовими особами Державної аудиторської служби України складено акт про неявку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с. 50-51).

28.12.2020 посадовою особою Державної аудиторської служби України складено протокол про адміністративне правопорушення № 20/73/2020пр відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП України (а.с. 48-49).

29.12.2020 посадовою особою Державної аудиторської служби України складено повідомлення про надсилання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 47).

04.01.2021 посадовою особою Державної аудиторської служби України складено повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення (а.с. 46).

06.01.2021 посадовою особою Державної аудиторської служби України винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 20/02/2021ПН відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 262,50 грн. (а.с.65-67).

12.01.2021 року посадовою особою Державної аудиторської служби України складено повідомлення про надсилання постанови про накладення адміністративного стягнення (а.с. 45).

Не погоджуючись з вказаною постановою, вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідачем не було надано будь-яких доказів правомірності винесеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Також, відповідачем не надано доказів надіслання документів на адресу позивача та не надано жодного доказу про надіслання запитів зазначених у акті про перешкоджання в проведенні ревізії позивачу, а отже, не зазначено правомірності складання вказаного акта, що став підставою для винесення оскаржуваної постанови.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, адже запити про надання документів посадовими особами Держаудитслужби надавалися на електронну пошту Університету, водночас, станом на 18.12.2020, ректором Університету не було забезпечено надання в повному обсязі документів та інформації на запити № 21 та № 22 від 11.12.2020. Отже, опір посадових осіб Університету перешкоджав нормальній законній діяльності органу державного фінансового контролю.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 164-2 КУпАП, передбачено, зокрема, відповідальність за перешкоджання працівникам органу державного фінансового контролю у проведенні ревізій та перевірок.

Так, під перешкоджанням проведенню перевірки відповідно до п. 23 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 550 від 20.04.2006, та п. 19 Порядку проведення перевірок закупівель Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами і внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 13 від 01.03.2013, слід розуміти недопущення посадових осіб органу державного фінансового контролю та залучених спеціалістів до проведення перевірки, неподання необхідних для перевірки документів, затримка у поданні документів та інші незалежні від органу державного фінансового контролю обставини, що перешкоджають проведенню ревізії. Перешкоджання посадовим особам органу державного фінансового контролю у проведенні ревізії є підставою для застосування до об`єкту контролю санкцій, передбачених законодавством, і для притягнення керівника об`єкта контролю до адміністративної відповідальності.

Згідно пунктів 1, 8-9 розділу ІІ Порядку оформлення Держаудитслужбою та її міжрегіональними територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого наказом Державної аудиторської служби України № 168 від 01.12.2016 (надалі Порядок № 168), ч.2 ст. 255 КУпАП, протоколи від імені органів державного фінансового контролю за встановленою формою (додаток 1) мають право складати уповноважені на те посадові особи органів державного фінансового контролю. У разі неможливості складання протоколу за місцем вчинення адміністративного правопорушення протокол складається в органі державного фінансового контролю. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, запрошується у визначений час до органу державного фінансового контролю для складання та підписання протоколу. У разі неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у визначений у запрошенні час складається акт довільної форми, який засвідчує факт такої неявки.

Відповідно до п.1 розділу ІІІ Порядку № 168, ст. 234-1 КУпАП, органи державного фінансового контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства з фінансових питань (стаття 164-2), порушенням порядку припинення юридичної особи (частини третя - шоста статті 166-6), порушенням законодавства про закупівлі (частини перша і друга статті 164-14). Від імені органів державного фінансового контролю розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, його заступники, а також інші уповноважені керівником посадові особи цього органу.

Згідно частин 1 та 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На підставі аналізу положень ст. ст. 7, 254, 268, 279 КУпАП, слід зазначити, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування, повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до частин 1-3 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок підготовки та початок розгляду справи регламентовано ст. ст. 278-279 КУпАП, де серед іншого визначено обов`язок органу (посадової особи) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішити питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Вказаному обов`язку кореспондують права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, зокрема, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 2 Розділу 3 Порядку № 168, орган державного фінансового контролю (уповноважена посадова особа) повідомляє особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, про часта місце розгляду порушеної стосовно неї справи про адміністративне правопорушення. Повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення (додаток 4) оформляється листом на бланку органу державного фінансового контролю, підписується уповноваженою посадовою особою та надсилається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається під розписку. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, стороною відповідача суду не було надано доказів отримання саме позивачем ані запитів, ані акту, ані запрошення для складання протоколу про адміністративне правопорушення, ані копії акту про неявку особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що матеріали справи не містять доказів вчинення правопорушення з боку позивача, який, у свою чергу, будь-які порушення зі свого боку заперечує, у силу того, що відповідач не надав доказів надіслання зазначених вище документів на адресу позивача та не надано жодного доказу про надіслання запитів зазначених у акті про перешкоджання в проведенні ревізії позивачу, а саме запит №б/н від 24.11.2020, запит №2 від 26.11.2020,/ запит №3 від 30.11.2020, запит №4 від 30.11.2020, запит №5 від 30.11.2020, запит №6 від 02.12.2020, запит №8 від 03.12.2020, запит №10 від 04.12.2020, запит №11 від 04.12.2020, запит №12 від 04.12.2020, запит №13 від 04.12.2020, запит №14 від 07.124.2020, запит №16 від 09.12.2020, запит №17 від 09.12.2020, запит №18 від 09.12.2020, запит №19 від 09.12.2020, запит №20 від 10.12.2020, а отже, не зазначено правомірності складання вказаного акта, що став підставою для винесення оскаржуваної постанови.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду; чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу; а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до змісту ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події та складу адміністративного правопорушення, вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Склад адміністративного правопорушення обов`язково має містити наступні ознаки: об`єкт правопорушення, суб`єкт правопорушення, об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення.

Саме ці елементи є складовою визначення допущених порушень та визначальною умовою наявності складу адміністративного правопорушення, без зазначення яких в протоколі розгляд справи по суті є неможливим.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ст.164-2КУпАП є посадові особи підприємств, установ та організацій.

Об`єктом правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є суспільні відносини у сфері управління економікою та у сфері власності.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164-2КУпАП, полягає у вчиненні таких діянь: приховуванні в обліку валютних та інших доходів, непродуктивних витрат і збитків; відсутності бухгалтерського обліку або веденні його з порушенням установленого порядку; внесенні неправдивих даних до фінансової звітності; неподанні фінансової звітності; несвоєчасному або неякісному проведенні інвентаризацій грошових коштів і матеріальних цінностей; порушенні правил ведення касових операцій; перешкоджанні працівникам державної контрольно-ревізійної служби у проведенні ревізій та перевірок; невжитті заходів щодо відшкодування з винних осіб збитків від недостач, розтрат, крадіжок і безгосподарності.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164-1 КУпАП, характеризується наявністю вини, як у формі умислу, так і у формі необережності.

Тож, відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказує на відсутність складу адміністративного правопорушення.

Як стверджував позивач, жодних перешкоджань з його боку в проведенні ревізії будь-яким співробітникам Державної аудиторської служби він не чинив. Крім того, Університетом було прийнято рішення та видано відповідний наказ, яким встановлено дистанційну (надомну) роботу працівникам всіх структурних підрозділів до прийняття відповідного рішення Тимчасовою протиепідемічною комісією в результаті стабілізації ситуації з розповсюдження захворюваності на корона вірус COVID-19. Даний наказ було видано виключно з метою запобігання ситуації з розповсюдження захворюваності.

11.12.2020 року на електронну адресу направлено запит №22 земля та запит 21, водночас, матеріали справи не містять обставин та доказів отримання/обізнаності позивачем вказаних запитів та вчинення дій/допущення бездіяльності щодо невиконання вимог перевіряючих.

В спростування вищезазначених доводів позивача, відповідачем не надано до суду жодного доказу. Окрім того, протокол та постанова не містять посилань на вчинення правопорушення саме позивачем, як ректором Університету, тобто, не визначено його активні дії (дія чи бездіяльність, у чому полягає, які положення посадових інструкцій та закону порушено саме позивачем при виконанні посадових обов`язків, в який час і які функції покладено на позивача як на ректора Університету), які призвели до адміністративного правопорушення.

У свою чергу, відсутність складу адміністративного правопорушення, в силу норм п. 1 ст. 247 КУпАП, є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Отже, в матеріалах справи не міститься доказів того, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, а тому, в силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винуватості особи, що притягається до відповідальності, тлумачиться на її користь. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, є незаконною та підлягає скасуванню.

Решта тверджень та посилань в апеляційній скарзі колегією суддів не приймається до уваги через їх необґрунтованість та непідтвердженість матеріалами справи.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи та обґрунтування апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної аудиторської служби України - залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 квітня 2021 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді Кузьменко В.В.

Сорочко Є.О.