Справа № 640/12082/19
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2021-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 640/12082/19

адміністративне провадження № К/9901/27620/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Калашнікової О.В.,

перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2021 року

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року

у справі №640/12082/19

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Вищого господарського суду України

третя особа - Верховний Суд

про скасування наказу та поновлення на посаді судді, -

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року у справі №640/12082/19, предметом розгляду якої є:

визнання протиправною бездіяльність Вищого господарського суду України, яка виявилася у відмові скасувати наказ №376-к від 10 жовтня 2016 року, поновлення ОСОБА_1 на посаді судді Вищого господарського суду України та виплатити суддівську винагороду за час вимушеного прогулу;

визнання протиправним та скасування з моменту прийняття наказ Вищого господарського суду України №376-к від 10 жовтня 2016 року про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Вищого господарського суду України;

поновити ОСОБА_1 на посаді судді Вищого господарського суду України;

зобов`язати Вищий господарський суд України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з 02 листопада 2016 року по 30 червня 2019 року та допомогу на оздоровлення за 2017, 2018 і 2019 роки, всього у сумі 2 021 089,50 грн. (два мільйони двадцять одну тисячу вісімдесят дев`ять гривень 50 копійок).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Вищого господарського суду України, яка полягає у відмові скасувати наказ від 10 жовтня 2016 року №376-к, поновити ОСОБА_1 на посаді судді Вищого господарського суду України та виплатити суддівську винагороду за час вимушеного прогулу.

Визнано протиправним та скасовано з моменту прийняття наказ Вищого господарського суду України від 10 жовтня 2016 року №376-к про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Вищого господарського суду України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді судді Вищого господарського суду України.

Стягнуто з Вищого господарського суду України за рахунок видатків Верховного Суду на користь ОСОБА_1 судову винагороду за час вимушеного прогулу з 02 листопада 2016 року по 03 вересня 2019 року у сумі 812 058,00 грн (вісімсот дванадцять тисяч п`ятдесят вісім грн 00 коп.) з відповідним відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді судді Вищого господарського суду України з 02 листопада 2016 року.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 33 930 грн (тридцять три тисячі дев`ятсот тридцять грн 00 коп.), з якої мають бути відраховані податки та обов`язкові платежі. В іншій частині відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року апеляційну скаргу Вищого господарського суду України задоволено, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2021 року скасовано.

Прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Вищого господарського суду України, третя особа - Верховний Суд про скасування наказу та поновлення на посаді судді відмовлено.

Не погодившись із прийнятими рішеннями, позивачем подано касаційну скаргу.

Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що доводи касаційної скарги викладені у спосіб, який унеможливлює встановити по якій саме підставі оскаржується судові рішення в касаційному порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

При цьому, варто зауважити, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Скаржник зазначає, що підставою для касаційного оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року у справі №640/12082/19 є неправильне застосування судом норм матеріального права, яке при цьому супроводжується:

неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норм у подібних правовідносинах, сформульованого в постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі №9901/525/19 та від 12 березня 2020 року у справі №9901/777/18 (щодо існування у позивача статусу і повноважень судді у зв`язку зі скасуванням постанови Верховної Ради України про його звільнення, яка не створює жодних правових наслідків);

неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норм у подібних правовідносинах, сформульованого в постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі №640/12082/19 (щодо існування у Позивача права на отримання суддівської винагороди за час вимушеного прогулу після визнання протиправною та скасування постанови Верховної Ради України про звільнення судді);

відсутністю висновку Верховного Суду щодо питання необхідності скасування наказу №376-к від 10 жовтня 2016 року у зв`язку зі скасуванням постанови Верховної Ради України, на виконання якої його видано, а також необхідності відновлення трудових відносин після скасування такої постанови.

Верховний Суд наголошує на тому, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник повинен чітко вказати норму права щодо питання застосування якої у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду та яку, на думку скаржника, судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Верховний Суд наголошує на тому, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник повинен чітко вказати норму права, яку на його думку, застосовано судами попередніх інстанцій всупереч висновкам Верховного Суду.

Суд вважає, що підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою (наведенням) конкретних висновків суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку.

Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було неправильно застосовано, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися. Одночасно мають бути також зазначені правові висновки Верховного Суду, стосовно конкретних норм права, які за наявності подібних правовідносин не враховані судом апеляційної інстанції.

Всупереч вищенаведеного, скаржником не зазначено конкретну норму права, яку застосовано судами попередніх інстанцій неправильно та щодо питання застосування якої у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду, а також чітко не зазначено норму права, яку на думку скаржника застосовано всупереч висновкам Верховного Суду.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження так само, як і норму права щодо якої на думку скаржника, відсутній висновок Верховного Суду, а також норму права, яку на думку скаржника, застосовано всупереч висновкам Верховного Суду, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України).

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Крім того, Верховний Суд звертає увагу скаржника, що ухвалою Верховного Суду від 19 липня 2021 касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року у справі №640/12082/19 було повернуто особі, яка її подала у зв`язку з відсутністю у ній підстав касаційного оскарження.

При цьому подана повторно касаційна скарга є ідентичною за змістом та посиланнями на підстави касаційного оскарження тій, що вже була повернута Верховним Судом ухвалою від 19 липня 2021 року.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року у справі №640/12082/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищого господарського суду України, третя особа - Верховний Суд про скасування наказу та поновлення на посаді судді - повернути особі, яка її подала.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Калашнікова