Справа № 600/1138/21-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2021-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/1138/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Хотинської міської ради, про визнання протиправною бездіяльності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся в суд з позовом до Виконавчого комітету Хотинської міської ради (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Хотинської міської ради щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 вихідної допомоги відповідно до ст.44 КЗпП України.

- зобов`язати Виконавчий комітет Хотинської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , вихідну допомогу в розмірі 97710 грн 48 коп. за рахунок коштів місцевого бюджету Хотинськкої міської ради, ;

- стягнути з виконавчого комітету Хотинської міської ради Чернівецької області на користь ОСОБА_1 , судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Хотинської міської ради.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням 60-ї сесії Хотинської міської ради від 15.05.2020 року №612/60/20 було достроково припинено повноваження виконуючого обов`язки старости села Данківці Хотинського району та виведено його зі складу виконавчого комітету Хотинської міської ради. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 02.02.2021 року зазначене рішення відповідача визнано протиправним та скасовано, визнано ОСОБА_1 звільненим з посади виконуючого обов`язки старости села Данківці Хотинського району у зв`язку із закінченням строку повноважень відповідно до ч.1 ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та зобов`язано міську раду внести до трудової книжки ОСОБА_1 відповідний запис. На виконання рішення суду 09.02.2021 року відповідачем внесено до трудової книжки позивача запис про те, що останній звільнений з посади виконуючого обов`язки старости села Данківці Хотинського району у зв`язку із закінченням строку повноважень з 10 грудня 2020 року. 18 лютого 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату вихідної допомоги відповідно до ст.44 КЗпП України у зв`язку із припиненням повноважень та звільнення його з посади виконуючого обов`язки старости села Данківці, однак отримав відмову, обґрунтовану тим, що передбачена п.5 ст.41 КЗпП підстава для розірвання трудового договору не стосується виборних посад органів місцевого самоврядування.

Позивач вважає відмову протиправною, оскільки, його звільнено з посади виконуючого обов`язки старости села Данківці, яке входить до складу Хотинської ОТГ з підстав, зазначених у п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України. У зв`язку з цим, зазначав, що відповідно до ст.44 КЗпП України йому належить до виплати вихідна допомога у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

2. Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Заперечуючи проти позову зазначив, що пункт 5 ст.41 КЗпП України, як підстава для звільнення, передбачено Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів". Метою прийняття цього Закону було покращення інвестиційного клімату на підприємствах України. Тобто, вказана норма поширюється на посадових осіб господарських товариств. Таким чином, зазначив, що посадові особи органів місцевого самоврядування не є спеціальними суб`єктами, щодо яких може бути застосований п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України.

3. 09.04.2021 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в обґрунтування якої зазначено, що староста є посадовою особою місцевого самоврядування, при цьому, за правилами Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цих Законом. Отже, на думку представника позивача, питання про виплату вихідної допомоги при звільненні у зв`язку з припиненням повноважень, має бути вирішено за правилами п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України, оскільки, Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" не містить норми про виплату працівникові такої допомоги. Вказував, що припинення повноважень посадової особи місцевого самоврядування у зв`язку із закінченням повноважень ради та її виконавчого органу є по суті розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, відтак, на його думку, позивач звільнений з посади виконуючого обов`язки старости села Данківці, яке входить до складу Хотинської територіальної громади з підстав, зазначених у п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.

1. Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.

1. Рішенням Хотинської міської ради VII скликання від 04.01.2019 року №409/41/19 на ОСОБА_1 було покладено виконання обов`язків старости села Данківці до обрання старост на перших виборах старост Хотинської міської об`єднаної територіальної громади (а.с.15).

2. Рішенням 60-ої сесії Хотинської міської ради VII скликання від 15.05.2020 року №612/60/20 достроково припинено повноваження виконуючого обов`язки старости села Данківці Хотинського району ОСОБА_1 та виведено його зі складу виконавчого комітету Хотинської міської ради (а.с.30).

3. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.02.2021 року - рішення Хотинської міської ради VII скликання від 15.05.2020 року №612/60/20 визнано протиправним та скасовано, визнано ОСОБА_1 звільненим з посади виконуючого обов`язки старости села Данківці Хотинського району у зв`язку із закінченням строку повноважень відповідно до ч.1 ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та зобов`язано Хотинську міську раду внести до трудової книжки ОСОБА_1 відповідний запис. (а.с.16-24).

4. 09.02.2021 року до трудової книжки позивача внесено запис про те, що останній звільнений з посади виконуючого обов`язки старости села Данківці Хотинського району у зв`язку із закінченням строку повноважень відповідно до ч.1 ст.51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" з 10.12.2020 року (а.с.14).

5. 18.02.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив виплатити йому вихідну допомогу відповідно до п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України у розмірі не менш як шестимісячний середній заробіток (а.с.27).

6. Листом від 19.02.2021 року №02-12-312 відповідач відмовив у задоволенні заяви позивача, з тих підстав, що посадові особи органів місцевого самоврядування не є спеціальними суб`єктами, щодо яких може бути застосований п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України.

7. Позивач, не погодившись із відмовою відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1. Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

2. Система та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 року, №280/97-ВР (далі - Закон №280).

Згідно статті 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР (Закон №280) місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно частини 1 статті 10 Закону №280 сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами, а відповідно до частини 3 цієї ж статті Закону №280 представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону №280 виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. При цьому, згідно частини 2 статті 11 Закону №280 виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

3. За приписами частини 1 статті 2 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 №2493-ІІІ (Закон №2493) посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону №2493-ІІІ посадами в органах місцевого самоврядування є, зокрема, виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Згідно частини 3 статті 7 Закону №2493-ІІІ на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 10 Закону №2493-ІІІ прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється, зокрема, на посади заступників сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, старости шляхом затвердження відповідною радою.

Стаття 20 Закону №2493-ІІІ передбачає, що крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" цим та іншими законами України.

4. Судом встановлено, що позивач до звільнення був посадовою особою місцевого самоврядування у розумінні статей 2, 3 Закону №2493-ІІІ і його повноваження місцева рада припинила у зв`язку із визнанням роботи незадовільною та достроковим припиненням повноважень.

Посада, на якій перебував позивач, передбачає обмеження щодо перебування на ній визначеним строком, і не лише тим, на який обирається посадова особа та/або орган місцевого самоврядування, зокрема, склад виконавчого комітету відповідної місцевої ради, але й настанням інших обставин, з якими Закон пов`язує припинення повноважень органу місцевого самоврядування та/або посадової особи місцевого самоврядування.

5. Відповідно до вимог статті 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Пунктом 5 частини 1 статті 41 КЗпП України визначено, що крім підстав, передбачених статті 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку припинення повноважень посадових осіб.

6. Суд зазначає, що норма пункту 5 частини 1 статті 41 КЗпП України характеризуються юридичною невизначеністю, внаслідок чого неможливо встановити коло таких посадових осіб, а також випадки та підстави (причини) припинення їх повноважень. Формулювання цього положення є загальним та не містить посилань як щодо змісту та обсягу поняття "посадових осіб", так і типу та організаційно-правових форм юридичних осіб, яких вони стосуються.

При цьому, необхідно зауважити, що частину 1 статті 41 КЗпП України доповнено вказаним пунктом 5 на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів" від 13.05.2014 №1255-VII, який набрав чинності 01.06.2014. З пояснювальної записки до проекту вказаного Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів" встановлено, що метою його прийняття було покращення інвестиційного клімату шляхом надання інвесторам (власникам) господарських товариств права звільняти посадових осіб (керівників, членів виконавчих органів) без зазначення причин, а також узгодження в цьому контексті норм трудового та господарського законодавства. Як гарантію в таких випадках передбачено виплату працівникам вихідної допомоги в розмірі не менше, як шестимісячний середній заробіток (ст.44 КЗпП України). Зокрема, стаття 41 КЗпП України доповнена пунктом 5, який встановлює додаткову підставу розірвання трудового договору - "припинення повноважень посадових осіб".

Отже, пункт 5 частини 1 статті 41 КЗпП України стосується виключно посадових осіб (керівників, членів виконавчих органів) господарських товариств.

З урахуванням наведеного, дострокове припинення повноважень позивача у зв`язку із визнанням роботи останнього незадовільною не слід ототожнювати з припиненням виконання повноважень керівним складом господарських товариств, що презюмується п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України. Звільнення позивача з посади старости по своїй суті відбулось у зв`язку із достроковим припиненням його повноважень (у зв`язку із незабезпеченням належного виконання обов`язків позивача), згідно зі статтею 26 та 79-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Тому, у даному випадку, наслідки та гарантії передбачені статтею 44 КЗпП України не застосовуються, адже фактично мало місце звільнення позивача з інших підстав передбачених нормами КЗпП України.

7. Суд також враховує і те, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.02.2021 року рішення Хотинської міської ради VII скликання від 15.05.2020 року №612/60/20 визнано протиправним та скасовано, визнано ОСОБА_1 звільненим з посади виконуючого обов`язки старости села Данківці Хотинського району у зв`язку із закінченням строку повноважень відповідно до ч.1 ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та зобов`язано Хотинську міську раду внести до трудової книжки ОСОБА_1 відповідний запис.

Однак, необхідно зауважити, що вихідна допомога, передбачена статтею 44 КЗпП України виплачується виключно у випадку припинення трудового договору на підставі пункту 5 частини 1 статті 41 КЗпП України, а запис в трудовій книжці не спростовує дійсних обставин справи та наведених вище судом висновків.

Враховуючи те, що на підставі рішення суду позивача визнано звільненим з посади у зв`язку з закінченням строку повноважень відповідно до ч.1 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відсутні підстави для виплати вихідної допомоги, передбаченої статтею 44 КЗпП України.

Наведений вище висновок суду також узгоджується з правовою позицією в аналогічних правовідносинах Сьомого апеляційного адміністративного суду, яка викладена в постанові від 02.08.2021 року № 824/543/20-а.

8. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. 90 КАС України).

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

9. Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази надані позивачем - суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення позову.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

2. Враховуючи те, що в задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат в частині стягнення з суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Хотинської міської ради Чернівецької області - відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 (с. Данківці, Хотинський район, Чернівецька область, 60041, код РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач - Виконавчий комітет Хотинської міської ради (вул. О. Кобилянської, 2 а, м. Хотин, Чернівецька область, 600000).

Суддя О.В. Боднарюк