Справа № 200/4127/21
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2021-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2021 р. Справа№200/4127/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., за участю секретаря судового засідання Сєрих М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬЯНСБУД

до відповідача: Державної служби України з безпеки на транспорті

про: визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно господарського штрафу від 22.12.2020 року № 177689.

за участю

представників сторін:

від позивача: Єлисеєв Є.В.

від відповідача: не з`явився.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю АЛЬЯНСБУД, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно господарського штрафу від 22.12.2020 року № 177689.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22 грудня 2020 року Східним міжрегіональним Управлінням Укртрансбезпеки винесена постанова про застосування адміністративно господарського штрафу № 177689, якою на підставі акту від 20.11.2020 року № 252000 за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» до ТОВ «Альянсбуд» застосований штраф у сумі 34000 грн. Позивач вважає зазначену постанову відповідача протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Позивач зазначає, що у порушення положень Порядку № 1567 відповідачем стосовно позивача не складався акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 20.11.2020 року № 252000, будь які повідомлення про розгляд справи про порушення в органі державного контролю до позивача не надходили та уповноважені особи не отримували такі повідомлення під розписку. Крім того, позивач звертає увагу на те, що правовою підставою застосування штрафу зазначено абзац 16 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідно до якої за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно господарські штрафи за перевищення встановлених законодавства габаритно вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В свою чергу позивач зазначає, що автомобільним транспортом позивача не були допущені вказані порушення. Позивач зазначає, що у таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Враховуючи наведене, позивач вважає, що постанова про застосування адміністративно господарського штрафу від 22.12.2020 року № 177689 є протиправною, а тому підлягає скасуванню. З огляду на викладене просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав викладені у позовній заяві обставини та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

На підставі положень Закону України «Про автомобільний транспорт», Порядку № 1567, Щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Східного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки у період з 16.11.2020 року по 22.11.2020 року та направлення на перевірку від 20.11.2020 року № 011711, 20.11.2020 року співробітниками Східного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки проводилась рейдова перевірка на 176 км а/д Н-15 «Запоріжжя Донецьк». Відповідно до п. 3, 4 Порядку № 422, був зупинений транспортний засіб марки FORD, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Відповідач вказує на те, що за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки FORD, номерний знак НОМЕР_1 , було встановлено, що загальна маса транспортного засобу разом з вантажем становила 53,35 т при нормі 40 т; навантаження па передню здвоєну вісь транспортного засобу марки FORD), номерний знак НОМЕР_1 , становило 20,8 т (9,65+11,15) при нормі 16 т; навантаження на задню здвоєну вісь транспортного засобу марки FORD, номерний знак НОМЕР_1 , становило 32,55 т (17,0+15,55) при нормі 16 т. Відповідач зазначає, що про вказані вище дані результатів габаритно-вагового контролю свідчить талон про зважування № 08973 від 20.11.2020. Відповідач звертає увагу суду на те, що позивач не надає жодних доказів того, що транспортний засіб зважувавсь під час завантаження, що не надає можливості встановити достовірність ваги, зазначеної в товарно - транспортній накладній. Окрім цього, якщо дані про масу вантажу вносились до товарно - транспортної накладної після зважування, докази того на якому обладнанні це проводилось і чи відповідає таке обладнання вимогам Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» також позивач не надав.

Відповідно до ч. 4 п. 4 Порядку № 1007/1207 та на підставі талону про зважування № 08973 від 20.11.2020 року, контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки було складено довідку про здійснення габаритно-вагового контролю № 0022464 від 20.11.2020 року. На підставі п. 6 Порядку № 422, у зв`язку з виявленими під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам та правилам, контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки, було складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 038892 від 20.11.2020 року. З дотриманням вимог пунктів 30 та 31-1 Порядку № 879, співробітниками Управління Укртрансбезпеки було складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 038892 від 20.11.2020 року.

Щодо розгляду справи про порушення автотранспортного законодавства та винесення постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу № 177689 від 22.12.2020 року відповідач зазначає, що акт № 252000 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 20.11.2020 року разом із повідомленням № 97418/23/24-20 від 11.12.2020 року були направлені поштою 15.12.2020 року відповідно до списку № 113 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, позивача було викликано на 22.12.2020 року. Відповідач вважає безпідставним твердження позивача про те, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи про порушення, оскільки відповідно до інформації з сайту Укрпошти щодо рекомендованого повідомлення за № 719 відповідач в повній мірі виконав свій обов`язок щодо належного та своєчасного інформування позивача про час та місце розгляду справи, адже вже 16.12.2020 року відправлення знаходилось у відділенні Укрпошти за місцем реєстрації позивача. Зазначене свідчить, що Позивач мав можливість отримати дане повідомлення починаючи з 16.12.2020 року, однак не скористався своїм правом. Поряд з цим, Позивач не навів жодної обставини та не надав доказів, які б підтверджували неможливість отримання ним повідомлення про час і місце розгляду справи. З огляду на зазначене відповідач вважає, що справа про порушення правомірна розглянута та прийнято рішення без участі представника позивача. За результатами розгляду справи винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 177689 від 22.12.2020 року за порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та відповідно до ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно - господарський штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також, відповідач зазначає, що в пункті габаритно-вагового контролю в Донецькій області на 176 км а/д Н-15 «Запоріжжя Донецьк» 20.11.2020 року використовувались ваги - «Вага пересувна автомобільна типу CHEKLODE FREEWEIGH» заводський номер приладу 008216. Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 34-00/1633 від 10.07.2020 року, яке чинне до 10.07.2021 року, ваги пройшли періодичну повірку, як того вимагає Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та Порядок № 879.

Крім того, відповідач посилається на те, що необхідність використання співробітниками Укртрансбезпеки під час здійснення габаритно-вагового контролю методики, затвердженої Мінекономрозвитку, не передбачена жодним нормативно-правовим актом.

З огляду на викладене, відповідач вважає, що постанова про застосування адміністративно господарського штрафу № 177689 від 22.12.2020 року прийнята у межах та у спосіб визначений чинним законодавством.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Позивач не погодившись з доводами відповідача викладеними у відзиві на позовну заяву надав суду відповідь на відзив, відповідно до якої у відзиві відповідач зазначає, що факт перевищення позивачем встановлених законодавством габаритно - вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу підтверджується талоном про зважування № 08973. Проте, позивач вважає, що талон про зважування не є належним, допустимим та достовірним, доказом, який підтверджує перевищення позивачем встановлених законодавством габаритно - вагових норм, оскільки в ньому відсутня інформація про посадову особу, її прізвище ім`я та по-батькові, підпис, в той час як у талоні передбачені такі вимоги, а також підпис представника позивача про ознайомлення з інформацією, що відображена в талоні. Позивач звертає увагу суду, що зазначений талон представнику позивача для ознайомлення та підпису взагалі не надавався; при фіксування правопорушення представнику позивача було відмовлено у наданні інформації, на підставі чого зафіксоване перевищення ваги. Крім того, позивач вказує на те, що відповідачем не надано жодного документу, що перебувають на обліку Ваги пересувні автомобільні типу CHEKLODE FREEWEIGH, та що 20.11.2020 року в пункті габаритно-вагового контролю в Донецькій області на 176 км а/д Н-15 «Запоріжжя Донецьк» посадовими особами були застосовані саме: «Вага пересувна автомобільна типу CHEKLODE FREEWEIGH» заводський номер приладу 008216. Позивач вважає, що відповідачем не доведено перевищення позивачем встановлених законодавством вагових норм, а талон про зважування не є доказом, який підтверджує вказані обставини; інших доказів на підтвердження перевищення позивачем вагових норм, відповідачем не надано.

Крім того, позивач зазначає, що графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин. Проте, відповідачем не надано щотижневий графік проведення рейдових перевірок, а направлення на рейдову перевірку від 20.11.2020 №011711 не містить таких даних, рядок з датою графіку - не заповнений. Вказані обставини на думку позивача свідчить про відсутність складеного та затвердженого керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу графіку, відповідно, не враховано стан аварійності, період, що пройшов від попередньої перевірки тощо.

Позивач посилається на те, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи про правопорушення, а відповідачем не підтверджено доказами факт виконання покладеного на нього обов`язку щодо належного повідомлення позивача про час і місце розгляду справи, чим порушено його право бути присутнім під час вирішення питання щодо застосування відносно нього адміністративно-господарського штрафу.

Крім того, позивач вказував на відсутність підстав для прийняття до розгляду долучених відповідачем до відзиву на позовну заяву документів, оскільки останні у порушення вимог статті 94 КАС України засвідчені не належним чином.

З огляду на вказані обставини позивач просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року суд витребував у сторін додаткові докази по справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21 червня 2021 року, зобов`язано ТОВ «Альянсбуд» забезпечити у судове засідання в якості свідка ОСОБА_1 .

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року виправлено описку в ухвалі від 03 червня 2021 року, а саме вірно вказано дату підготовчого засідання «22 червня 2021 року».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року відкладено підготовче засідання у справі на 29 червня 2021 року, викликано у якості свідка ОСОБА_1 , витребувані додаткові докази у справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19 липня 2021 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року відкладено розгляд справи на 26 липня 2021 року, у зв`язку з необхідністю отримання додаткових доказів у справі.

Судом в якості свідка викликався ОСОБА_1 , однак у судові засідання призначені на 22 червня 2021 року та 29 червня 2021 року не з`явився, на адресу суду повернуто поштове відправлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», позивач участь свідка у судове засідання на вимогу суду не забезпечив.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

З огляду на вищевикладене справа розглядається судом в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНСБУД» зареєстровано в якості юридичної особи 23.06.2010 року за № 0000827, включено до ЄДРПОУ за № 37155434, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі графіку проведення рейдових перевірок Східного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки в період 16.11.2020 22.11.2020 та направлення на рейдову перевірку від 01.11.2020 року № 011711 працівниками Східного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки 20.11.2020 року проведена рейдова перевірка а/д Н-15 «Запоріжжя - Донецьк» 176 км (т. 2 а.с. 4, 5).

Відповідно до п. 3, 4 Порядку зупинення транспортних засобів, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затверджений Постановою КМУ № 422 від 20.05.2013 року, працівниками Східного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки 20.11.2020 року був зупинений транспортний засіб марки FORD СARGO 4142D, номерний знак НОМЕР_1 , серія та номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 .

Східним міжрегіональним Управління Укртрансбезпеки проведено перевірку транспортного засобу: марки FORD СARGO 4142D, номерний знак НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 , що належить ТОВ «АЛЬЯНСБУД», за результатами якої складено акт № 252000 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (т. 2 а.с. 10).

Під час перевірки виявлено порушення перевезення вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно вагових норм понад 20% при перевищенні вантажу без відповідного дозволу, що є порушенням абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

З акту № 252000 від 20.11.2020 року встановлено, що водій ОСОБА_1 з актом ознайомлений, про що свідчить особистий підпис водія.

Також співробітниками Східним міжрегіональним Управління Укртрансбезпеки складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 038892, довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0022464, розрахунок плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу (т. 2 а.с. 7, 8, 9).

Листом від 11.12.2020 року № 97418/23/24-20 Східне міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки повідомило позивача, що при здійсненні контролю у належному йому транспортному засобі НОМЕР_1 були виявлені порушення законодавства про автомобільний транспорт. У відповідності до п.п. 25, 26 Порядку № 1567 представник ТОВ «АЛЬЯНСБУД» було запрошений до розгляду справи до Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 22.12.2020 року з 9:30 до 14:00. В додатку до листа долучений вищенаведений акти про проведення перевірки додержання вимог № 252000 від 20.11.2020 року (т. 2 а.с. 13).

Згідно сформованого списку № 113 поштових відправлень вбачається, що відповідачем ТОВ «АЛЬЯНСБУД» від 11.12.2020 року направлено запрошення на комісію для розгляду справи та акт перевірки № 252000 рекомендованим лисом з повідомлення номер трекінгу 719 (т. 2 а.с. 14-15).

Згідно роздруківки з сайту «Укрпошти» «track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html» розділ «Відстеження» встановлено, що поштове відправлення номер трекінгу 719 16.01.2021 року повернуто за зворотною адресою (т. 2 а.с. 16-17).

22.12.2020 року постановою в.о. начальника Східного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 177689 на позивача накладено штраф в сумі 34000 грн. за правопорушення передбачене абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (т. 2 а.с. 12).

Листом від 23.12.2020 року № 101136/27.2/24-20 на адресу позивача направлено повідомлення про сплату штрафу та постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 177689 від 22.12.2020 року рекомендованим листом з повідомленням (т. 2 а.с. 18).

Згідно сформованого списку № 119 поштових відправлень вбачається, що відповідачем ТОВ «АЛЬЯНСБУД» від 24.12.2020 року направлено постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 177689 від 22.12.2020 року та повідомлення про сплату штрафу (т. 2 а.с. 19-20).

Відповідно до роздруківки з сайту «Укрпошти» «track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html» розділ «Відстеження» встановлено, що поштове відправлення номер трекінгу 327 30.01.2021 року повернуто за зворотною адресою (т. 2 а.с. 21-22).

Позивач не погодившись з постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу № 177689 від 22.12.2020 року звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" від 5 квітня 2001 року № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ).

Вказаний закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами-суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень (ст. 3 Закону № 2344-ІІІ).

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Так, на виконання вимог абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10 вересня 2014 року "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті та підпорядкувавши Службі, що утворюється, Державну спеціальну службу транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Постанова № 103).

Відповідно до п. 1 Постанови № 103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з п.п.1 п. 4 Постанови № 103 основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Відповідно до п. 8 Постанови № 103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.03.2020 №196-р «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті» та наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 09.09.2020 №340 «Про упорядкування структури Укртансбезпеки» управління Укртрансбезпеки у Донецькій області та управління Укртрансбезпеки у Луганській області реорганізовано шляхом приєднання до Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки.

Водночас пунктом 3 вказаного розпорядження встановлено, що територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам, що утворюються.

В силу вимог пп. 15, 27 п. 5 Постанови № 103 Укртрансбезпеки відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Водночас процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до п. 2 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

За приписами п. 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відтак, саме на Східне міжрегіональне управління Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, в тому числі державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Статтею 2 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344) визначено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про транспорт" від 10.11.1994 № 232/94-ВР нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, шляхів сполучення, організації безпеки руху, охорони громадського порядку, пожежної безпеки, санітарні та екологічні вимоги, що діють на транспорті, є обов`язковими для власників транспорту і громадян, які користуються послугами транспорту та шляхами сполучення.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 2344, основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Згідно ч. 3 вказаної статті, державне регулювання та контроль у сфері автомобільного транспорту реалізується шляхом проведення центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування економічної, тарифної, науково-технічної та соціальної політики, ліцензування, стандартизації та сертифікації на автомобільному транспорті, задоволення потреб автомобільного транспорту в паливно-енергетичних і матеріально-технічних ресурсах і транспортних засобах.

Статтею 6 зазначеного Закону передбачено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567.

Пунктами 12, 14 Порядку №1567 передбачено, що рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Згідно з пунктом 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Пунктами 16, 17 Порядку № 1567 передбачено, що рейдова перевірка може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки.

Габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю.

Під час проведення рейдової перевірки можливе: застосування спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис "Укртрансбезпека"; використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку, встановлених законодавством України та Європейською угодою; здійснення габаритно-вагового контролю; використання засобів аудіо- та відеотехніки для запису процесу перевірки; використання пристроїв для копіювання, сканування з метою збору інформації, що свідчить про правопорушення.

Рейдова перевірка проводиться із зупиненням транспортних засобів або без їх зупинення.

Зупинення транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог пункту 15 Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів.

Приписами п. п. 20, 21 Порядку № 1567 передбачено, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до ч. 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» (далі - Закон №2862-IV) рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень статті 48 Закону № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

За змістом абзацу шістнадцятого частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, перевізник повинен дотримуватись і технічних характеристик, не навантажувати на автомобіль більше його технічних можливостей і не допускати перевантаження на вісь.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (надалі - Порядок).

Підпунктом 4 пункту 2 наведеного Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (пункт 3 Порядку № 879).

Пунктом 4 Порядку № 879 передбачено, що робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Власники (балансоутримувачі) пунктів габаритно-вагового контролю здійснюють фінансування робіт (послуг) з їх утримання, обслуговування та забезпечення функціонування.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (пункт 6 Порядку № 879).

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (пункт 18 Порядку).

Відповідно до пункту 12 Порядку вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Згідно пункту 13 Порядку, під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Згідно з пункту 2 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (з наступними змінами та доповненнями) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один - з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Згідно з пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (з наступними змінами та доповненнями) визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Судом встановлено, що на виконання вимог п. 12 Порядку № 1567 16 листопада 2020 року в.о. начальника Східного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки Леонідом Котляровим затверджено графік проведення рейдових перевірок у період 16.11.2020 року 22.11.2020 року (а.с. 51).

В.о. начальника Східного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки Леонідом Котляровим складено направлення на рейдову перевірку № 011711 від 20.11.2020 року для проведення рейдової перевірки транспортних засобів, місце вантаження та розвантаження вантажних автомобілів а/д Н-15 «Запоріжжя - Донецьк» км 176 з 20.11.2020 року до 21.11.2020 року (а.с. 52).

Як зазначалось судом вище, 20.11.2020 року у пункті габаритно-вагового контролю на а/д Н -15 «Запоріжжя - Донецьк» км 176, посадовими особами Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки FORD CARGO4142D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , власником якого є ТОВ «АЛЬЯНСБУД», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с. 107).

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки FORD CARGO4142D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відбувався 20.11.2020 року о 13 год. 23 хв. встановлено, що навантаження на перше ліве колесо становить 4850 кг; на перше праве колесо: 4800 кг, на друге ліве колесо 5800 кг, друге праве колесо 5350 кг, на трете ліве колесо 8300 кг, на трете праве колесо 8700 кг, на четверте ліве колесо 7900 кг, на четверте праве колесо 7650 грн., навантаження на осі: 1) 9650 кг (9,65 т); 2) 11150 кг (11,15 т); 3) 17000 кг (17,0 т); 4) 15550 кг (15,55 т); та повна маса транспортного засобу 53350 кг (53,35 тонн), що підтверджується талоном № 08973 зважування транспортного засобу (т. 2 а.с. 6).

Відповідно до акту про перевіщення транспортним засобом нормативно вагових параметрів № 038892 від 20.11.2020 року та довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 20.11.2020 року позивачем допущено перевищення нормативно допустимої повної маси транспортного засобу, замість допустимих 40 тонн фактична маса транспортного засобу складала 53,35 тонни, перевищення вагових обмежень на передню здвоєну вісь, замість допустимих 16 тонн навантаження становило 20,8 тонн, на задню здвоєну вість, замість допустимих 16 тонн навантаження становило 32,55 тонн (т. 2 а.с. 7,8).

Позивач у позовній заяві та відповіді на відзив вказував на те, що відповідачем не надано щотижневого графіку проведення рейдових перевірок, проте, матеріалами справи спростовується зазначене твердження та підтверджується, що 16 листопада 2020 року в. о. начальника Східного міжрегіонального Управляння Укртрансбезпеки Леонідом Котляровим затверджений графік проведення рейдових перевірок у період з 16.11.2020 року 22.11.2020 року (т. 2 а.с. 4).

Крім того, суд звертає увагу на те, що на підставі графіка проведення рейдових перевірок у період з 16.11.2020 року 22.11.2020 року було сформовано направлення на проведення на рейдову перевірку № 011711 від 20 листопада 2020 року (т. а.с. 5).

З огляду на вказані обставини суд наголошує, що проведення перевірки 20 листопада 2020 року на а/д Н -15 «Запоріжжя - Донецьк» км 176 проведено у відповідно до вимог визначених чинним законодавством, тобто за наявності у працівників Східного міжрегіонального Управляння Укртрансбезпеки графіку проведення рейдових перевірок у період з 16.11.2020 року 22.11.2020 року та направлення на проведення на рейдову перевірку № 011711 від 20 листопада 2020 року.

Стосовно посилань позивача на те, що здійснення габаритно-вагового контролю відбувалося на невизначеному, несертифікованому обладнанні, а документи не містять характеристик в частині вимірювального та зважувального обладнання при проведенні габаритно-вагового контролю, суд зазначає наступне.

Як передбачено пунктом 16 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю, що і було здійснено посадовими особами Східного міжрегіонального Управляння Укртрансбезпеки 20.11.2020 року.

Відповідно до пп. 2 п. 2 Порядку №879, вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Пунктом 4 Порядку № 879 встановлено, що робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 1 Порядок взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого Наказ Міністерстваінфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013 року № 1007/1207, визначає процедуру взаємодії посадових осіб Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів (далі - посадові особи Укртрансінспекції), працівників відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху (далі - відповідні підрозділи МВС), а також служб автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі та підприємств, визначених у встановленому законодавством порядку (далі - служби автомобільних доріг), під час організації та проведення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - транспортні засоби) під час проїзду автомобільними дорогами загального користування.

Пунктом 2 Порядку № 1007/1207 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування здійснюється відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законів України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух», «Про автомобільні дороги», «Про міліцію», Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів), Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок здійснення габаритно-вагового контролю).

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС (п. 3 Порядку № 1007/1207).

Згідно п. 4 зазначеного Порядку посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю:

1) визначають місця проведення габаритно-вагового контролю за погодженням з відповідним підрозділом МВС відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю;

2) розробляють та погоджують з відповідними підрозділами МВС, службами автомобільних доріг графіки роботи пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт зі зважування транспортних засобів;

3) здійснюють зупинку транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) з дотриманням Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року № 422;

4) видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю (додаток 1);

5) складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю;

6) у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансінспекції щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС;

7) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю (додаток 2);

8) реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів (додаток 3);

9) при здійсненні габаритно-вагового контролю перевіряють у водіїв великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів наявність дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформлених та виданих в установленому законодавством порядку;

10) у разі відсутності документів, визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», застосовують до автомобільних перевізників адміністративно-господарські штрафи, визначені статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до п. 5 Порядку працівники відповідних підрозділів МВС під час здійснення габаритно-вагового контролю:

1) здійснюють зупинку транспортних засобів для проведення габаритно-вагового контролю у випадках, передбачених підпунктом 6 пункту 4 цього Порядку, з дотриманням Правил дорожнього руху;

2) здійснюють перевірку у водія великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу наявності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформленого та виданого в установленому законодавством порядку. У разі відсутності такого дозволу вживають заходів щодо проходження габаритно-вагового контролю таким транспортним засобом;

3) у разі виявлення порушень правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, у тому числі за результатами здійснення їх габаритно-вагового контролю, вживають заходів реагування, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законодавчими актами.

Служби автомобільних доріг погоджують графіки та місця проведення габаритно-вагового контролю, а також здійснюють фінансування робіт з обслуговування та забезпечення функціонування пунктів габаритно-вагового контролю (п. 6 ).

З аналізу Порядку № 879 та Порядку № 1007/1207, які були чинні на час проведення перевірки позивача, випливає, що проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується, зокрема, територіальними органами Укртрансбезпекою та службами автомобільних доріг в областях.

Так, 20.11.2020 року, на ділянці а/д Н-15 «Запоряжжя - Донецьк» 176 км здійснено зважування транспортного засобу марки FORD CARGO4142D, державний номер НОМЕР_1 .

За результатами зважування транспортного засобу ДП Донецький облавтодор сформовано талон № 08973 про зважування транспортного засобу державний номер НОМЕР_1 (т. 2, а.с. 6).

Судом встановлено, що здійснення транспортного засобу марки FORD CARGO4142D, державний номер НОМЕР_1 проведено за допомогою ваг, що перебувають на обліку у ДП Донецький облавтодор, які відповідно до Порядку № 879 та № 1007/1207 мають повноваження разом з посадовими особами Укртрансбезпеки проводити зважування транспортних засобів.

Відповідачем до матеріалів справи долучено Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 34-00/1633 від 10.07.2020 року, яким підтверджено, що засіб вимірювальної техніки - ваги пересувні автоматичні типу CHEKLODE FREEWEIG зав. № 008216, виробник «СENTRAL WEIGHING» (Англія), відповідає вимогам ГОСТ 29329-92 «Ваги для статичного зважування. Загальні технічні вимоги». Свідоцтво чинне до 10 липня 2021 року (т. 2 а.с. 23).

Позивач наполягає на тому, що з матеріалів долучених відповідачем до відзиву на позовну заяву не можливо встановити, що саме Вагами пересувними автоматичними типу CHEKLODE FREEWEIG зав. № 008216, виробник «СENTRAL WEIGHING» проведено зважування.

Суд погоджується, що дійсно ані талон зважування № 08973, ані довідка № 00224164 про результати здійснення габаритно вагового контролю від 20.11.2020 року, ані акт перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 20.11.2020 року не містять інформацію на підставі яких ваг здійснювалось зважування транспортного засобу, проте, суд зазначає, що чинне законодавство не містить вимог щодо зазначення характеристик вагового обладнання в вищезазначених документах.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що відповідно до пункту 13 Порядку N 879 під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 року № 255 затверджено Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених (далі - Вимоги).

а приписами пунктів 1 - 3, 8 розділу ІІ Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 № 255, габаритно-ваговий контроль пересувними пунктами здійснюється на спеціально обладнаних ділянках доріг I - IV категорій. Пересувний пункт габаритно-вагового контролю влаштовується на автомобільних дорогах загального користування з урахуванням параметрів видимості для певної категорії дороги згідно з вимогами ДБН В.2.3-4:2015 Автомобільні дороги. Частина I. Проектування. Частина II. Будівництво у спеціально обладнаних для проведення габаритно-вагового контролю місцях або на майданчиках для відпочинку, стоянках та майданчиках для короткочасної зупинки автомобілів, обладнаних перехідно-швидкісними смугами. Пересувний пункт габаритно-вагового контролю повинен мати: 1) позначення відповідними тимчасовими дорожніми знаками; 2) рівну поверхню із поздовжнім та поперечним ухилом Ј 3 проміле; 3) тверде покриття (асфальтобетонне або цементобетонне) без деформацій дорожнього одягу; 4) ширину не менше ніж 7,0 м. Вимірювальне і вагове обладнання пересувного пункту повинно бути атестовано на проведення вимірювань та мати відповідне свідоцтво спеціально уповноваженого органу у сфері метрології.

Отже, законодавець обмежив використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Крім того водій транспортного засобу, який під час перевірки виступав представником позивача не був позбавлений можливості отримати інформацію щодо справного стану обладнання, на якому здійснено ваговий контроль та проведення повірки (метрологічна атестація) такого приладу для вимірювання, оскільки документи на ваги завжди знаходяться у пункті здійснення габаритно-вагового контролю та надаються всім водіям для ознайомлення.

Суд вказує на те, Порядком №879 передбачено право водія транспортного засобу відмовитись від проходження габаритно вагового контролю.

Пунктом 25 Порядку №879 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів складають акт за формою, встановленою Мінінфраструктури, з оперативним повідомленням уповноваженого підрозділу Національної поліції.

При цьому позивачем не надано суду доказів того, що водій транспортного засобу не був обізнаний якими приладом проведено зважування транспортного засобу, а також доказів відмови позивача від проведення зважування транспортного засобу через те, що обладнання на якому проведено зважування несправне та не пройшло перевірку, у зв`язку з чим був відсутній відповідний сертифікат.

Також, суд вказує на те, що згідно положень Порядку № 879 можливо зробити висновок, що саме довідка про здійснення габаритно-вагового контролю є підтверджуючим документом щодо здійснення габаритно-вагового контролю.

Позивач у відповіді на відзив позивач зазначає, що у талоні зважування не зазначено марку, модель, дату останньої повірки ваг, відомості про особу, що проводила зважування та її підпис, ув`язку із чим не можливо ідентифікувати, на яких саме вагах проведене зважування транспортного засобу.

Водночас, суд вважає безпідставними доводи позивача про те, що талон зважування оформлений неналежним чином через відсутність на ньому підпису посадової особи, яка проводила зважування, водія автомобіля, який зважувався, що робить його неналежним доказом, а відповідно неналежними доказами є і документи, складені на підставі цього талону.

Так, суд враховує, що талон зважування формується в автоматичному режимі, містить дату та час зважування, державний номер транспортного засобу, який зважувався, режим зважування, і місце для підпису працівника та водія, а також моделі та марки автомобіля не передбачає. Посилань на нормативний акт, який би передбачав на талоні зважування зазначення тих реквізитів, про які вказує позивач, останній суду не навів. Тому зазначений талон у сукупності з іншими документами, складеними уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки (акти, довідка), в яких відображені результати габаритно-вагового контролю, наявні підписи та прізвища посадових осіб та водія, марки та номери автомобіля та причепу, на думку суду, не можна вважати неналежними доказами з наведених вище підстав.

Суд також не бере до уваги твердження представника позивача про те, що законодавством не встановлена Методика зважування, яка б надавала можливість достовірно встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з порушенням вагових параметрів. У свою чергу, суд зазначає, що відсутність такої методики не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, та обов`язку по внесенню плати за це.

Аналогічну правову позицію щодо відсутності потреби в використанні відповідної методики виклав Верховний Суд України в постанові від 02.08.2018 у справі № 820/1420/17.

Надаючи оцінку твердженням позивача про те, що йому не було вручено довідку про результати здійснення габаритно вагового контролю № 0022464 суд зазначає, що під час перевірки водій ОСОБА_1 ознайомлювався із документами, які складалися відповідачем, надавав документи на вимогу, про що свідчить підпис водія у акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 038892 від 20.11.2020 року. Крім того, суд наголошує, що Порядком № 1007/1207, яким визначена форма довідки (Додаток № 2) не містить обов`язкового реквізиту підпис водія. За таких обставин наведені твердження не утворюють підстав для скасування спірної постанови.

Щодо твердження позивача про те, що відповідачем було несвоєчасно повідомлено позивача про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами пункту 25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Судом встановлено, що цей строк дотримано, оскільки порушення виявлено 20 листопада 2020 року , а справу розглянуто 22 грудня 2020 року.

Пунктом 26 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Суд бере до уваги, що пунктом 26 Порядку№1567 передбачено два способи повідомлення: під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

При цьому вказаною нормою не визначено строк завчасності такого повідомлення. Тому суд визнає, що цей строк повинен бути розумним та забезпечити суб`єкту господарювання можливість підготуватися до розгляду справи. Разом з тим, наведене можливе лише за умови добросовісної поведінки як суб`єкта владних повноважень щодо направлення рекомендованого листа, так і суб`єкта господарювання щодо його отримання та реалізації свого права на участь в розгляді справи.

Пунктом 27 Порядку № 1567 передбачено, що у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Судом встановлено, що листом від 11.12.2020 року № 97418/23/24-20 Східне міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки повідомило позивача, що при здійсненні контролю у належному йому транспортному засобі НОМЕР_1 були виявлені порушення законодавства про автомобільний транспорт та у відповідності до п.п. 25, 26 Порядку № 1567 представник ТОВ «АЛЬЯНСБУД» було запрошений до розгляду справи до Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 22.12.2020 року з 9:30 до 14:00. В додатку до листа долучений вищенаведений акти про проведення перевірки додержання вимог № 252000 від 20.11.2020 року. Відповідно до сформованого списку № 113 поштових відправлень вбачається, що відповідачем ТОВ «АЛЬЯНСБУД» від 11.12.2020 року направлено запрошення на комісію для розгляду справи та акт перевірки № 252000 рекомендованим лисом з повідомлення номер трекінгу 719.

Згідно із інформацією про відстеження пересилання поштових відправлень на Офіційному сайті «Укрпошта» копію повідомлення направлено на адресу позивача 15 грудня 2020 року, 16 грудня 2020 року повідомлення надійшло до відділення зв`язку, проте 18 грудня 2020 року повідомлення не було вручено позивача під час доставки, а було вручено лише 19 січня 2021 року (т. 2 а.с. 16-17).

З огляду на викладене, суд зазначає, що позивач мав можливість отримати дане повідомлення з 16 грудня 2020 року, проте вказаним правом не скористався. Разом з тим, відповідач виконав свій обов`язок щодо направлення рекомендованого повідомлення позивачу і це повідомлення було отримано підприємством пошти 16 грудня 2020 року, тобто за 6 дні до розгляду справи 22 грудня 2020 року.

Суд вважає, що цей строк був розумним і достатнім для підготовки позивача до розгляду справи за умови отримання позивачем вказаної кореспонденції. Разом з тим, суд зазначає, що відповідач не відповідає за безпосереднє доставлення кореспонденції позивачу, оскільки ці функції виконує підприємство пошти, а також не може нести відповідальність і в тих випадках, коли позивач сам не отримує поштової кореспонденції.

Суд також враховує, що порушення мало місце 20 листопада 2020 року, про що достовірно було відомо водію позивача ОСОБА_1 . Відомості про інформування водієм свого роботодавця-позивача про результати перевірки у справі відсутні. За таких обставин суд визнає, що за умови належної і добросовісної поведінки водія позивач вже 20 листопада 2020 року повинен був знати як про перевірку, так і про її результати, і мав можливість вживати заходи щодо захисту від можливого притягнення до відповідальності, у т.ч. шляхом отримання документів, подання звернень до відповідача тощо. Це обумовлює відповідну добросовісну поведінку й самого позивача, зокрема й щодо отримання ним кореспонденції, прояву інтересу до руху та ходу розгляду вказаної справи, про яку ним повинно бути отримано інформацію від водія.

Суд зазначає, що Порядок №1567 не містить конкретних вимог щодо строку повідомлення позивача про початок розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт. Суд бере до уваги, що Порядок № 1567 чітко окреслює характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників діяти сумлінно. Це виявляється в добросовісному ставленні до наявних прав і їх реалізації таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок і зайвих зволікань) виконання обов`язків, установлених законом.

Суд зазначає, що повідомлення доставлено своєчасно, проте позивачем не було вчинено всіх можливих дій на отримання вказаної кореспонденції до 19 січня 2020 р. Суд визнає, що в даному випадку позивач мав вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати в повному обсязі наявні засоби та можливості для своєчасного отримання кореспонденції. Крім того, лише на позивача покладено обов`язок отримання цієї кореспонденції, а тому твердження позивача, що відповідач є відповідальною особою щодо вручення поштового відправлення до моменту вручення такого відправлення позивачу) є помилковим тлумаченням норми закону.

Отже, свідоме неотримання кореспонденції, яка направлялася відповідачем на офіційну адресу позивача, щодо вірності якої позивач не заперечує, та, в подальшому, посилання позивача на те, що відповідач не повідомив його про дату, час та місце розглядом справи і це є порушенням норм Порядку №1567, не може бути розцінено судом як порушення прав позивача.

Тому суд вважає, що наведені у позові доводи та аргументи щодо несвоєчасного повідомлення відповідачем позивача про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт не можуть бути підставами для скасування постанови, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем Порядку № 1567 та Закону України «Про поштовий зв`язок».

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 11 лютого 2020 р. по справі № 820/4624/17.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомив позивача про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, але через неявку уповноваженої особи суб`єкта господарювання правомірно розглянув справу без його участі.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що не приймає до увагу при розгляді справи товарно транспортну накладну № 2011/06 від 20 листопада 2020 року, яка долучена до матеріалів справи позивачем згідно заяви про долучення документів до матеріалів справи № 3/84/21 від 18.06.2021 року (т. 1 а.с. 149), оскільки під час здійснення перевірки водієм ОСОБА_1 була надана посадовим особам Управління Укртрансбезпеки товарно - транспортна накладна № 2011/06 від 20 листопада 2020 року, яка відмінна від тої, що позивач надає суду. А саме товарно - транспортна накладна № 2011/06 від 20 листопада 2020 року надана водієм ОСОБА_1 під час перевірки, на відміну від товарно транспортної накладеної № 2011/06 від 20 листопада 2020 року наданої позивачем до матеріалів справи, не містить відомостей щодо маси вантажу «35,29т», кількість місць «навал», та найменування вантажу.

З огляду на вказані обставини, суд не вважає за можливим при прийнятті рішення приймати до уваги той факт, що маса транспортного засобу з вантажем на час підготовки транспортного засобу до перевезення важила 35,29 т, про що вказано у товарно транспортній накладній № 2011/06 від 20 листопада 2020 року, яка долучена до матеріалів справи позивачем згідно заяви про долучення документів до матеріалів справи № 3/84/21 від 18.06.2021 року. Також, суд зазначає, що позивачем не надано суду інформації стосовно того на яких вагах було проведено зважування транспортного засобу з вантажем.

Також, суд звертає увагу на те, що з метою встановлення усіх обставин справи та отримання додаткових пояснень по справі суд викликав в якості свідка водія транспортного засобу ОСОБА_1 , однак останній у судове засідання не прибув.

Отже, суд вважає, що матеріалами справи підтверджено, що позивачем здійснювалось перевезення з перевищенням габаритно-вагових норм встановлених законом.

Суд зазначає, що абз. 14, 15, 16 ч. 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за:

перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вже зазначалось судом, за результатами габаритно вагового контролю транспортного засобу марки FORD CARGO4142D, державний номер НОМЕР_1 , було встановлено, що загальна маса транспортного засобу разом з вантажем становить 53,35 т. при нормі 40 т, що у відсотковому співвідношенні становить 33,3%; навантаження на передню здвоєну вісь транспортного засобу марки FORD CARGO4142D, державний номер НОМЕР_1 становить 20,8 т (9,65 + 11,15) при нормі 16 т, що у відсотковому співвідношенні становить 30%; навантаження на задню здвоєну вісь транспортного засобу марки FORD CARGO4142D, державний номер НОМЕР_1 становить 32,55 т (17,0+15,55) при нормі 16 т, що у відсотковому співвідношенні становить 103,4%.

Таким чином, суд приходить висновку, що позивачем порушено законодавство про автомобільний транспорт та підпадає під дію абзацу 16 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

З огляду на викладене, суд приходить висновку, що постанова про застосування адміністративно господарського штрафу від 22.12.2020 року № 177689 є правомірною та не підлягає скасуванню.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до вимог ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬЯНСБУД до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно господарського штрафу від 22.12.2020 року № 177689.

Відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягає відшкодуванню.

Керуючись Конституцією України та Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬЯНСБУД до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно господарського штрафу від 22.12.2020 року № 177689 відмовити.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті, вступна та резолютивна частина проголошена у судовому засіданні 26 липня 2021 року в присутності представника позивача.

Повний текст рішення складено та підписано 05 серпня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська