Справа № 240/17375/21
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2021-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про забезпечення позову)

05 серпня 2021 року м. Житомир справа № 240/17375/21

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Липи В.А., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом у якому просить:

- визнати протиправною постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дідківського А.С. від 22.07.2021 ВП № 65929108 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.;

- скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дідківського А.С. від 22.07.2021 ВП № 65929108 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Разом з позовом позивачем надано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови про накладання штрафу від 22.07.2021 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дідківського А.С. при примусовому виконанні виконавчого листа №240/20050/20 від 28.05.2021 виданого Житомирським окружним адміністративним судом та заборони вчинення дій щодо її примусового виконання.

В обґрунтування заяви вказано, що судове рішення невиконання якого, на думку органів ДВС, спричинило застосування штрафних санкцій, виконане відповідно до вимог чинного законодавства та наданих компетенції і фінансування, а тому, подальше накладення штрафу у подвійному розмірі порушує законні права, свободи та інтереси органу Пенсійного фонду та жодним чином не сприяє виконанню спірного судового рішення.

Дослідивши заяву про забезпечення адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частиною першою статті 150 КАС України встановлено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно зі частиною 2 статті 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками невжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

У контексті наведеного суд наголошує, що забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Під час вирішення питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом (правовий висновок викладено у п. 30 постанови Верховного Суду від 20.03.2019 року в справі № 826/14951/18).

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову, предметом розгляду у даній справі є постанова про накладення на позивача штрафу, передбаченого ст.75 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, державним виконавцем 22.07.2021 винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу в розмірі 5100 грн у ВП №65929108 за невиконання судового рішення Житомирського окружного адміністративного суду.

Водночас, на думку позивача, таке рішення виконано в повному обсязі, а тому відсутні підстави для накладення штрафу. Відтак, оскарження постанови виконавця не зупиняє її виконання, тому може призвести до стягнення з рахунків позивача суми штрафу за оскаржуваною постановою, та відповідно істотно ускладнити виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, оскільки до вирішення судом спору по суті на підставі оскаржуваної постанови може бути застосовано ч.2 ст.75 Закону України "Про виконавче провадження", що може негативно вплинути на фінансове та правове становище позивача. Крім того, невжиття заходів забезпечення позову ускладнить ефективний захист і поновлення прав та інтересів позивача у випадку задоволення позову.

Слід звернути увагу, що забезпечення позову жодним чином не вказує на протиправність спірної постанови та не свідчить про фактичне вирішення спору по суті, оскільки забезпечення позову жодним чином не буде впливати на обов`язок позивача сплатити штраф у разі, якщо у задоволенні позовних вимог буде відмовлено.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про наявність об`єктивних обставин для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову та вважає необхідним вжити заходи забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Задовольнити заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про забезпечення позову.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови про накладення штрафу від 22.07.2021 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дідківського А.С. при примусовому виконанні виконавчого листа №240/20050/20 від 28.05.2021 виданого Житомирським окружним адміністративним судом та заборони вчинення дій щодо її примусового виконання до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 240/17375/21.

Негайно надіслати примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу суду складено у повному обсязі: 05 серпня 2021 року.

Суддя В.А. Липа