Справа № 620/3117/21
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2021-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 серпня 2021 року Чернігів Справа № 620/3117/21

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Баргаміна Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення сплаченого судового збору у справі за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду в своїх інтересах та інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з позовом до Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області, в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі, що дорівнює 30% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року; зобов`язати відповідача з 17.07.2018 провести нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі, що дорівнює 30% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_2 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі, що дорівнює 30% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року; зобов`язати відповідача з 17.07.2018 провести нарахування та виплату ОСОБА_2 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі, що дорівнює 30% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_3 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі, що дорівнює 30% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року; зобов`язати відповідача з 17.07.2018 провести нарахування та виплату ОСОБА_3 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі, що дорівнює 30% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 в задоволенні позову ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії було відмовлено повністю.

03.08.2021 від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про повернення надлишково сплаченого судового збору в розмірі 1816,00 грн.

Згідно частини другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абзацу другого частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Як встановлено судом, позивачем згідно квитанцій № 0.0..1 від 24.03.2021, № 0.0..1 від 24.03.2021, № 0.0..1 від 24.03.2021 було сплачено судовий збір в загальному розмірі 2724,00 грн. за подання позовної заяви, в якій об`єднано три самостійні позовні вимоги щодо захисту прав ОСОБА_1 та її дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

При цьому, позивач зазначає, що звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви в інтересах своїх дітей на підставі пункту 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Однак, вказані доводи не є обґрунтованими, виходячи з наступного.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини сьомої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Зазначені норми необхідно враховувати в системному зв`язку зі статтею 53 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Нормами статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України встановлюються правила участі у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Так, відповідно до частини першої зазначеної статті Кодексу у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб і брати участь у цих справах. При цьому Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування повинні надати адміністративному суду документи та інші докази, які підтверджують наявність визначених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з нормами частини першої статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Таким чином, звертаючись з позовом в інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 діє як законний представник малолітньої та неповнолітньої дитини в розумінні саме частини першої статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України, а не як фізична особа, якій законом надане право звертатися до суду в інтересах інших осіб відповідно до частини першої статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, згідно із пунктом 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Разом з цим, представництво інтересів іншої особи у суді відповідно до статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України не є абсолютною підставою для звільнення від сплати судового збору відповідно до пункту 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки закон не звільняє батьків, які звертаються в інтересах малолітньої чи неповнолітньої дитини від сплати судового збору при зверненні до суду, за виключенням батьків дітей, пільги для яких встановлені пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» (законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю).

Аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку про те, що Закон не відносить малолітніх чи неповнолітніх дітей та батьків, які звертаються в їх інтересах щодо отримання соціальних виплат, до категорії громадян, які безумовно звільняються від сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №367/5983/16-ц.

Водночас, до матеріалів справи не надано інших документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність факту внесення позивачем судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, та, як наслідок, підстав для повернення судового збору.

Керуючись статтями 132, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення сплаченого судового збору у справі за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Баргаміна