Справа № 420/219/19
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2021-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2021 р.м. ОдесаСправа № 420/219/19

Головуючий в І інстанції: Кравченко М.М.

Дата та місце ухвалення рішення: 04.06.2021 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Стас Л.В.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Міністерства соціальної політики України, Міністерства у справах ветеранів України про визнання дій протиправними, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Міністерства соціальної політики України, в якій просив:

- визнати протиправними дії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (в особі Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради) щодо ненадання ОСОБА_1 листа талонів на пільговий проїзд по території країн-членів СНД на право одержання проїзних документів (квитків) безоплатно із 50-відсотковою знижкою їх вартості;

- зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради (в особі Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради) надати ОСОБА_1 лист талонів на пільговий проїзд по території країн-членів СНД на право одержання проїзних документів (квитків) згідно посвідчення інваліда війни II групи міжнародного зразка за формою, що діяла станом на 01 січня 1992 року, серія НОМЕР_1 , згідно ст. 2 Угоди «Про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них», підписаною 12.03.1993 року;

- визнати протиправними дії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (в особі Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради), що полягають у порушенні вимог статті 19 Закону України «Про звернення громадян» при розгляді звернення (заяви) ОСОБА_1 від 12 грудня 2018 року вх. № 13-44/6484;

- зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради (в особі Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради) повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 12 грудня 2018 року вх. № 13-44/6484 у порядку та терміни, передбачені Законом України «Про звернення громадян»;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства соціальної політики України щодо ненадання замовлення до Міністерства фінансів України щодо виготовлення бланків листів талонів на пільговий проїзд по території країн-членів СНД на право одержання проїзних документів (квитків) безоплатно і з 50-відсотковою знижкою їх вартості;

- зобов`язати Міністерство соціальної політики України здійснити замовлення до Міністерства фінансів України на виготовлення бланків листів талонів на пільговий проїзд по території країн-членів СНД на право одержання проїзних документів (квитків) безоплатно і з 50-відсотковою знижкою їх вартості відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року № 302 «Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 травня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства соціальної політики України щодо ненадання замовлення до Міністерства фінансів України на виготовлення бланків листів талонів на пільговий проїзд по території країн-членів СНД на право одержання проїзних документів (квитків) безоплатно і з 50-відсотковою знижкою їх вартості. Зобов`язано Міністерство соціальної політики України здійснити замовлення до Міністерства фінансів України на виготовлення бланків листів талонів на пільговий проїзд по території країн-членів СНД на право одержання проїзних документів (квитків) безоплатно і з 50-відсотковою знижкою їх вартості відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року № 302 «Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року апеляційні скарги Міністерства соціальної політики України, ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 травня 2019 року скасовано та прийнято нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради в особі Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, що полягають у порушенні вимог статті 19 Закону України «Про звернення громадян» при розгляді звернення (заяви) ОСОБА_1 від 12 грудня 2018 року вх. № 13-44/6484. Визнано протиправними дії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради в особі Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо ненадання ОСОБА_1 листа талонів на пільговий проїзд по території країн-членів СНД на право одержання проїзних документів (квитків) безоплатно із 50-відсотковою знижкою їх вартості. Зобов`язано Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради в особі Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради надати ОСОБА_1 лист талонів на пільговий проїзд по території країн-членів СНД на право одержання проїзних документів (квитків) згідно посвідчення інваліда війни II групи міжнародного зразка за формою, що діяла станом на 01 січня 1992 року, серія НОМЕР_1 , згідно ст. 2 Угоди «Про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них», підписаною 12.03.1993 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2020 року, яка занесена до протоколу судового засідання, залучено Міністерство у справах ветеранів України в якості співвідповідача.

Постановою Верховного Суду від 15 липня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2019 року у справі № 420/219/19 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Міністерства у справах ветеранів України, яке є правонаступником Міністерства соціальної політики, про визнання дій протиправними, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії і в цій частині залишено в силі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 року у справі № 420/219/19. В іншій частині постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2019 року у справі № 420/219/19 залишено без змін.

27.05.2021 року до Одеського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про накладення судового контролю за виконанням рішення суду по справі № 420/219/19. У вказаному клопотанні позивач просить суд встановити судовий контроль за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 року (суддя Кравченко М.М.), яке було переглянуте в апеляційній інстанції з ухваленням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2019 року (головуючий суддя Шеметенко Л.П., судді Стас Л.В., Турецька І.О.) та у касаційній інстанції з ухваленням постанови Верховного Суду від 15.07.2020 року по справі № 420/219/19, та зобов`язати відповідачів подати у визначений судом строк звіт про виконання.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 420/219/19.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання про встановлення судового контролю, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, та порушенні норм процесуального права.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, приписи статті 382 КАС України передбачають такий вид судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів - накладення штрафу.

Колегія суддів звертає увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення.

Звертаючись до суду із клопотанням про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 420/219/19 та зобов`язання відповідачів подати у визначений судом строк звіт про виконання судового рішення, позивач послався на те, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату - рішення суду у даній справі не виконане і боржники ухиляються від виконання судового рішення і не мають наміру його виконувати у майбутньому.

Відмовляючи у задоволенні клопотання позивача, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не навів обставин та не надав доказів, які підтверджують необхідність встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі.

Проте, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що вирішуючи спірне питання та доходячи вказаного висновку, суд першої інстанції помилково не дослідив питання щодо виконання судового рішення у даній справі та не надав оцінку доводам та доказам позивача, які, на думку останнього, свідчать про невиконання судового рішення у справі № 420/219/19.

В свою чергу, досліджуючи питання щодо виконання судового рішення у справі № 420/219/19, колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують виконання судового рішення у даній справі з боку відповідачів.

Також, відмовляючи у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю, суд першої інстанції послався на отримання позивачем виконавчих листів, строк пред`явлення до виконання яких не закінчився.

Водночас, вирішуючи спірне питання, судом першої інстанції помилково не враховано, що 21.01.2021 року державним виконавцем ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення у даній справі у зв`язку з неможливістю його виконання без участі боржника.

Крім того, з вказаної постанови вбачається, що державним виконавцем двічі було накладено штраф на боржника за невиконання судового рішення за виконавчим листом, що виданий у даній справі, та направлено повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем підтверджено, що у загальному порядку виконання судового рішення, яке забезпечується насамперед через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження», вжиті всі можливі та необхідні заходи, але такі заходи не дали очікуваного результату.

Окрім того, вирішуючи спірне питання, колегія суддів зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін» («Жовнер проти України», № 56848/00, § 33, ЄСПЛ, від 29 червня 2004 року).

У вказаній справі Європейський Суд також констатував, що утримуючись протягом років від вживання необхідних заходів для виконання обов`язкових судових рішень, компетентні органи України порушили положення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Також, колегія суддів зазначає, що статтею ст. 129-1 Конституції України визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

На підставі наведеного у сукупності, враховуючи відсутність доказів щодо виконання судового рішення у справі № 420/219/19 з боку відповідачів, а також, оскільки виконавче провадження з примусового виконання судового рішення у даній справі закінчено у зв`язку з неможливістю виконати рішення суду без участі боржника, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 420/219/19 та зобов`язання відповідачів подати у визначений судом строк звіти про виконання судового рішення.

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для вирішення спірного питання, порушено норми процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню із прийняттям нового судового рішення про задоволення клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 420/219/19 та зобов`язання відповідачів подати протягом двох місяців з дня отримання цієї постанови звіти про виконання судового рішення.

При цьому, з огляду на те, що позивач звертався із клопотанням про встановлення судового контролю до суду першої інстанції та цей суд, в тому числі, є судом, що ухвалив судове рішення, а також, оскільки згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 322 КАС України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій, відповідачі підлягають зобов`язанню подати звіти про виконання судового рішення у даній справі до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 382 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 420/219/19 задовольнити.

Зобов`язати відповідачів у справі № 420/219/19 - Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, Міністерство соціальної політики України, Міністерство у справах ветеранів України подати до суду першої інстанції - Одеського окружного адміністративного суду протягом двох місяців з дня отримання цієї постанови звіти про виконання судового рішення у справі № 420/219/19.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судове рішення складено у повному обсязі 05.08.2021 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька