Справа № 500/3457/21
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3457/21

05 серпня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування рішення, відмови, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника - адвоката Волинця Сергія Анастасовича звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви (а.с.127-128) просить:

- визнати протиправними і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 21.05.2021 №86 та відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, викладену в листі № 1900-0215-8/15429 від 26.05.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу для права на пенсію наступні періоди трудової діяльності, а саме: ВО «Полярон» (рос. мова: ПО «Полярон») з 27.03.1986 по 25.06.1987, Обське державне геологічне підприємство з розвідки нафти і газу. Сургутське підприємство теплового постачання і інженерних мереж (рос. мова: Обское государственное геологическое обьединение по разведке нефти и газа. Сургутское предприятие теплового снабжения и инженерных сетей) з 06.07.1987 по 21.08.1987, радгосп «Новопокровський» Держагропром РРФСР (рос. мова: совхоз «Новопокровский» Госагропром РСФСР) з 01.09.1987 по 26.10.1987, Львівський автобусний завод ім. 50-річчя СРСР (рос. мова: Львовский автобусный завод им. 50-летия СССР») з 21.01.1988 по 16.11.1988, Трест «Уренгойпромбуд» Головуренгойгазбуд - Будівельне управління №4 (рос. мова: Трест «Уренгойпромстрой. Главуренгазстроя. Строительное управление №4) з 01.12.1988 по 05.01.1990, та призначити пенсію відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 08.01.2021.

В обґрунтування позову вказано, що у зв`язку з досягненням віку, необхідного для призначення пенсії (60 років), ОСОБА_1 19.02.2021 та 14.05.2021 звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із відповідними заявами про призначення пенсії за віком, подавши необхідні документи. Однак відповідач відмовив у призначенні пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу позивача лише 25 років 04 місяці 13 днів при необхідному стажу для призначення пенсії 28 років.

Разом з тим, всупереч записам трудової книжки НОМЕР_1 , відповідач не зарахував періоди трудової діяльності ОСОБА_1 у ВО «Полярон» (з 27.03.1986 по 25.06.1987 або 1 рік 02 місяці 28 днів), в Обському державному геологічному підприємстві з розвідки нафти і газу (з 06.07.1987 по 21.08.1987 або 0 років 01 місяць 15 днів), радгоспі «Новопокровський» Держагропром РРФСР (з 01.09.1987 по 26.10.1987 або 0 років 01 місяць 25 днів), Львівському автобусному заводі ім. 50-річчя СРСР (з 21.01.1988 по 16.11.1988 або 0 років 09 місяців 25 днів), Тресті «Уренгойпромбуд» Головуренгойгазбуд - Будівельне управління №4 (з 01.12.1988 по 05.01.1990 або 01 рік 01 місяць 04 дні), оскільки трудова книжка не відповідає правилам її заповнення (нечіткий відтиск печатки на титульному аркуші).

Таким чином, на переконання представника позивача, до страхового стажу ОСОБА_1 протиправно не зараховано 03 роки 05 місяців 04 дні. Відтак останній не погоджується з рішенням відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком з огляду на те, що трудовий стаж позивача у спірні періоди підтверджується належними записами трудової книжки, яка є основним документом, який підтверджує стаж роботи для призначення пенсії і вини працівника у допущених недоліках при заповнені трудової книжки немає.

Також стверджує, що з урахуванням підтвердженого трудового стажу відповідачем - 25 років 04 місяці 13 днів та стажу в кількості 03 роки 05 місяців 04 дні, страховий стаж позивача становитиме 28 років 09 місяців 17 днів, що є достатнім для призначення пенсії за віком.

Вважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 21.05.2021 №86 та відмову в призначенні пенсії за віком, викладену в листі № 1900-0215-8/15429 від 26.05.2021, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 22.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання на 14.07.2021 о 09.30 год.

12.07.2021 до суду надійшов відзив на позов, у якому Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Так, представник відповідача зазначає, що згідно документів, долучених до заяв на призначення пенсії за віком від 19.02.2021 та від 14.05.2021, з урахуванням інформації, відображеної в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж позивача складає 22 роки 11 місяців 17 днів, а стаж для розрахунку права на пенсію складає 25 років 04 місяці 13 днів, що є меншим за необхідний, а отже для призначення пенсії за віком підстав немає.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомляє, що при обчисленні страхового стажу не зараховано періоди роботи в ВО «Полярон» з 06.07.1987 по 21.08.1987, Обському державному геологічному підприємстві з розвідки нафти і газу з 01.09.1987 по 26.10.1987, радгоспі «Новопокровський» з 21.01.1988 по 16.11.1988, Львівському автобусному заводі з 01.12.1988 по 05.01.1990, Тресті «Уренгойпромбуд» - Будівельне управління №4 з 01.12.1988 по 05.01.1990, оскільки, на титульному аркуші трудової книжки НОМЕР_1 позивача нечіткий відбиток печатки, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, тому обчислення страхового стажу здійснено у відповідності до представлених уточнюючих документів.

Також представник відповідача звертає увагу, що періоди, які не враховані до страхового стажу, можна підтвердити шляхом надання уточнюючих довідок.

З огляду на вказане позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком (рішення від 21.05.2021 №86) (а.с.54-56).

Ухвалою суду від 14.07.2021 розгляд справи відкладено на 27.07.2021 за клопотанням представника позивача.

У судовому засіданні 27.07.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 27.07.2021, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, оголошено перерву у розгляді справи до 05.08.2021 та витребувано додаткові докази.

30.07.2021 від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує з урахуванням їх уточнення (а.с.129).

04.08.2021 до суду від відповідача надійшов розрахунок незарахованого періоду роботи позивача до стажу для призначення пенсії з 06.07.1987 по 05.01.1990 (а.с.129-132), а 05.08.2021 представником відповідача подано клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.134).

З огляду на заяви учасників справи про розгляд справи за їх відсутності, враховуючи положення частини третьої статті 194, статті 229 КАС України розгляд справи продовжено у поряду письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, у судовому засіданні 27.07.2021, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи письмовими доказами, встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19.02.2021 та 14.05.2021 звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявами про призначення пенсії за віком та доданими до них документами, перелік яких відображено у відповідних розписках-повідомленнях (а.с.9-10, 11-14, 59-61, 62-66).

Однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 21.05.2021 №86 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком (а.с.67).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №1900-0215-8/15429 від 26.05.2021 позивачу повідомлено, що на титульному аркуші трудової книжки НОМЕР_1 нечіткий відбиток печатки, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, тому обчислення страхового стажу здійснено у відповідності до представлених уточнюючих документів.

Згідно документів, долучених до заяв на призначення пенсії за віком від 19.02.2021 та від 14.05.2021, з урахуванням інформації, відображеної в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж ОСОБА_1 складає 22 роки 11 місяців 17 днів, а стаж для розрахунку права на пенсію складає 25 років 04 місяці 13 днів, що є меншим за необхідний, а отже для призначення пенсії за віком підстав немає (а.с.7-8).

Позивач вважає таке рішення відповідача та відмову, оформлену листом, протиправними, стверджує, що не зарахування до страхового стажу спірних періодів роботи порушує його право на соціальний захист, а тому звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV).

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативі незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру тривалості роботи і тривалості перерв.

За змістом положень статті 62 Закону України № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Пунктом 17 Порядку №637 визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 Порядку №637).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Судом досліджено записи трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (дата заповнення титульної сторінки 02.07.1981) щодо спірних періодів роботи позивача у ВО «Полярон», Обському державному геологічному підприємстві з розвідки нафти і газу. Сургутське підприємство теплового постачання і інженерних мереж, радгоспі «Новопокровський» Держагропром РРФСР, Львівському автобусному заводі ім. 50-річчя СРСР, Тресті «Уренгойпромбуд» Головуренгойгазбуд - Будівельне управління №4 (а.с.17-19, 76 зворот - 78 зворот):

Розділ «Відомості про роботу»:

ВО «Полярон»:

запис №18, 27.03.1986, прийнятий в інструментальний цех учнем фрезерувальника;

запис №20, 25.06.1986, звільнений за власним бажанням;

Обське державне геологічне підприємство з розвідки нафти і газу. Сургутське підприємство теплового постачання і інжерерних мереж:

запис№21, 06.07.1987, прийнятий штукатуром-малярем 3 розряду;

запис №22, 21.08.1987, звільнений (за закінченням тимчасової роботи);

Радгосп «Новопокровський» Держагропром РРФСР:

запис №23, 01.09.1987, прийнятий на роботу слюсарем;

запис №24, 26.10.1987, звільнений за власним бажанням;

Львівський автобусний завод ім. 50-річчя СРСР:

запис №27, 21.01.1988, прийнятий в штампово-інструментальний цех фрезерувальником другого розряду;

запис №28, 16.11.1988, звільнений за власним бажанням у зв`язку з виїздом на роботу в район Крайньої Півночі;

Трест «Уренгойпромбуд» Головуренгойгазбуд - Будівельне управління №4:

запис №29, 01.12.1988, прийнятий на роботу вахтовим методом штукатуром 3 розряду;

запис №30, 05.01.1990, звільнений з роботи за власним бажанням.

Відповідачем не зараховано до страхового стажу позивача вказані періоди роботи через нечіткість відбитку печатки на титульному аркуші його трудової книжки.

Перевіряючи доводи сторін щодо наявності чи відсутності підстав для зарахування до страхового стажу спірних періодів роботи ОСОБА_1 , суд зазначає, що порядок ведення трудових книжок на момент заповнення трудової книжки позивача (дата заповнення титульної сторінки 02.07.1981, на якій, за твердженням відповідача, нечіткий відбуток печатки), було врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, від 20.06.1974 №162, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР (далі - Інструкція №162).

Пунктом 1 Інструкції № 162 визначалося, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання та обліку, регулюються постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 06.09.1973 № 656 «Про трудові книжки працівників та службовців» (далі - Порядок № 656) та цією Інструкцією.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 656 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, у тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого терміну з дня прийняття на роботу (пункт 2.2 Інструкції №162).

Пунктом 2.3 Інструкції № 162 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

За змістом пункту 2.10 Інструкції № 162 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки.

Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей.

Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнялася трудова книжка (пункт 2.11 Інструкції №162).

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (пункт 4.1 Інструкції № 162).

Отже, з системного аналізу вказаних вище норм слідує, що вимоги щодо проставлення на титульному аркуші трудової книжки працівника відбитку печатки підприємства, на якому вперше заповнялася трудова книжка, прямо передбачені Інструкцією № 162, що була чинною на час заповнення титульного аркуша трудової книжки ОСОБА_1 .

При цьому з дослідженого в судовому засіданні титульного аркуша трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 вбачається дата її заповнення 02.07.1981, наявний також підпис особи, уповноваженої на видачу трудових книжок та відбиток печатки підприємства, уповноваженою особою якого було заповнено трудову книжку (Тернопільський комбайновий завод), однак відбиток печатки нечіткий (а.с.15, 74). У відомостях про роботу трудової книжки позивача наявні записи №3 від 03.07.1981 про прийняття на роботу в Тернопільський комбайновий завод (підприємство, на якому вперше заповнялася трудова книжка) та №4 від 12.07.1982 про звільнення з роботи за власним бажанням (а.с.15, 74 зворот). Як слідує з довідки Архівного відділу Тернопільської міської ради від 11.11.2020 №1133 26-63, у документах архівного фонду «Товариство з обмеженою відповідальністю «ТВФ «Ротор» (ВАТ «ТеКЗ», Тернопільський комбайновий завод), в особових картках звільнених за 1982 рік, є відомості, що наказом від 02.07.1981 № 46, ОСОБА_1 , 1961 р.н., з 03.07.1981 прийнято на роботу слюсаря механічно-збиральних робіт 3 розряду. Згідно наказу від 12.07.1982 № 100, ОСОБА_1 , слюсаря механічно-збиральних робіт 3 розряду, звільнено з 12.07.1982 (а.с.37, 110).

Водночас суд звертає увагу, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.

Наведене цілком узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, висновки якого мають враховувати суди відповідно до положень частини п`ятої статті 242 КАС України.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Таким чином, нечіткість відбитку печатки підприємства, на якому вперше заповнялася трудова книжка позивача, на титульному аркуші трудової книжки, при дотриманні усіх вимог щодо порядку оформлення запису, не є підставою для не зарахування спірних періодів до стажу його роботи.

При цьому суд зазначає, що у трудовій книжці позивача у відомостях про роботу наявні відповідні записи про прийняття його на роботу у вищевказані підприємства та про звільнення з роботи, мають місце повні найменування підприємств (у вигляді відтисків штампів), вказані як заголовки перед записами про прийняття позивача на роботу, а також усі записи про звільнення ОСОБА_1 з вказаних підприємств засвідчені підписами та скріплені печатками відповідних підприємств (а.с.17-19, 76 зворот - 78 зворот).

Отже, належними записами трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 беззаперечно підтверджуються періоди його роботи у ВО «Полярон» з 27.03.1986 по 25.06.1987, в Обському державному геологічному підприємстві з розвідки нафти і газу. Сургутське підприємство теплового постачання і інженерних мереж з 06.07.1987 по 21.08.1987, радгоспі «Новопокровський» Держагропром РРФСР з 01.09.1987 по 26.10.1987, Львівському автобусному заводі ім. 50-річчя СССР з 21.01.1988 по 16.11.1988, Тресті «Уренгойпромбуд» Головуренгойгазбуд - Будівельне управління №4 з 01.12.1988 по 05.01.1990, які підлягають зарахуванню до страхового стажу ОСОБА_1 .

Відтак наявні достатні обґрунтовані підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи у ВО «Полярон» з 27.03.1986 по 25.06.1987, в Обському державному геологічному підприємстві з розвідки нафти і газу з 06.07.1987 по 21.08.1987, радгоспі «Новопокровський» Держагропром РРФСР з 01.09.1987 по 26.10.1987, Львівському автобусному заводі ім. 50-річчя СССР з 21.01.1988 по 16.11.1988, Тресті «Уренгойпромбуд» Головуренгойгазбуд - Будівельне управління №4 з 01.12.1988 по 05.01.1990.

У цій частині позов підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 21.05.2021 №86 та відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, викладеної в листі № 1900-0215-8/15429 від 26.05.2021, та про зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 08.01.2021, суд зазначає таке.

За змістом статті 26 Закону № 1058-ІV право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи, які народилися з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року, за наявності страхового стажу не менше 28 років.

Як слідує з розрахунку зарахованого відповідачем страхового стажу позивача, на час звернення за призначенням пенсії загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 25 років 04 місяці 13 днів (а.с.38, 69). При цьому у разі зарахування вищевказаних спірних періодів роботи позивача до страхового стажу, його страховий стаж становитиме понад 28 років та є достатнім для призначення пенсії за віком, що свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо скасування рішення відповідача та його відмови у призначені пенсії позивачу і зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком.

Суд звертає увагу, що на вимогу суду відповідачем наданий розрахунок незарахованого страхового стажу позивача з 06.07.1987 по 05.01.1990, який складає 2 роки 2 місяці 13 днів (а.с.129-132), проте до цього розрахунку включені не всі спірні періоди, зокрема період роботи з 27.03.1986 по 26.06.1987, що додатково становить стаж 1 рік 2 місяці 28 днів. А відтак, позивач має достатньо страхового стажу (більше 28 років) для призначення пенсії за віком.

Відтак, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 21.05.2021 №86 та відмова ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, викладена в листі № 1900-0215-8/15429 від 26.05.2021, є протиправними та підлягають скасуванню.

З приводу дати, з якої слід призначити пенсію ОСОБА_1 , то суд зауважує, що згідно з пунктом 1 частини першої Закону № 1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З аналізу наведеної норми Закону №1058-ІV вбачається, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося до спливу трьох місяців з дня виникнення права на призначення такої пенсії.

Матеріалами справи підтверджено, що пенсійного віку позивач набув 07.01.2021. Із заявою про призначення пенсії вперше звернувся 19.02.2021, тобто до спливу трьох місяців з дня досягнення ним пенсійного віку.

Відтак з урахуванням наведеного та положень частини першої статті 45 Закону №1058-IV, беручи до уваги факт звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії 19.02.2021, суд дійшов висновку, що ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, буде зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком з 08.01.2021 (з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку).

Відповідно до положень частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач не довів правомірності оскаржуваної відмови у зарахуванні визначеного періоду роботи до страхового стажу позивача та призначенні йому пенсії за віком.

Перевіряючи дотримання критеріїв, яким має відповідати рішення, дії суб`єкта владних повноважень, визначених частиною другою статті 2 КАС України, суд вважає, що такі не дотримані, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені законами України, не обґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення дій, недобросовісно, нерозсудливо, непропорційно та з формальних підстав відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, то відповідно до частини першої статті 139 КАС України до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає судовий збір у розмірі 908,00 грн, сплачений відповідно до квитанції №56439659 від 14.06.2021 (а.с.42).

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування рішення, відмови, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 21.05.2021 №86 та відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, викладену в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 1900-0215-8/15429 від 26.05.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи у ВО «Полярон» з 27.03.1986 по 25.06.1987, в Обському державному геологічному підприємстві з розвідки нафти і газу. Сургутське підприємство теплового постачання і інженерних мереж з 06.07.1987 по 21.08.1987, радгоспі «Новопокровський» Держагропром РРФСР з 01.09.1987 по 26.10.1987, Львівському автобусному заводі ім. 50-річчя СССР з 21.01.1988 по 16.11.1988, Тресті «Уренгойпромбуд» Головуренгойгазбуд - Будівельне управління №4 з 01.12.1988 по 05.01.1990.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 08.01.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім грн 00 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі, 3, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14035769).

Повний текст рішення складено та підписано 05 серпня 2021 року.

Суддя Чепенюк О.В.