Справа № 380/8891/21
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/8891/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клименко О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 до Сихівської районної адміністрації виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 (Позивачка), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Сихівської районної адміністрації виконавчого комітету Львівської міської ради (Відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати акт індивідуальної дії, а саме відмову Сихівської районної адміністрації виконавчого комітету Львівської міської ради в реєстрації місця проживання малолітнього ОСОБА_2 та зобов`язати Сихівську районну адміністрацію виконавчого комітету Львівської міської ради зареєструвати місце проживання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за наступною адресою: АДРЕСА_1 ;

- стягнути з Сихівської районної адміністрації виконавчого комітету Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на оплату судового збору в розмірі 904,00 грн.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності подружжя належить квартира АДРЕСА_2 .

05.04.2021 р. ОСОБА_2 за згодою позивачки була подана до Сихівської районної адміністрації виконавчого комітету Львівської міської ради через ЦНАП заява про реєстрацію місця проживання малолітнього сина дитини ОСОБА_2 у належну квартиру АДРЕСА_2 .

06.04.2021 р. було отримано відповідь, у відповідності до якої відмовлено у реєстрації місця проживання у зазначеній вище квартирі. Відмова ґрунтується на тому, що існує ухвала Сихівського районного суду м. Львова у справі № 464/7080/20, якою накладено арешт на дану квартиру.

Відмова в реєстрації місця проживання малолітньої дитини була оскаржена до виконавчого комітету Львівської міської ради, як до вищестоящого органу.

26.05.2021 р. представником позивачів ОСОБА_3 було отримано відповідь за результатами розгляду скарги позивачки, відповідно до якої теж відмовлено в здійсненні місця реєстрації дитини.

Позивачка вважає відмову відповідача у реєстрації її малолітнього сина ОСОБА_2 протиправною, стверджує, що накладений арешт на зазначену вище квартиру з метою забезпечення позову не обмежує права співвласників квартири ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у реєстрації місця проживання їх малолітнього сина за місцем реєстрації одного із батьків, а тому висновок Сихівської районної адміністрації щодо такого правового наслідку арешту квартири як обмеження у реєстрації місця проживанні в ній не відповідає вимогам закону.

Вказує, що відповідно до ст. 9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено вичерпний перелік підстав для відмови, окрім того оскаржуване рішення було прийняте відповідачем із порушенням встановленого Законом терміну, а саме 06.04.2021 р., попри те, що законні представники звернулись із відповідною заявою 05.04.2021 р.

Саме тому позивач просить визнати протиправним і скасувати акт індивідуальної дії, а саме відмову Сихівської районної адміністрації виконавчого комітету Львівської міської ради в реєстрації місця проживання малолітнього ОСОБА_2 та зобов`язати Сихівську районну адміністрацію виконавчого комітету Львівської міської ради зареєструвати місце проживання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за наступною адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просив позов задоволити, пояснила, що просить скасувати відмову Сихівської районної адміністрації виконавчого комітету Львівської міської ради в реєстрації місця проживання малолітнього ОСОБА_2 , яка викладена у заяві від 05.04.2021 року.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 підтримав позицію позивачки, викладену у позовній заяві.

Відповідач у поданому 24.06.2021 року на позовну заяву відзиві проти позову заперечив з підстав, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради із заявами про зняття з реєстрації місця проживання їхнього сина ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_3 та реєстрацію його місця проживання за адресою АДРЕСА_1 . Вказані заяви зареєстровані у Центрі надання адміністративних послуг м. Львова 05.04.2021 за номерами 3-К-27756/АП-3-34 та 3-К-27760/АП-3-34.

Відповідач вказує, що при здійсненні реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання особи діє певний порядок, який врегульований Правилами реєстрації місця проживання, які затверджені постановою КМУ від 02 березня 2016 року №207 (далі-Правила).
На виконання п.19 Правил працівником органу реєстрації місця проживання отримано відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо квартири АДРЕСА_2 . Згідно отриманих відомостей встановлено, що на квартиру АДРЕСА_2 накладено арешт.

Відповідач стверджує, що вселення та надання згоди на реєстрацію місця проживання будь-яких осіб зі сторони власника є розпорядженням належним майном, в даному випадку квартирою АДРЕСА_2 .

Також звертає увагу, що Сихівською районною адміністрацією Львівської міської ради при прийнятті відмови у реєстрації місця проживання сина, жодним чином не порушено права ОСОБА_2 на користування майном, оскільки він про порушення його прав на вказану квартиру при оформленні відмови у реєстрації сина не звертається.

Окрім цього, відповідно до поданої до позовної заяви позивачкою ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 28.12.2020 у справі №464/7080/20 слідує, що така квартира є предметом іпотеки. В той час, як п. 18 Правил передбачено, що у разі перебування житла в іпотеці, довірчій власності як способу забезпечення виконання зобов`язань для реєстрації місця проживання особи додатково подається письмова згода відповідного іпотекодержателя довірчого власника.

Щодо термінів розгляду заяв від 05.04.2021 за номерами 3-К-27756/АП-3-34 та 3-К-27760/АП-3-34 в Центр надання адміністративних послуг м. Львова подано 05.04.2021, про що свідчить штамп адміністратора про отримання та реєстрацію заяв. Адміністратором Центру надання адміністративних послуг м. Львова вказані заяви було передано Сихівській районній адміністрації ЛМР 06.04.2021, про що свідчить відповідний реєстр з відміткою про дату отримання та підписом відповідальної особи.

06.04.2021 відповідальним працівником органу реєстрації відмовлено у реєстрації та знятті з реєстрації ОСОБА_2 у зв`язку із арештом квартири АДРЕСА_2 .

Отже, при розгляді та вирішенні заяв про зняття з реєстрації місця проживання та про реєстрацію місця проживання від 05.04.2021 за номерами 3-К-27756/АП-3-34 та 3-К-27760/АП-3-34, Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради діяла в межах наданих повноважень та згідно Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Правил реєстрації місця проживання, які затверджені Постановою КМУ від 02 березня 2016 року № 207.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, просила в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 07 червня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі з повідомленням (викликом) осіб. Витребувано належним чином засвідчену копію ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 28.12.2020 у справі №464/7080/20, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 06 липня 2021 року, яка занесена в протокол судового засідання, залучено до участі в справі ОСОБА_2 , як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача

Ухвалою суду від 06.07.2021 року було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача від 05 липня 2021 року про закриття провадження у справі.

В судовому засіданні 06.07.2021 року ухвалою суду, що занесена в протокол судового засідання суд ухвалив розглянути справу в порядку і строки передбаченими ст. 258 та ст. 262 КАС України.

Суд заслухав пояснення представників позивачки та відповідача, третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради із заявами про зняття з реєстрації місця проживання їхнього сина ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_3 та його реєстрацію місця проживання за адресою АДРЕСА_1 . Вказані заяви зареєстровані у Центрі надання адміністративних послуг м. Львова 05.04.2021 за номерами 3-К-27756/АП-3-34 та 3-К-27760/АП-3-34.

06.04.2021 р. відповідачем було відмовлено у реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 ., про що свідчить напис на звороті заяви № 3-К-27760/АП-3-34 від 05.04.2021 року, підстава: «Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно арешт нерухомого майна».

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до Виконавчого комітету Львівської міської ради зі скаргою на дії посадових осіб Сихівської районної адміністрації ЛМР.

25.05.2021 р. листом №34-вих-43263 ОСОБА_1 була надана відповідь, в якій вказано, що працівник органу реєстрації місця проживання районної адміністрації під час прийняття рішення про відмову у реєстрації місця проживання діяв в межах наданих повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства.

Предметом спору у даній справі є рішення суб`єкта владних повноважень про відмову у реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 ., за наслідками розгляду заяви позивачки № 3-К-27760/АП-3-34 від 05.04.2021 року, а саме процедура прийняття спірного рішення в частині підстав та строків його прийняття.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження регулює відповідно до Конституції України Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року №1382-IV (далі - Закон №1382-IV).

Відповідно до вимог статті 1 Закону №1382-IV дія цього Закону поширюється на громадян України, а також на іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, відповідно до їх прав та свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Частиною 1 статті 2 Закону №1382-IV передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Згідно статті 3 Закону №1382-IV місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону №1382-IV для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг): письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших, ніж передбачених цією статтею, документів (частина 8 статті 6 Закону №1382-IV).

Підстави для відмови в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання визначені ст. 9-1 Закону №1382-IV.

Орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо:

особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію;

у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними;

для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку.

Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.

Статтею 10 Закону №1382-IV визначено, що правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів, порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог статті 10 Закону №1382-IV постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207 затверджено Правила здійснення реєстрації місця проживання (далі - Правила №207).

Пунктом 8 Правил №207 передбачено, що документи для здійснення реєстрації / зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи подаються до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) з урахуванням вимог Закону України «Про адміністративні послуги».

Пунктом 11 Правил №207 орган реєстрації відмовляє в реєстрації / знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років. Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що орган реєстрації відмовляє у реєстрації місця проживання, якщо особа не подасть необхідних документів або інформації.

При цьому, як зазначалось вище, для реєстрації особа подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг): письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації.

Пунктом 18 Правил №207 передбачено, що для реєстрації місця проживання особа або її представник подає:

1) заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8;

2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження. Реєстрація місця проживання дітей, які є іноземцями чи особами без громадянства, здійснюється за умови внесення даних про дітей до посвідки на постійне або тимчасове проживання їх батьків та копії свідоцтва про народження. Документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами;

3) квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу);

4) документи, що підтверджують, зокрема:

право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників);

5) військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку);

6) заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 11 (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання).

Водночас, пункт 18 доповнено новим абзацом згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.2020 р. № 481, за приписами якого у разі перебування житла в іпотеці, довірчій власності як способу забезпечення виконання зобов`язань для реєстрації місця проживання особи додатково подається письмова згода відповідного іпотекодержателя або довірчого власника.

Аналіз наведених норм, зокрема абз. 6 п.18 Правил №207, вказує, що здійсненню реєстрації місця проживання передує зняття з реєстрації попереднього місця проживання, про що в обов`язковому порядку подається заява про зняття з реєстрації місця проживання особи.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, підставою для відмови у реєстрації місця проживання дитини стало: «Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно арешт нерухомого майна», отже недотримання позивачем вимог чинного законодавства при подачі відповідної заяви, а саме п.18 Правил в частині не надання згоди іпотекодержателя, про що вказано у відзиві на позовну заяву.

Згідно ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 28.12.2020 у справі №464/7080/20 слідує, що на квартиру АДРЕСА_2 , належної на праві приватної власності ОСОБА_2 накладено арешт, дана обставина не заперечувалась сторонами та підтверджена інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 45-46).

В той же час, згідно долученої до матеріалів справи заяви ОСОБА_2 від 05.04.2021 №3-К-27756/АП-3-34 про зняття з реєстрації місця проживання малолітнього сина ОСОБА_2 у зв`язку із вибуттям за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 42) у знятті з реєстрації місця проживання відмовлено: «Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно арешт нерухомого майна».

Проте жодних доказів щодо оскарження або скасування даної відмови у знятті з реєстрації місця проживання малолітнього сина позивачки ОСОБА_2 до матеріалів справи не долучено, не надано таких і під час розгляду справи. Більше того, така відмова не є предметом розгляду даної справи, адже з такою заявою звертався ОСОБА_2 , а не позивачка у дані справі.

Натомість суд повторно наголошує, що здійсненню реєстрації місця проживання передує зняття з реєстрації попереднього місця проживання. Отже, за будь-яких обставин у разі наявності відмови у знятті з реєстрації місця проживання жодні дії відносно здійснення реєстрації місця проживання не можуть бути вчинені.

Беручи до уваги зміст спірних правовідносин у цій справі, суд вважає за необхідне зазначити, що рішення про відмову Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради в реєстрації місця проживання малолітнього ОСОБА_2 , в інтересах якого звернулась позивачка ОСОБА_1 у даній справі безпосередньо пов`язане із оскарженням (або скасуванням) відмови у знятті з реєстрації малолітнього ОСОБА_2 , в інтересах якого звертався ОСОБА_2 .

В контексті наведеного, суд враховує, що здійснюючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законі інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акту чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Зміст указаних норм процесуального закону дає підстави для висновку, що задоволені в адміністративному судочинстві можуть бути вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Враховуючи наведене, а також те, що позивачкою обрано помилковий спосіб захисту порушеного права, який не забезпечить відновлення порушеного права позивачки, у суду відсутні правові підстави для визнання протиправним і скасування відмови Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради в реєстрації місця проживання малолітнього ОСОБА_2 , про що свідчить напис на звороті заяви № 3-К-27760/АП-3-34 від 05.04.2021 року.

В частині доводів позивачки стосовно того, що оскаржуване рішення прийняте не в день подання заявником заяви про реєстрацію місця проживання та необхідних документів, суд зазначає.

Відповідно до пункту 23 Правил №207 працівник органу реєстрації в день звернення особи або її представника чи в день отримання документів від центру надання адміністративних послуг або представника спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту, посадової особи виконавців послуг з управління (утримання) багатоквартирного будинку (гуртожитку), об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителя багатоквартирного будинку, органів державної реєстрації актів цивільного стану або даних від органу соціального захисту населення: приймає рішення про реєстрацію або про відмову у реєстрації місця проживання особи.

Факт подання позивачкою 05.04.2021 року документів до Центру надання адміністративних послуг підтверджується наявними матеріалами справи та не заперечується позивачкою.

При цьому, представник відповідача зазначив, що поданий позивачем пакет документів надійшов до відповідача 06.04.2021 року, а тому саме в цей день прийнято оскаржуване рішення.

Відтак суд приходить до висновку про безпідставність доводів позивачки у цій частині.

Як наслідок, у суду відсутні підстави для задоволення похідної позовної вимоги щодо зобов`язання Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради зареєструвати місце проживання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за наступною адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Відповідно до вимог ч. 1, п.2 ч.2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, оскільки позивачкою обрано помилковий спосіб захисту порушеного права, який не забезпечить відновлення порушеного права позивачки, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України повернення судових витрат позивачу, якому відмовлено у задоволенні позову не передбачено.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ), яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 до Сихівської районної адміністрації виконавчого комітету Львівської міської ради (пр. Ч. Калини, 66, м. Львів, 79054) про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дій відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повне рішення складено 04.08.2021 року.

Суддя Клименко О.М.