Справа № 759/11276/18
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2021-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2021 року м. Київ № 759/11276/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області

третя особа ОСОБА_2

про визнання протиправним та скасування рішення від 27.06.2018,

зобов`язання вчинити певні дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Святошинського районного суду м. Києві з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області (далі-відповідач), третя особа ОСОБА_2 , в якому просить суд ( з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 17.10.2018):

- визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 27.06.2018;

- зобов`язати Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Київської області передати матеріали справи відносно адвоката ОСОБА_2 прокурору або органу досудового розслідування;

- до закінчення досудового розслідування заборонити Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури Київської області приймати будь-які рішення відносно адвоката ОСОБА_2 .

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що адвокатом ОСОБА_2 був складений документ «заперечення проти позову про відшкодуваня моральної шкоди» із долученням до нього в якості доказу-документа з недостовірною інформацією, що має ознаки вчинення злочину як адвокатом так і його клієнтом. Позивачем подано заяву до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області про притягнення адвоката ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності. Вказано, що Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Київської області при прийнятті рішення відносно адвоката ОСОБА_2 не досліджено та не надано належної оцінки доказам, що мають значення для прийняття рішення.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.07.2018 адміністративний позов ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 07.09.2018, адміністративну справу №759/11276/18 розподілено на суддю Літвінову А.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.09.2018 прийнято до розгляду адміністративну справу №759/11276/18 та відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. Запропонувано відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати відзив на позовну заяву.

Також відповідачем надано суду копію дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_2 № 74/18.

Третьою особою пояснень стосовно позовних вимог подано не було.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 27.06.2018 відмовлено в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю ознак дисциплінарного проступку в діях адвоката, за заявою ОСОБА_1 від 29.05.2018.

Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач і звернувся з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначені Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" № 5076-VI від 05.07.2012 (далі - Закон № 5076-VI).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону №5076-VI адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Як вбачається з Єдиного реєстру адвокатів України (https://erau.unba.org.ua/) ОСОБА_2 є адвокатом відповідно до свідоцтва НОМЕР_1 від 30.06.2005, виданого Київською обласною Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 1 Закону №5076-VI адвокатське самоврядування - гарантоване державою право адвокатів самостійно вирішувати питання організації та діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 2 Закону № 5076-VI передбачено, що адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною третьою статті 2 Закону № 5076-VI з метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

Дисциплінарна відповідальність адвоката передбачена розділом VI Закону № 5076-VI.

Статтею 33 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" унормовано загальні умови дисциплінарної відповідальності адвоката, а саме адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом. Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку. Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Відповідно до положень статті 34 Закону №5076-VI підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом. Не є підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності винесення судом або іншим органом рішення не на користь його клієнта, скасування або зміна судового рішення або рішення іншого органу, винесеного у справі, в якій адвокат здійснював захист, представництво або надавав інші види правової допомоги, якщо при цьому не було вчинено дисциплінарного проступку.

При цьому, відповідно до вимог статті 36 Закону №5076-VI право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки. Не допускається зловживання правом на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у тому числі ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав, і використання зазначеного права як засобу тиску на адвоката у зв`язку із здійсненням ним адвокатської діяльності. Дисциплінарну справу стосовно адвоката не може бути порушено за заявою (скаргою), що не містить відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката, а також за анонімною заявою (скаргою).

Згідно з положеннями статті 38 Закону України №5076-VI заява (скарга) щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, реєструється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до дисциплінарної палати. Член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань. Під час проведення перевірки член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом. Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, фізичні особи, яким надіслано запит члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, зобов`язані не пізніше десяти робочих днів з дня отримання запиту надати відповідну інформацію, копії документів. Відмова в наданні інформації на запит члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, передбачену законом. За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи. Заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Згідно положень статті 50 Закону №5076-VI до повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури належать, зокрема, здійснення дисциплінарного провадження стосовно адвокатів.

З наведених норм законодавства вбачається, що підставою для порушення дисциплінарного провадження є заява, яка містить документально підтверджені факти порушення адвокатом вимог Правил адвокатської етики, або іншого законодавства, яке регулює діяльність адвокатів.

Варто також зауважити, що критерій добросовісності адвоката при наданні ним правової допомоги, в контексті вимог Правил адвокатської етики, зобов`язує останнього, з урахуванням всіх обставин та можливих правових наслідків, використовувати всі надані йому законодавством можливості з метою захисту прав клієнта та належного виконання власних професійних обов`язків.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем 29.05.2018 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області було подано заяву (вх. № 691) про притягнення адвоката ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності. В заяві вказується, що в період з 29.03.2017 по 20.10.2017 в Бориспільському міськрайонному суді Київської області розглядалась справа № 359/2598/17 за його позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди. Правову допомогу відповідачам, згідно з договором, надавав адвокат ОСОБА_2 . Адвокатом було подано заперечення на позов заявника. Це заперечення було складено при повному ігноруванні Правил адвокатської етики, вимог законодавства та з залученням в якості доказу неіснуючого будівельного паспорта та підроблених документів. Реально це була спроба узаконити відповідачами незаконне будівництво. Заперечення адвокатом подавались не по суті позовних вимог, а були подані до суду з метою переведення розгляду справи в русло будівництва та замовчування організованого відповідачами терору хворих людей похилого віку шляхом безпідставних наклепів з наміром завдання їм шкоди.

Таким чином, на думку заявника, складені адвокатом заперечення мають ознаки підробки офіційного документу, тобто вчинення ним та його клієнтами кримінального злочину. Окрім того, заявник вважає, що адвокат порушив Правила адвокатської етики, оскільки у запереченні на позов проявив некомпетентність та необізнаність з містобудівним законодавством. Отже, заявник вважав, що адвокат ОСОБА_2, в процесі представництва інтересів відповідачів, порушив вимоги Правил адвокатської етики та просить позбавити адвоката ОСОБА_2 права на заняття адвокатською діяльністю з виключенням його з Єдиного реєстру адвокатів України.

З аналізу матеріалів дисциплінарної справи адвоката ОСОБА_2 №74/18, вбачається, що після прийняття заяви позивача відповідачем було проведена перевірки обставин викладених у заяві (скарзі) ОСОБА_1 про дисциплінарний проступок адвоката ОСОБА_2 на підставі статті 38 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Також адвокатом ОСОБА_2 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області було надано пояснення. До пояснення адвокат долучив: копію договору про надання правової допомоги; довіреність ОСОБА_3 на ведення її справи в суді; копію рішення Бориспільського міськрайонного суду від 20.10.2017; копію ухвали Апеляційного суду Київської області від 04.01.2018; копію заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення; копію ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 30.03.2018.

За наслідками розгляду заяви (скарги) та на підставі виявлених перевіркою обставин 27.06.2018 Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Київської області було прийнято рішення, яким, за заявою ОСОБА_1 від 29.05.2018, відмовлено в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю ознак дисциплінарного проступку в діях адвоката.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що відповідач перевіривши надані позивачем докази та документи прийшов до висновку про відсутність фактичних даних щодо порушення адвокатом ОСОБА_2 положень Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

В оскаржуваному рішенні Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Київської області від 27.06.2018 зазначено, що аналізуючи матеріали перевірки за скаргою, є очевидним, що дії адвоката ОСОБА_2 з представництва інтересів відповідачів у справі, не суперечать ані вимогам ЦПК України, ані вимогам Правил адвокатської етики, а саме, заявник є позивачем у справі, яка розглядалась судом, а адвокат надавав правову допомогу іншій стороні, тобто відповідачам і подання заперечень на позов є процесуальним правом відповідачів або їх представника - адвоката ОСОБА_2. Отже, і участь у справі адвоката ОСОБА_2., як представника відповідачів, як і подання ним заперечень на позов, не суперечить вимогам Цивільного процесуального Кодексу. Крім того, згідно із пунктом четвертим статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат при здійсненні адвокатської діяльності має право складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати у встановленому законом порядку.

Що стосується твердження позивача (заявника) про підробку та неправдивість доказів, якими обгрунтовувались заперечення захисника, то лише суд, у відповідності до статті 212 Цивільно процесуального кодексу України, має право оцінювати докази у справі. Дисциплінарна палата при розгляді скарг повноважень щодо оцінки доказів не має.

Відповідно до частини першої статті 52 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є колегіальним органом, завданням якого є розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно- дисциплінарних комісій адвокатури.

При цьому, передумовою притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього відповідного дисциплінарного стягнення за вчинення ним дисциплінарного проступку передує чотири процесуальні стадії, передбачені частиною першою статті 37 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а саме: дисциплінарне провадження складається з таких стадій:

- проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката;

- порушення дисциплінарної справи;

- розгляд дисциплінарної справи;

- прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Суд зазначає, що перша стадія провадження "проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок" та друга стадія провадження "прийняття рішення про порушення дисциплінарної справи" є проміжними процесуальними рішеннями Кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури, які по своїй суті не можуть порушувати права та свободи позивача, при умові дотримання процесуальних норм їх прийняття.

Ураховуючи наведені вище правові положення Закону №5076-VI та Правил адвокатської етики, в сукупності з обставинами, встановленими під час розгляду даної справи, суд вважає правомірним висновок Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області що в діях адвоката ОСОБА_2 відсутні ознаки дисциплінарного проступку, за вчинення якого адвокат може бути притягнута до дисциплінарної відповідальності.

З огляду на зазначене, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Київської області реалізовуючи свої повноваження під час дисциплінарного провадження стосовно адвоката ОСОБА_2 на стадії проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката, діяла у відповідності до чинного законодавства України та на підставі наявних у них матеріалів дійшла обґрунтованого висновку про відмову в порушенні дисциплінарної справи за скаргою ОСОБА_1 .

З вищевикладеного суд приходить до висновку, що Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Київської області при прийнятті рішення про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 було дотримано вимоги приписів передбачених чинним законодавством України.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу, що Адвокатура в Україні - це недержавний самоврядний інститут, який самостійно вирішує питання своєї організації та діяльності. Вирішення питань, що стосуються дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні законом віднесено до виключної компетенції адвокатського самоврядування в особі відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Зі змісту Рекомендації № К(80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи, державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

При цьому, правомочність відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії на власний розсуд за наслідками оцінки обставин та фактів прийняти рішення про відмову у порушенні дисциплінарного провадження або навпаки, про порушення дисциплінарного провадження, за своєю правовою природою є дискреційним повноваженням під яким розуміється можливість суб`єкта владних повноважень самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох юридично допустимих варіантів управлінського рішення.

Суд зауважує, що правову оцінку рішенню кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про порушення дисциплінарного провадження суд надає виключно у контексті дотримання відповідної процедури, не втручаючись у надану відповідачем юридичну оцінку доказам, зібраним у ході процедури проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката на предмет їх достатності для вирішення питання про порушення дисциплінарного провадження.

Крім того, суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 20.06.2019 у справі №641/463/16-а прийшов до висновку, про те, що вирішення питання про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності належить до виключної компетенції дисциплінарних органів, а саме КДКА та ВКДКА, і суд не вправі зобов`язувати відповідачів приймати те чи інше рішення.

Відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, виходячи з аналізу вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в межах даної справи суд позбавлений можливості надавати будь-яку правову оцінку діям/бездіяльності адвоката, оскільки такі повноваження надані на законодавчому рівні лише відповідним дисциплінарним комісіям, до компетенції яких належить вирішення питань щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб, які являються адвокатами, що в свою чергу дає підстави прийти до висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача.

Отже, під час судового розгляду справи позовні вимоги не знайшли свого нормативного та документального підтвердження.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, довів правомірність свого рішення.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 72-77, 241- 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.