Справа № 134/1936/20
Суддя: Моцний В. С.
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 134/1936/20
Провадження № 2-адр/151/1/21
Чечельницький районний суд Вінницької області
в складі: судді Моцного В.С.
за участю секретаря Добровольської М.С.
заявника ОСОБА_1 та
його представника Лукавського А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Чечельник заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ГУНП у Вінницькій області про визнання протиправними дії інспектора ДПС щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія БАБ №804606 від 04.11.2020 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, визнання протиправним застосування фізичної сили та спеціальних засобів, визнання протиправним адміністративне затримання та примусове доставлення до Крижопільського ВП,-
17.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУНП у Вінницькій області про визнання протиправними дії інспектора ДПС щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія БАБ №804606 від 04.11.2020 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, визнання протиправним застосування фізичної сили та спеціальних засобів, визнання протиправним адміністративне затримання та примусове доставлення до Крижопільського ВП.
Рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 16 липня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.

21.07.2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу на його користь в сумі 20 000 грн.

В підтвердження таких витрат до заяви додано: договір про надання правничої допомоги у адміністративному провадженні від 15.12.2020 року, додаткову угоду до договору від 15.12.2020 року про надання правничої допомоги у адміністративному провадженні; акт приймання-передачі наданих послуг до договору від 15.12.2020 року; копії квитанцій про сплату ОСОБА_1 судових витрат на правову допомогу.

Відповідачем не надано до суду заперечень, клопотання та пояснень, щодо заяви.

ОСОБА_1 та його адвокат Лукавський А.В. в судовому засіданні заяву підтримали повністю, просять задовольнити.

Суд, вислухавши заявника та його адвоката, перевіривши заяву, докази по справі, зазначає наступне.

Згідно п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч.2 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

На момент подання ОСОБА_1 заяви про ухвалення додаткового рішення строк виконання рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 16 липня 2021 року не закінчився.

Згідно з п.3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.09 р. № 23-рп/2009 у справі № 1-23/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо.

Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч.2 ст.3, ст.59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги.

Відповідно до ч.1 п. 1 ч. 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2-7 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.ч.1,7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 23.05.2018р. по справі № 61-3416св18.

На підтвердження витрат на правову допомогу під час розгляду даної справи, ОСОБА_1 до суду надано договір про надання правничої допомоги у адміністративному провадженні від 15.12.2020 року, додаткову угоду до договору від 15.12.2020 року про надання правничої допомоги у адміністративному провадженні, акт приймання-передачі наданих послуг до договору від 15.12.2020 року; копії квитанцій про сплату ОСОБА_1 судових витрат на правову допомогу, сукупний розмір якої становить 20 000 грн..

Враховуючи, що витрати на правову допомогу документально підтверджені та доведені, пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, суд дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 щодо розподілу судових витрат, понесених на правничу допомогу, та стягнення на його користь суми сплачених витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 20 000,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 8, 9, 11, 18, 132, 134, 159, 163, 252 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Прийняти додаткове рішення, яким заяву ОСОБА_1 щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити.

Стягнути з ГУНП у Вінницькій області (місцезнаходження: 21050, м.Вінниця, вул.Театральна,10, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , картка платника податків НОМЕР_1 , (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чечельницький районний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень КАС України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Повний текст судового рішення виготовлено 03 серпня 2021 року.

Суддя В.С.Моцний