Справа № 825/3933/14
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 серпня 2021 року

Київ

справа №825/3933/14

адміністративне провадження №К/9901/27138/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів - Данилевич Н.А., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у Чернігівській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 8 грудня 2020 року у справі №825/3933/14 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Чернігівській області, Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправними рішень, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України від 16 лютого 2015 року №549-0 "Про звільнення ОСОБА_1 " та наказ Головного управління ДФС у Чернігівській області від 17 лютого 2015 року №22-о "Про оголошення наказу Державної фіскальної служби України від 16 лютого 2015 року №549-о "Про звільнення ОСОБА_1 ";

- поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Головного управління ДФС у Чернігівській області;

- стягнуто з Головного управління ДФС у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення до дня ухвалення судового рішення в сумі: 901 098 грн 36 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року змінено в мотивувальній частині з урахуванням висновків цієї постанови та викладено абзац четвертий резолютивної частини рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року в такій редакції: "Стягнути з Головного управління ДФС у Чернігівській області () на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17 лютого 2015 року (дня звільнення) до 26 травня 2020 року (день ухвалення судового рішення) в сумі: 608 685,86 (шістсот вісім тисяч шістсот вісімдесят п`ять) грн 86 коп". В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року залишено без змін.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 8 грудня 2020 року в задоволенні заяви Головного управління ДФС у Чернігівській області про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року відмовлено на підставі частини другої статті 254 КАС України, з огляду на фактичне виконання судового рішення.

Не погоджуючись із цим судовим рішенням суду апеляційної інстанції, Головне управління ДФС у Чернігівській області вдруге звернулося із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її засобами поштового зв`язку 23 липня 2021 року.

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 8 грудня 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року. Також скаржник просить поновити строк касаційного оскарження.

Згідно статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду постановлена 8 грудня 2020 року. Однак, скаржник подав касаційну скаргу 23 липня 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

В обґрунтування поважності підстав пропуску строку скаржник вказує, що первісну касаційну скаргу ним було подано в межах встановленого процесуального строку, однак через відсутність коштів на рахунках, він не зміг виконати вимоги ухвали про залишення його касаційної інстанції без руху (ухвала Верховного Суду від 9 лютого 2021 року) та сплатити судовий збір.

Зазначає, що така підстава позбавила його можливості вчасно виконати вимоги суду й після продовження йому цього процесуального строку ухвалою Верховного Суду від 5 березня 2021 року.

Проте, такі підстави пропуску строку касаційного оскарження Суд не може визнати поважними з огляду на наступне.

Як вбачається із Єдиного державного реєстру судових рішень, Головне управління ДФС у Чернігівській області вже зверталося до Верховного Суду із касаційною скаргою на оскаржуване судове рішення, однак його скарга ухвалою Верховного Суду від 6 квітня 2021 року була повернута скаржнику з огляду на невиконання ним вимог ухвали Верховного Суду від 9 лютого 2021 року, якою було залишено касаційну скаргу без руху через відсутність у ній документа в підтвердження сплати судового збору.

Водночас, варто зазначити, що звертаючись до суду касаційної інстанції зі скаргою вдруге, скаржником не обґрунтовано причин зволікання із таким зверненням, з огляду на те, що повторну скаргу було подано до Суду майже через два місяці після повернення його первісної касаційної скарги.

Так, як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №552, ухвалу Верховного Суду від 6 квітня 2021 року скаржник отримав 13 квітня 2021 року, однак звернувся із повторною касаційною скаргою лише 23 липня 2021 року .

Відтак, з огляду на зазначене та зважаючи на значний пропуск строку, підстави його пропуску не можна визнати поважними, а клопотання про поновлення строку - обґрунтованим.

Суд звертає увагу скаржника, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку в строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Слід зазначити, що повернення касаційної скарги не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження віднесено до повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Для поновлення процесуальних строків суд зобов`язаний указати обґрунтовані та об`єктивні підстави, за яких пропущений строк належить поновити. Водночас наявність таких підстав вимагає від суду аналізу дій скаржника, які він здійснив для своєчасного звернення до суду.

Разом з тим, враховуючи положення пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, яким однією з основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, обставини, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень з Державного бюджету України та відсутність через це у нього коштів для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для поновлення строку звернення до суду.

За таких обставин, Верховний Суд вважає неповажними наведені скаржником підстави пропуску строку на касаційне оскарження та пропонує надати клопотання про поновлення такого строку, де зазначити інші підстави для його поновлення разом з відповідними доказами на їх підтвердження.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. Крім того, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків, вказати підстави для поновлення строку та надати відповідні докази.

Керуючись статтями 169, 248, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку Головним управлінням ДФС у Чернігівській області на касаційне оскарження ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 8 грудня 2020 року у справі №825/3933/14.

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Чернігівській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 8 грудня 2020 року у справі №825/3933/14 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Чернігівській області, Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправними рішень, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку залишити без руху.

Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Н.М. Мартинюк

Н.А. Данилевич

В.М. Соколов,

Судді Верховного Суду