Справа № 420/7070/21
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2021-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7070/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 11070-10918/П.-02/8-1500/20 щодо відмови в проведенні перерахунку призначеної пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії за вислугою років з розрахунку 90% від суми місячного грошового забезпечення за посадою (заступник прокурора Роздільнянського району Одеської області) згідно довідки Одеської обласної прокуратури від 19.10.2020 № 78, з урахуванням раніше проведених виплат, починаючи з 01.01.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірним рішенням йому відмовлено у перерахунку пенсії за вислугу років за нормами, чинними станом на 06.09.2017 за відповідною посадою заступника прокурора Роздільнянського району Одеської області без обмеження максимального розміру пенсії. Вислуга років позивача складає 21 р. 05 м. 24 д., у зв`язку із чим в 2001 р. йому призначено пенсію в розмірі 90% від заробітку на відповідній посаді. 06.11.2020 позивач звернувся до Головного управління із заявою про проведення перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до довідки Одеської обласної прокуратури від 19.10.2020 №78. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 23.11.2020 № 11070-10918/П-02/8-1500/20 повідомлено ОСОБА_1 , що наказом Генерального прокурора від 08.09.2020 № 414 "Про день початку роботи обласних прокуратур" 11.09.2020 визначено днем початку роботи обласних прокуратур, з зазначеної дати здійснюється оплата праці прокурорів обласних прокуратур та спеціалізованих прокуратур у військовій та оборонній сфері (на правах обласних прокуратур) відповідно до ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" та надаються довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії. Враховуючи вищезазначене для перерахунку пенсії з 01.10.2020 необхідні звернутись до Роздільнянського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) та надати довідку про заробітну плату станом на 11.09.2020 або надіслати поштою (заповненні бланк заяви та оригінал довідки). Зазначено, що в долученій до звернення довідки від 19.10.2020 № 78 розмір заробітної плати (грошового забезпечення) зазначений на 06.09.2017, тому повернуто позивачу оригінал довідки. Рішенням ООАС від 27.01.21 № 420/14016/20 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 23.112020 року № 11070-10918/П-02/8 -1500/20 про відмову у проведенні перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з більш високого заробітку; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок раніше призначеної та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугою років з розрахунку 90% від суми місячного грошового забезпечення за відповідною посадою (заступника прокурора Роздільнянського району Одеської області), згідно довідки Одеської обласної прокуратури від 19.10.2020 за № 78, з урахуванням раніше проведених виплат, починаючи з 01 січня 2020 року. При цьому зазначено, що позовна вимога щодо перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром заявлена передчасно та на майбутнє, а тому задоволенню не підлягає. На підставі звернення позивача органом ПФУ проведено перерахунок його пенсії на виконання рішення суду з обмеженням максимального розміру пенсії, що позивач вважає неправомірним. Звернувшись до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою в квітні 2021 р. та додавши довідку № 78 від 19.10.20, позивач тримав рішення № 11 від 08.04.21, яким йому відмовлено в перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром, що зумовило його звернутись за судовим захистом із даним позовом.

25.05.21 до суду від ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що на законодавчому рівні, зокрема ст. 86 Закону № 1697-VІІ, встановлена максимальна пенсія, яка не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Так, згідно абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-УІІ (в редакції на день звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідь на відзив від позивача до суду не надійшла.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 04.09.2001 призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789 (зі змінами) (далі - Закон 1789) у розмірі 90 % від суми середньомісячного заробітку.

06.11.2020 позивач звернувся до Головного управління із заявою про проведення перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до довідки Одеської обласної прокуратури від 19.10.2020 №78.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 23.11.2020 № 11070-10918/П-02/8-1500/20 повідомлено ОСОБА_1 , що наказом Генерального прокурора від 08.09.2020 № 414 "Про день початку роботи обласних прокуратур" 11.09.2020 визначено днем початку роботи обласних прокуратур, з зазначеної дати здійснюється оплата праці прокурорів обласних прокуратур та спеціалізованих прокуратур у військовій та оборонній сфері (на правах обласних прокуратур) відповідно до ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" та надаються довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії. Враховуючи вищезазначене, для перерахунку пенсії з 01.10.2020 необхідно звернутись до Роздільнянського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) та надати довідку про заробітну плату станом на 11.09.2020 або надіслати поштою (заповненні бланк заяви та оригінал довідки). Зазначено, що в долученій до звернення довідки від 19.10.2020 № 78 розмір заробітної плати (грошового забезпечення) зазначений станом на 06.09.2017, тому повернуто позивачу оригінал довідки.

Не погодившись з вказаною відмовою відповідача, позивач звернувся до суду, в результаті чого рішенням ООАС від 27.01.21 № 420/14016/20 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 23.112020 року № 11070-10918/П-02/8-1500/20 про відмову у проведенні перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з більш високого заробітку; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок раніше призначеної та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугою років з розрахунку 90% від суми місячного грошового забезпечення за відповідною посадою (заступника прокурора Роздільнянського району Одеської області), згідно довідки Одеської обласної прокуратури від 19.10.2020 за № 78, з урахуванням раніше проведених виплат, починаючи з 01 січня 2020 року.

На підставі заяви позивача від 25.03.21 № 593 та на виконання вищезазначеного судового рішення ГУ ПФУ в Одеській області здійснено ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років з 01.01.20 з врахуванням обмеження максимального розміру: з 01.04.21 - 17 690 грн

Не погодившись із чим, позивач звернувся із заявою № 634 від 02.04.21, за результатами розгляду якої рішенням ГУ ПФУ в Одеській області № 11 від 08.04.21 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії без обмеження максимального розміру.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає зазначене рішення обґрунтованим, а позовні вимоги не підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до п. 13-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" максимальний розмір пенсії, призначеної на умовах законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність" (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), не може перевищувати десяти розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

За позицією позивача, зазначена норма при перерахунку пенсії до застосування не підлягає, так як вказаний Закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності. Зокрема, враховуючи те, що позивач вже є пенсіонером і пенсія була призначена за Законом № 1789-ХІІ, до розміру пенсії позивача також не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, визначені Законом №1697-VІ.

Позивач наголошує, що звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст.22 Конституції України не допускається.

Вирішуючи спір, суд враховує правову позицію Конституційного Суду України, висловлену у рішенні від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України та 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців третього, четвертого пункту 13 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та офіційного тлумачення положення частини третьої статті 11 Закону України "Про статус суддів" (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання).

Так, у вказаному рішенні Конституційний Суд України вказав, що зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру, в разі досягнення особою передбаченого законом віку чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім`ї цих виплат у визначених законом випадках.

Встановивши у законі правові підстави призначення пенсій, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначати як загальні умови їх призначення, так і особливості набуття права на пенсію, включаючи для окремих категорій громадян пільгові умови призначення пенсії залежно від ряду об`єктивно значущих обставин, що характеризують трудову діяльність (особливості умов праці, професія, виконувані функції, кваліфікаційні вимоги, обмеження, ступінь відповідальності тощо). Законодавець повинен робити це з дотриманням вимог Конституції України, в тому числі принципів рівності та справедливості (абзаци перший, другий, третій пункту 5 мотивувальної частини Рішення від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005).

Вказаному Рішенню передує й міжнародно-правова позиція, що міститься, зокрема, у Європейській соціальній хартії 1996 року (переглянутій), яка була ратифікована Україною згідно із Законом України №137-V від 14 вересня 2006 року. У цьому міжнародно-правовому акті передбачено, що держави-сторони зобов`язані вживати заходів для забезпечення рівності між власними громадянами у сфері реалізації прав на соціальний захист, які надаються законодавством про соціальне забезпечення, докладати зусиль для поступового піднесення системи соціального забезпечення на більш високий рівень (стаття 12).

Тобто, утверджуючи та забезпечуючи права осіб на соціальний захист, держава повинна в процесі виконання своїх соціальних обов`язків вживати заходів для забезпечення рівності між пенсіонерами.

Тлумачення пункту положень закону в контексті розмежування пенсіонерів на дві категорії: 1) яким пенсія призначена до введення максимального обмеження, 2) яким пенсії призначена після введення максимального обмеження її розміру, - може призвести до порушення принципів рівності й справедливості, спотворення розуміння сутності обов`язку держави щодо гарантування права застрахованих осіб на пенсію.

Виокремлення осіб, яким було призначено пенсію за часів такого призначення без обмеження максимальним розміром та в подальшому зроблено перерахунок у зв`язку з підвищенням розміру заробітної плати, призводить до здійснення їм подальших перерахунків (підвищень, індексацій, тощо) пенсій з перевищенням встановленого обмеження максимального розміру пенсії, що ставить у нерівне становище з пенсіонерами другої групи.

Такий підхід відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» від 06 вересня 2012 року №5207-VI вважається непрямою дискримінацією - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Суд не знаходить у такому різному ставленні правомірної, об`єктивно обґрунтованої мети.

Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у п. 13-2 Розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Оскільки перевищення пенсії позивача стало результатом перерахунку в період дії загальної норми п. 13-2 Розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної норми, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

При цьому зазначені положення неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування органами ПФУ.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімуму для осіб, яка втратили працездатність з 13.12.2019 становив 1638 грн, з 01.07.2020 - 1729 грн, з 01.12.20 - 1769 грн.

Таким чином, перерахунок управлінням ПФУ пенсії із обмеженням граничного розміру пенсії є законним і обґрунтованим та не призвів до зменшення розміру пенсії, оскільки за своєю суттю не є звуженням обсягу вже набутих позивачем прав та/або позбавленням його права на соціальний захист. Інший підхід безумовно призводить до дискримінації відносно інших груп пенсіонерів, які набули відповідне право на пенсію після запроваджених обмежень граничного розміру, що ставить їх у нерівне становище.

Аналогічний підхід застосовано Верховним Судом у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду при вирішенні справи № 580/234/19. Так, у постанові від 24 червня 2020 року по вказаній справі Верховний Суд відійшов від правової позиції, викладеній у постанові ВС від 12.11.2019 по справі № 360/1428/17, визнавши такий дискримінаційний підхід щодо вибіркового застосування обмеження максимального розміру пенсії за критерієм дати набуття права виходу на пенсію несправедливим та таким, що не має правомірної, об`єктивно обґрунтованої мети.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі встановлених судом фактів, суд приходить до висновку про те, що винесенні оскаржуваного рішення відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, пропорційно, своєчасно та з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Отже суд приходить до висновку про те, що заявлені в даному адміністративному позові позовні вимоги до задоволення не підлягають, оскільки є безпідставними та не ґрунтуються на приписах законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України (м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк

.