Справа № 240/16208/20
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

Справа № 240/16208/20

02 серпня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Драчук Т. О.

суддів: Ватаманюка Р.В. Полотнянка Ю.П.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом фермерського господарства "Світанок" до Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.07.2021 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом фермерського господарства "Світанок" до Головного управління ДПС у Житомирській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії залишено без руху та запропоновано протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

29.07.2021 на адресу суду надійшла заява від апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.02.2021, в якій апелянт зазначає про те, що відповідач з об`єктивних причин в строки, визначені ухвалою суду, не міг усунути недоліки апеляційної скарги, оскільки коштів на казначейському рахунку по КЕКВ 2800 "Інші поточні витрати" недостатньо коштів для сплати відповідної суми судового збору. При цьому, при черговому надходженні коштів на рахунки відповідача, судовий збір по даній справі було сплачено в першочерговому порядку 11.06.2021.

Також, як на підставу поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт вказує, що вперше з апеляційною скаргою звернувся в строки, визначені КАС України; повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутись з апеляційною скаргою; апелянтом сплачено судовий збір;

Згідно з матеріалами справи, оскаржуване рішення прийняте 16.02.2021 в порядку письмового провадження.

Копію повного тексту оскаржуваного рішення отримано апелянтом 17.02.2021 (а.с. 124).

Апеляційна скарга (вперше) була подана до суду 09.03.2021, що вбачається з штемпеля на апеляційній скарзі.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.04.2021 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом фермерського господарства "Світанок" до Головного управління ДПС у Житомирській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії повернути особі, яка її подала, оскільки апеляційну скаргу подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності та підписана особою, яка не має права такого підпису.

Вказану ухвалу апелянтом отримано 21.04.2021, про що також зазначає апелянт в клопотанні про поновлення строку.

Судовий збір за подання апеляційної скарги відповідачем сплачено 14.06.2021, що вбачається з платіжного доручення №815 сформованого 11.06.2021. Тобто, з пропуском строку на її подання.

Апеляційна скарга (вдруге) була подана до суду 30.06.2021, що вбачається з штемпеля на апеляційній скарзі.

Відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Відповідно до частини 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які об`єктивно перешкоджали особі вчасно подати апеляційну скаргу.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Також, колегія суддів враховує висновок Європейського суду з прав людини, викладений в рішенні від 18.10.2005 у справі «МШ «Голуб» проти України», відповідно до якого, право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

У рішенні від 08.11.2005 по справі «Смірнова проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно ч. 1 ст. 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981№ R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Разом з тим, як неодноразово зазначав Верховний Суд, - якщо особа діє як суб`єкт владних повноважень і фінансується з державного бюджету України, в тому числі в частині видатків на оплату судового збору, а тому держава, з метою забезпечення можливості здійснення якісного, ефективного та своєчасного захисту своїх прав та інтересів, повинна створити належні фінансові можливості і передбачити відповідні кошти на вказані цілі у кошторисах установ.

Крім того, згідно з ч.1,3 ст.45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Відповідно до ст.129 Конституції України та ст.8 КАС України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

А тому, відсутність коштів на рахунку відповідача не може бути аргументованою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

З урахуванням вказаного, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Крім того, колегія суддів зазначає, що дійсно апелянт після повернення апеляційної скарги не обмежений звернутись до суду повторно з апеляційною скаргою на те саме судове рішення, однак дане звернення має бути в межах строку на апеляційне оскарження.

Щодо доводів своєчасного звернення вперше, колегія суддів зазначає, що при первинному зверненні апеляційна скарга мала недоліки в частині судового збору, які апелянтом не було своєчасно усунено, а тому посилання на своєчасність звернення з апеляційною скаргою вперше не є обґрунтованим.

Крім того, колегія суддів зазначає, що строк в більш ніж 2 місяці з моменту отримання ухвали про повернення апеляційної скарги (21.04.2021) до моменту повторного звернення з апеляційною скаргою (30.06.2021) не може вважатись незначним строком пропуску на звернення до суду (подання апеляційної скарги). В свою чергу, апелянт не навів належних причин зволікання протягом вказаних 2 місяців.

Також, колегія суддів звертає увагу, що відповідачем сформовано квитанцію №815 про сплату судового збору 11.06.2021, оплачено 14.06.2021, при цьому з апеляційною скаргою повторно апелянт звернувся 30.06.2021.

Разом з цим, як вже зазначалось судом, обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує. Тобто, реалізація апелянтом права на звернення до суду з апеляційною скаргою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого.

З урахуванням зазначеного вище, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Згідно з ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи зазначене, а також те, що станом на 02.08.2021 апелянтом вимоги ухвали не виконанні, належних та достатніх клопотань до суду не подано, колегія суддів приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Керуючись ч.3 ст.298, п.4 ч.1 ст.299 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Житомирській області щодо поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року.

2. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом фермерського господарства "Світанок" до Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

4. Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач Драчук Т. О.

Судді Ватаманюк Р.В. Полотнянко Ю.П.