Справа № 160/10980/21
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
до Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро)
третя особа ОСОБА_2
про визнання протиправною та скасування постанови, -
06.07.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), в якому позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Преображенської К.О. Павлоградського міськрайонного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про накладення штрафу від 14.06.2021 року у виконавчому провадженні № 57121736 на боржника ОСОБА_1 у розмірі 6 499,77 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем було винесено постанову № 57121736 від 14.06.2021 року про накладення штрафу на позивача у розмірі 6 499,77 грн. Позивач вважає протиправною вказану постанову та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки на момент винесення оскаржуваної постанови позивачем було погашено заборгованість, а тому були відсутні підстави для накладення штрафу. Також, вказано, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки не містить обов`язкові для неї реквізити, а саме відомості про розмір заборгованості на який нараховано штраф. Розмір відсотку нарахованого штрафу, а також норму закону, яка передбачає накладення штрафу за наявності заборгованості. З огляду на вищевказане позивач просив задовольнити позовні вимоги.
12.07.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, залучено до участі у справі в якості третьої, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , витребувано у відповідача докази по справі.
21.07.2021 року на електронну адресу суду та 26.07.2021 року засобами поштового зв`язку від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що відповідачем винесено оскаржувану постанову № 57121736 від 14.06.2021 року правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки боржник має заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки у розмірі 20% від суми заборгованості зі сплати аліментів. З огляду на вказане, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Третя особа отримала ухвалу від 12.07.2021 року разом із позовними матеріалами - 22.07.2021 року, що підтверджується поштовим повідомленням долученим до матеріалів справи, станом на дату винесення рішення пояснень по справі не надала.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 04.09.2018 року постановою Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження №57121736 з виконання виконавчого листа №185/4456/17 виданого 01.08.2017 року Павлоградським міськрайонним судом про стягнення аліментів у розмірі1/3 частини з боржника - ОСОБА_1 на корить ОСОБА_2 .
03.10.2019 року державним виконавцем Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Преображенською К.О. винесено постанову №57121736 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
07.05.2021 року державним виконавцем Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Преображенською К.О. винесено постанову №57121736 про арешт коштів боржника, оскільки боржник має непогашену заборгованість по аліментам.
17.05.2021 року державним виконавцем Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Преображенською К.О. винесено постанову №57121736 про зняття арешту з коштів, оскільки борг сплачено.
25.05.2021 року позивач звернувся до начальника Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби із скаргою на дії державного виконавця.
07.06.2021 року в.о. начальника Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) винесено постанову №57121736 про результати перевірки виконавчого провадження, відповідно до якої постановлено зокрема:
- у діях державного виконавця Преображенської Катерини Олександрівни виявлені порушення згідно п. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», а саме невірно нараховано штраф за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевішує суму відповідних платежів за два роки у розмірі 30% від суми заборгованості зі сплати аліментів.
- скасувати постанову про накладення штрафу на боржника від 17.05.2021 року у розмірі 8120,49 грн. та винести повторно постанову про накладення штрафу на боржника з правильною сумою штрафу у розмірі 6499,77 грн.
- зробити перерахунок заборгованості по аліментам та винести постанову про накладення штрафу п. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», а саме нарахувати штраф за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевішує суму відповідних платежів за два роки у розмірі 20% від суми заборгованості зі сплати аліментів та винести відповідну постанову про накладення штрафу.
14.06.2021 року державним виконавцем Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Преображенською К.О. винесено постанову №57121736 про накладення штрафу, відповідно до якої встановлено, що боржник має заборгованість по аліментам понад один рік, постанова про накладення штрафу на боржника у розмірі 8120,49 грн. скасована у зв`язку з тим, що сума заборгованості була нарахована невірно, керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено накласти на боржника штраф у розмірі 6499,77 грн.
Позивач вважає протиправною вказану постанову та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки на момент винесення оскаржуваної постанови позивачем було погашено заборгованість, а тому були відсутні підстави для накладення штрафу, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VІІІ).
Згідно з частиною 1 статті 1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 статті 5 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Порядок стягнення аліментів регламентований статтею 71 Закону № 1404-VIII.
Відповідно до частини 1 статті 71 Закону № 1404-VIII порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів.
Згідно з частиною 4 статті 71 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.
Відповідно до частини 14 статті 71 Закону № 1404-VIII за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.
За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.
За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.
У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.
Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.
Відповідно до частини 4 статті 11 Закону № 1404-VIII строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.
При цьому, особливості виконання рішень про стягнення аліментів визначені розділом XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5.
Так, пунктом 8 розділом XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень виконавець накладає на боржника штраф у розмірі та у випадках, визначених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону.
Постанова про накладення штрафу оформлюється відповідно до вимог пункту 7 розділу І цієї Інструкції та містить відомості про розмір заборгованості, яка утворилася з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, та суму штрафу.

Постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилається сторонам виконавчого провадження.

Суми штрафів стягуються виконавцем з боржника після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Якщо після закінчення виконавчого провадження з виконання рішення про стягнення аліментів з підстав, передбачених пунктами 7, 9 статті 39 Закону, суми штрафів не стягнуто, постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Так, судом встановлено, що в оскаржуваній постанові про накладення штрафу від 14.06.2021 року у виконавчому провадженні №57121736 не вказано норму закону на підставі якої накладено на позивача штраф, а лише містить загальне посилання на статті 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, враховуючи постанову у виконавчому провадженні №57121736 від 07.06.2021 року та доводи відповідача наведені у відзиві на позовну заяву, судом встановлено, що оскаржувану постанову винесено на підставі п. 1 частини 14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд зазначає, що положення частини 14 статті 71 Закону № 1404-VІІІ передбачають накладення штрафу у разі наявності заборгованості зі сплати аліментів у певному розмірі, який дорівнює сумі відповідних платежів. Тобто, зазначена норма права містить вказівку на суму заборгованості, за якої виникають підстави для накладення штрафу на боржника, а не на період її виникнення.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що дата виникнення заборгованості зі сплати аліментів не впливає на можливість застосування штрафу до позивача. Визначальним для вирішення справи є встановлення наявності такої заборгованості на час винесення постанови від 14.06.2021 про накладення штрафу та її розмір, який впливає на визначення суми штрафу.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 24.11.2020 у справі № 620/517/20.

Частиною 5 статті 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд зазначає, що визначальним в спірному випадку є встановлення наявності у позивача заборгованості на час винесення оскаржуваної постанови від 14.06.2021 про накладення штрафу.

Відповідно до наданого відповідачем розрахунку, встановлено, що станом на квітень 2021 року за позивачем рахувалась заборгованість по сплаті аліментів 32498,89 грн.

Судом встановлено, що 11.05.2021 року позивач сплатив 35000,00 грн. на банківський рахунок Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) заборгованість по сплаті аліментів, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією квитанції №0.0..1 від 11.05.2021 року та не заперечується відповідачем.

Вказаний номер рахунку, на який сплачено заборгованість відповідає номеру рахунку, який вказано й в оскаржуваній постанові від 14.06.2021 про накладення на позивача штрафу.

Крім того, сплата боргу також підтверджується наявним в матеріалах виконавчого провадження розрахунком боргу, відповідно до якого станом на 03.06.2021 року борг складає 1581,89 грн.

Також, судом встановлено, що 10.06.2021 року позивач сплатив 2450,00 грн. на банківський рахунок Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) заборгованість по сплаті аліментів, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією квитанції 0.0..1 від 10.06.2021 року та не заперечується відповідачем.

Таким чином, вказані обставини свідчать про те, що на час прийняття державним виконавцем Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Преображенською К.О. постанови від 14.06.2021 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 6499,77 грн. у виконавчому провадженні № 57121736, заборгованості позивача зі сплати аліментів не існувало.

При цьому, відповідачу мало бути відомо про факт сплати позивачем 11.05.2021 року та 10.06.2021 року заборгованості зі сплати аліментів.

Таким чином, у державного виконавця були відсутні підстави для прийняття оскаржуваної постанови від 14.06.2021 року постанови про накладення штрафу у розмірі 6499,77 грн. у виконавчому провадженні № 57121736, оскільки на час прийняття такої постанови була відсутня передбачена абзацом 1 частини 14 статті 71 Закону № 1404-VІІІ обов`язкова умова для накладення штрафу на позивача, а саме: наявність заборгованості зі сплати аліментів.

Крім того, судом встановлено, що оскаржувана постанова не містить відомості про розмір заборгованості на який нараховано штраф, та не надано будь-якого доказу на підтвердження того, що станом на дату винесення оскаржуваної постанови за позивачем рахувалась заборгованість зі сплати аліментів.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає оскаржувану постанову про накладення на позивача штрафу безпідставною.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 908,00 грн., що документально підтверджується квитанцією №0.0..1 від 01.07.2021 року.

Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (51400, Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул.Дніпровська, 338, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про накладання штрафу від 14.06.2021 року у виконавчому провадженні № 57121736 про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 у розмірі 6 499,77 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв