Справа № 380/10649/21
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними і скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) згідно якої просили суд:

- дослідити в судовому засіданні матеріали виконавчих проваджень ВП № 64309458 і ВП № 64309357 та встановити наступне:

1.1. Встановити, що висновок державного виконавця, який наведений у постановах від 09.06.2021 про закінчення виконавчих проваджень, про те, що Головне управління Держгеокадастру у Львівській області виконало рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року у справі № 380/1366/20 до відкриття виконавчих проваджень, не відповідає наявним у матеріалах цих виконавчих проваджень доказам;

1.2.Встановити фактичні дати надіслання державним виконавцем постанов про відкриття виконавчих проваджень від 28.01.2021 боржнику і дати отримання державним виконавцем листів/повідомлень від боржника про виконання рішення суду;

- дослідити мотивувальну частину постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року у справі № 380/1366/20 і визнати, що вказаним судом було встановлено, що заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 щодо невиконання відповідачем рішення суду не підлягала розгляду за процедурою судового контролю в порядку статті 382 КАС України, а за правилами статті 383 КАС України; відповідно ця заява не була задоволена судом, а викладені позивачами аргументи (доводи) щодо неотримання ними обґрунтованої, повної та достовірної відповіді за заявою від 27 серпня 2019 року (на виконання рішення суду) цим судом не досліджувались і не відображені у вказаній постанові;

- зробити висновок, що припинення процедури судового контролю в порядку статті 382 КАС України через процесуальну помилку позивачів не може бути підставою для закінчення виконавчого провадження, яке здійснюється до моменту повного виконання боржником рішення суду;

- визнати бездіяльність Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, (м. Львів), які проявилась, у наступному:

1.1.не дослідженні доводів і правового обґрунтування ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яке містили їх скарги від 26 лютого 2021 року у виконавчих провадженнях ВП № 64309458 і ВП № 64309357, стосовно порушень, вчинених боржником при наданні ним відповіді листом від 25.01.2021 № 31-13-0.6-437/2-21;

1.2.не вчиненні державним виконавцем заходів, передбачених положеннями статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження».

- визнати протиправними і скасувати постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів): 1) постанову від 09.06.2021 про закінчення виконавчого провадження ВП № 64309458; 2) постанову від 09.06.2021 про закінчення виконавчого провадження ВП № 64309357.

В обґрунтування позовних вимог позивачі вказують на те, що в результаті багатьох звернень і різних судових процесів станом на серпень 2019 року позивачі так і не змогли отримати від земельно-кадастрового органу інформацію на виконання двох кінцевих судових рішень:, а саме Головне управління: Держгеокадастру у Львівській області не виконало постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року у справі № 813/4276/14 (провадження № 876/8021/14) за позовом ОСОБА_1 до Відділу Держземагентства у м Львові Головного управління Держземагентства України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій. Відповідач, як правонаступник Відділу Держземагентства у м. Львові, не надав ОСОБА_1 обґрунтованих відповідей на запити ОСОБА_1 і ОСОБА_2 «Про надання інформації» від 26 березня 2014 р. то 09 квітня 2014 року. Державна служба з питань геодезії, картографії та кадастру України не виконала рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.05.2018 року в адміністративній справ. № 826А3985/17 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Держгеокадастру про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії. У даному рішенні, яке набрало законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року. У цьому рішенні судом визнано, що Держгеокадастр не надав позивачам повних відповідей на їх звернення, і зобов`язано цей орган повторно розглянути заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 24.06.2016 № 01/06, від 07.08.2016 № 02/08, від 19.09.2016 № 014)9 та надати на них обґрунтовані та повні відповіді з урахуванням висновків суду. 11 серпня 2020 року Львівський окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі № 380/1366/20 яким: задовольнив адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; визнав протиправною бездіяльність ГУ Держгеокадастру у Львівській області щодо ненадання позивачам обґрунтованої відповіді на їх заяву від 27.08.2019 р.; зобов`язав відповідача надати позивачам обґрунтовану і повну відповідь на кожний пункт/підпункт заяви позивачів від 27.08.2019 року; встановив судовий контроль за виконанням рішення, зобов`язавши відповідача подати звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду протягом 45 робочих днів з моменту набрання ним законної сини. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року у справі № 380/1366/20 набрало законної сили згідно постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року у справі № 380/1366/20.12 січня 2021 року Львівський окружний адміністративний суд видав позивачам виконавчі листи у справі № 380/1366/20 та позивачі звернулись до виконавчої служби щодо виконання вказаних рішень суду в примусовому порядку. 09 червня 2021 року державним виконавцем відповідача винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень: 1) ВП № 64309458 (стягувач - ОСОБА_1 та ВП № 64309357 (стягувач - ОСОБА_2 ); Винесення цих постанов державний виконавець мотивував висновками, які містила постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2021 року у справі № 380/1366/20. Проте, представлене у мотивувальній частині постанов про закінчення виконавчого провадження не відповідає обставинам справи (доказам) і суті викладеного у мотивувальній частині постанови суду апеляційної інстанції від 29.04.2021 року у справі № 380/1366/20. Як наслідок, зазначені вище виконавчі провадження з примусового виконання ГУ Держгеокадастру у Львівській області рішення суду від 11.08.2020 у справі № 380/1366/20 були закриті передчасно, тобто до фактичного виконання боржником цього рішення, у зв`язку з чим позивачі звернулися до суду за захистом свого, як вони вважають порушеного права.

Ухвалою від 05.07.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб.

Відповідач 29.07.2021 скерував до суду відзив у якому проти позовних вимог заперечує повністю. Вказує, що спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» (далі - Закон). Відповідно до статті 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб^ що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом: випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». (ч.1 ст.5 Закону). Відповідно до цього Закону підлягають виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. Вказує, що вимоги до виконавчого документа визначені у ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Пояснює, що 28.01.2021 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та скеровано боржнику до виконання, стягувану до відома. Одночасно винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанову про стягнення виконавчого збору. Головне управління Держгеокадастру у Львівській області відповіддю від 12.02.2021 №8-13-0,6-845/2-21 зазначає, що боржником рішення суду виконано у повному обсязі до відкриття виконавчого провадження, а саме Головне управління Держгеокадастру у Львівській області надав обґрунтовану і повну відповідь на кожний пункт/підпункт заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 27 серпня 2019 року, що підтверджується копією відповіді боржника від 25.01.2021 року №31-13-0.6-449/2-21. На підставі даної відповіді державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження 18.02.2021 року. 18.02.2021 року у Львівському окружному адміністративному суді відбулось судове засідання з розгляду звіту боржника про виконання ним рішення суду №380/1366/20. Суд виніс ухвалу, якою визнав факт невиконання боржником рішення і встановив новий строк для подання звіту про виконання рішення. 26 лютого 2021 року начальнику відділу примусового виконання рішень позивачами було скеровано скаргу на дії виконавця №1934/03.1-11/9. 10.03.2021 року начальником Відділу скасовано документ "Постанова про закінчення виконавчого провадження" від 18.02.2021, що видала ОСОБА_3 при примусовому виконанні виконавчого листа № 380/1366/20 виданого 12.01.2021р. та відновлено проведення виконавчих дій. 31.03.2021 року до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області виконавцем було скеровано попередження про накладення штрафу з вимогою виконати рішення суду, про що проінформувати державного виконавця протягом десяти робочих днів з дня отримання вимоги. 09.06.2021 року державний виконавець Семен Ігор Романович виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з тим, що у матеріалах справи наявна постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2021 року якою встановлено наступне: рішення суду на підставі якого видано виконавчий лист № 380/1366/20 набрало законної сили 09.12.2020. Звіт про виконання рішення суду поданий Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області 25.01.2021 та зареєстровано в суді першої інстанції 10.02.2021. Судом встановлено , що відповідачем у Звіті надано відповіді на всі пункти заяви апелянтів від 29.08.2019 Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем належно виконано вимоги Рішення суду в частині подання Звіту про його виконання. Вказаний Звіт виходячи із його змісту слід визнати таким у якому надана обґрунтована і повна відповідь на кожний пункт/підпункт заяви від 27.09.2019 в межах наявної у його розпорядженні інформації. Отже виходячи зі змісту постанови суду, рішення суду виконано, а звіт про виконання подано 25.01.2021 року, що свідчить про виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження. Зважаючи на вищевикладені обставини, відповідачем правомірно винесено оскаржувані позивачами постанови про закінчення виконавчого провадження від 09.06.2021 ВП № 64309458 та ВП № 64309357.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, яким вони обґрунтовуються, встановив наступне.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є чоловіком і дружиною, які проживають у своєму приватному будинку, що належить їм на праві спільної часткової приватної власності. Нерухомість позивачів знаходиться у АДРЕСА_1 .

Як зазначають позивачі у своїй позовній заяві в ході тривалих судових процесів, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області не виконало постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року у справі № 813/4276/14 (провадження № 876/8021/14) за позовом ОСОБА_1 до Відділу Держземагентства у м Львові Головного управління Держземагентства України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій. Відповідач, як правонаступник Відділу Держземагентства у м. Львові, не надав ОСОБА_1 обгрунтованих відповідей на запити «Про надання інформації» від 26 березня 2014 та 09 квітня 2014 року.

Державна служба з питань геодезії, картографії та кадастру України не виконала рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.05.2018 року в адміністративній справі № 826/3985/17 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Держгеокадастру про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії. У цьому рішенні, яке набрало законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року визнано, що Держгеокадастр не надав позивачам повних відповідей на їх звернення, і зобов`язано цей орган повторно розглянути заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 24.06.2016 № 01/06, від 07.08.2016 № 02/08, від 19.09.2016 № 0149 та падати на них обгрунтовані та повні відповіді з урахуванням висновків суду.

У зв`язку із вказаним вище, а також враховуючи те, що вся первинна інформація щодо земельних ділянок позивачів (Поземельні книги тощо) зосереджена саме у структурах ГУ Держгеокадастру у Львівській області, 27 серпня 2019 р. позивачі скерували до відповідача заяву про проведення розслідування і надання інформації на яку взагалі не отримали відповіді по суті поставлених питань.

11 серпня 2020 року Львівський окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі №380/1366/20, яким: задовольнив адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; визнав протиправною бездіяльність ГУ Держгеокадастру у Львівській області щодо ненадання позивачам обґрунтованої відповіді на їх заяву від 27.08.2019; зобов`язав відповідача надати позивачам обґрунтовану і повну відповідь на кожний пункт/підпункт заяви позивачів від 27.08.2019 року; встановив судовий контроль за виконанням рішення, зобов`язавши відповідача подати звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду протягом 45 робочих днів з моменту набрання ним законної сини.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року у справі № 380/1366/20 набрало законної сили згідно з постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду 09 грудня 2020 року.

12 січня 2021 року Львівський окружний адміністративний суд видав позивачам виконавчі листи у справі № 380/1366/20.

Станом на 25 січня 2021 року позивачі не отримали від ГУ Держгеокадастру у Львівській області відповіді на свою заяву від 27.08.2019. Тому вони звернулись із заявами про примусове виконання рішення до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, м. Львів.

28 січня 2021 року державний виконавець виніс постанови про відкриття виконавчих проваджень: 1) ВП № 64309458 (стягувач - ОСОБА_1 ; 2) ВП № 64309357 (стягувач - ОСОБА_2 );

Оскільки станом на початок лютого 2021 року боржник ще не виконав рішення суду, то 01 лютого 2021 року позивачі подали до Львівського окружного адміністративного суду заяву у справі № 380/1366/20 щодо невиконання відповідачем рішення суду і застосування заходів в порядку процедури судового контролю.

09 лютого 2021 р. на адресу ОСОБА_1 надійшов лист боржника від 25.01.2021 № 31-13-0.6-437/2-21 «Щодо виконання рішення суду».

Оскільки лист боржника від 25.01.2921 не містив обгрунтованих і повних відповідей на переважну більшість пунктів/підпунктів заяви позивачів від 27.08.2019 року, то 16 лютого 2021 позивачі подали до Львівського окружного адміністративного суду заяву від 15.02.2021 у справі № 380/1366/20 щодо невиконання відповідачем рішення суду і застосування заходів в порядку процедури судового контролю, як доповнення до заяви від 01.02.2021.

Також 16.02.2021 на адресу ОСОБА_2 надійшов лист боржника від 25.01.2021 № 31-13-0.6-449/2-21 «Щодо виконання рішення суду».

18 лютого 2021 року державний виконавець виніс постанови про закінчення виконавчих проваджень: 1) ВП№ 61309458 та ВП № 64309357.

Також 18 лютого 2021 року Львівський окружний адміністративний суд ухвалою у справі № 380/1366/20 зобов`язав боржника повторно подати звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року у справі № 380/1366/20.

26 лютого 2021 року ОСОБА_1 подав скаргу, в якій довів неправомірність винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 64309458. Ця скарга містила всі основні доводи щодо невиконання боржником рішення суду, які були представлені у заяві позивачів від 16.02.2021 у справі № 380/1366/20, поданій до Львівського окружного адміністративного суду.

Ідентичну за своїм змістом скаргу подала також 26 лютого 2021 року і ОСОБА_2 у виконавчому провадженні ВП № 64309357.

10 березня 2021 р. начальник відділу примусового виконання рішень відповідача виніс постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження ВП № 64309458 і виконавчого провадження ВП № 64309357.

У вказаних вище постановах зазначено про отримання скарг ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .. Крім того, відповідачем згадано про ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 у справі № 380/1366/20, якою встановлено новий строк для подання звіту боржником про виконання рішення.

Постановою державного виконавця від 10.03.2021 про результати перевірки законності виконавчих проваджень ВП № 64309458 і ВП № 64309357 були скасовані постанови про закінчення цих виконавчих проваджень.

19 березня 2021 року повивачі подали апеляційну скаргу на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 у справі № 380/1366/20, оскільки прийняття цієї ухвали було мотивовано судом виключно тим, що боржник не надав суду доказів надіслання своєї відповіді від 25.01.2021 № 31 -13 -0.6-449/2-21 на адресу позивачів.

Постановою від 29 квітня 2021 року у справі № 380/1366/20 Восьмий апеляційний адміністративний суд задовольнив апеляційну скаргу позивачів частково. Судом апеляційної інстанції ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року скасована, а вказаною постановою у задоволенні заяви позивачів щодо невиконання відповідачем рішення суду і застосування до нього заходів в порядку процедури судового контролю відмовлено.

09 червня 2021 року державним виконавцем відповідача винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень: ВП № 64309458 та ВП № 64309357. Винесення цих постанов державний виконавець мотивував висновками, які містила постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2021 року у справі № 380/1366/20.

Не погоджуючись із прийнятими постановами позивач оскаржив такі в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, серед іншого, перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закону України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частин першою, другою статті 74 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 № 1404-VIII (з наступними змінами та доповненнями, далі Закон № 1404-VIII), який набрав чинності 05.10.2016, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно із статтею 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина 1 статті 5 Закону №1403-VIII).

Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII).

З наведених законодавчих норм вбачається, що виконавець зобов`язаний вчинити виконавчі дії у спосіб, передбачений виконавчим документом.

Відповідно до частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження зокрема, має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Як встановлено частиною першою статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Частиною шостою статті 26 Закону №1404-VIII визначено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з частиною першою статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

28.01.2021 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та скеровано боржнику до виконання, стягувачу до відома. Одночасно винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанову про стягнення виконавчого збору.

Головне управління Держгеокадастру у Львівській області відповіддю від 12.02.2021 №8-13-0,6-845/2-21 зазначає, що боржником рішення суду виконано у повному обсязі до відкриття виконавчого провадження, а саме Головне управління Держгеокадастру у Львівській області надало обґрунтовану і повну відповідь на кожний пункт/підпункт заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 27 серпня 2019 року, що підтверджується копією відповіді боржника від 25.01.2021 року №31-13-0.6-449/2-21. На підставі даної відповіді державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження 18.02.2021 року.

18.02.2021 Львівський окружний адміністративний суд виніс ухвалу у справі №380/1366/20, якою визнав факт невиконання боржником рішення і встановив новий строк для подання звіту про виконання рішення.

26 лютого 2021 року начальнику відділу примусового виконання рішень позивачами було скеровано скаргу на дії виконавця №1934/03.1-11/9.

10.03.2021 року начальником Відділу скасовано документ "Постанова про закінчення виконавчого провадження" від 18.02.2021, що видала ОСОБА_3 при примусовому виконанні виконавчого листа №380/1366/20 виданого 12.01.2021 та відновлено проведення виконавчих дій.

31.03.2021 року до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області виконавцем було скеровано попередження про накладення штрафу з вимогою виконати рішення суду, про що проінформувати державного виконавця протягом десяти робочих днів з дня отримання вимоги.

09.06.2021 року державний виконавець Семен Ігор Романович виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

Вказана постанова мотивована тим, що у матеріалах справи наявна постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2021 року якою встановлено наступне: рішення суду на підставі якого видано виконавчий лист № 380/1366/20 набрало законної сили 09.12.2020. Звіт про виконання рішення суду поданий Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області 25.01.2021 та зареєстровано в суді першої інстанції 10.02.2021.Судом встановлено , що відповідачем у Звіті надано відповіді на всі пункти заяви апелянтів від 29.08.2019.

Восьмий апеляційний адміністративний суд у постанові від 29.04.2021 року вказав, що в ході розгляду заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до статті 382 КАС встановлено, що відповідачем у Звіті надано відповіді на всі пункти заяви апелянтів від 29.08.2019, а саме:«Доводи скаржників про те, що така відповідь є неповною та у ній не надано відповіді на наведені ними у заяві прохання буквально так, як викладено ними у заяві, не може бути підставою для висновку про необхідність встановлення нового строку для подання Звіту. Як видно із відповіді щодо виконання Рішення суду відповідачем така надана в межах наявної у його розпорядженні інформації. Повторно зобов`язувати суб`єкта владних повноважень на подання нового звіту лише через те, що позивачі незгодні зі змістом отриманої відповіді від 25.01.2021, призведе до ситуації за якої особа з одних лише формальних підстав буде мати можливість звертатися із запитами/зверненнями для одержання тієї чи іншої інформації навіть якщо така уже була їй попередньо надана, проте вважаючи, що певна частина звернення все таки не задоволена у такий спосіб, як бажає запитувач (заявник), він знову і знову буде продовжувати подавати подібні звернення. Вказані дії не відповідають меті встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, якою є забезпечення належного виконання судового рішення, а не спонукання органу державної влади вчинити ті дії, які на переконання цієї особи, є найбільш правильними, відхиляючи при цьому, всі дії та доводи протилежної сторони. Згідно із частиною першою статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті. Звернення позивачів із заявами/запитами до державних органів чи органів місцевого самоврядування на які має бути надана лише та відповідь, яка відповідає певним встановленим ними самими очікуванням, міркуванням та переконанням не призведе до результату у вигляді належного захисту їх порушених прав, свобод та інтересів, зокрема в частині усунення певних перешкод у користуванні земельними ділянками, що є у власності позивачів. Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем належно виконано вимоги Рішення суду в частині подання Звіту про його виконання. Вказаний Звіт виходячи із його змісту слід визнати таким у якому надана обґрунтована і повна відповідь на кожний пункт/підпункт заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 27.09.2019 в межах наявної у його розпорядженні інформації».

Пунктом 9 частини 1 статті 39 визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Аналізуючи зібрані та досліджені в ході судового розгляду справи докази, суд приходить до висновку про законність винесення постанов державним виконавцем про закінчення виконавчого провадження.

Щодо позовних вимог позивача в частині встановлення, що висновок державного виконавця, який наведений у постановах від 09.06.2021 про закінчення виконавчих проваджень, про те, що Головне управління Держгеокадастру у Львівській області виконало рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року у справі № 380/1366/20 до відкриття виконавчих проваджень, не відповідає наявним у матеріалах цих виконавчих проваджень доказам; та дослідити мотивувальну частину постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року у справі № 380/1366/20 і визнати, що вказаним судом було встановлено, що заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 щодо невиконання відповідачем рішення суду не підлягала розгляду за процедурою судового контролю в порядку статті 382 КАС України, а за правилами статті 383 КАС України; відповідно ця заява не була задоволена судом, а викладені позивачами аргументи (доводи) щодо неотримання ними обґрунтованої, повної та достовірної відповіді за заявою від 27 серпня 2019 року (на виконання рішення суду) цим судом не досліджувались і не відображені у вказаній постанові а також відповідно зробити висновок, що припинення процедури судового контролю в порядку статті 382 КАС України через процесуальну помилку позивачів не може бути підставою для закінчення виконавчого провадження, яке здійснюється до моменту повного виконання боржником рішення суду, то суд зазначає, що такі вимоги до задоволення не підлягають, оскільки Львівський окружний адміністративний суд не праві надавати правову оцінку постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Більш того, суд зазначає, що згідно відомостей КП «ДСС Львівського окружного адміністративного суду» така правова оцінка вказаній постанові суду апеляційної інстанції була надана згідно ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.07.2021 справа № 380/1366/20 (адміністративне провадження № К/9901/24460/21), якою суд касаційної інстанції відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року у справі №380/1366/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправними дій і бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди.

Крім цього, суд касаційної інстанції роз`яснив учасникам справи, що нормами КАС України не передбачено можливості касаційного оскарження ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції (ухваленої в порядку апеляційного перегляду), прийнятих за результатами розгляду заяви про встановлення судового контролю за виконанням судових рішень та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (статті 382, 383 КАС України).

У даному випадку, виходячи із тих дій, які були вчинені боржником, та зазначених норм законодавства, рішення суду у справі №380/1366/20 в частині надання відповіді на поставлені позивачами питання виконане в повному обсязі.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що постанови відповідача про закінчення виконавчого провадження у ВП № 64309458 та ВП № 64309357 від 09.06.2021 винесені відповідно до норм статей 1,3,18,26,39,63, Закону № 1404-VIII та є правомірними, а підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.241, 242, 243, 245, 246, 268, 287, 295, 297, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ,РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ,РНОКПП НОМЕР_2 ) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (79000, м. Львів, пл. Шашкевича, 1, код ЄДРПОУ - 43317547) про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними і скасування постанов - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Р.М. Брильовський