Справа № 140/9892/20
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2021-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/9892/20 пров. № А/857/4963/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.

з участю секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Енергетичної митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року ухвалене суддею Дмитруком В.В. у місті Луцьку о 12 год. 48 хв. у справі № 140/9892/20 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Ресурс» до Енергетичної митниці про скасування рішення про коригування митної вартості

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати протиправною та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 12.06.2020 року № UA903000/2020/000007/1, від 18.06.2020 року № UA903180/2020/000001/1, від 24.06.2020 року № UA903180/2020/000002/1, від 25.06.2020 року № UA903180/2020/000003/1.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ТзОВ «Вог Ресурс» придбало у фірми «Marshell OIL LLP» (Англія), відповідно до зовнішньоекономічного контракту № 46/MOL/WR від 04.05.2020 року та Додатку до контракту № 1/2 від 03.06.2020 року, товар (нафтопродукти дизельне паливо ULSD 10 PPM) в загальній кількості 5911,203 метричних тон вартістю 329,35 долара США за тону на умовах EXW ТзОВ «ОЙЛ ТРАНСШИПМЕНТ» (м. Миколаїв, Україна).

З метою митного оформлення вказаного товару позивач подав до Енергетичної митниці Держмитслужби митні декларації від 11.06.2020 року № UA903180/2020/000750, від 18.06.2020 року № UA903180/2020/000808, від 24.06.2020 року № UA903180/2020/000838, від 25.06.2020 року № UA903180/2020/000857 та документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України (далі МК України), із заявленою митною вартістю за ціною договору.

На думку позивача, відповідач безпідставно прийняв рішення про коригування митної вартості товарів щодо зазначеного товару за ціною договору щодо ідентичних товарів на підставі цінової інформації Держмитслужби на рівні 380,74 доларів США, оскільки позивач надав всі необхідні документи, що дають можливість відповідачу визначити митну вартість товару за ціною договору (за основним методом).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Енергетичної митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів: від 12.03.2020 року № UA903000/2020/000007/1, від 18.06.2020 року № UA903180/2020/000001/1, від 24.06.2020 року № UA903180/2020/000002/1, від 25.06.2020 року № UA903180/2020/000003/1.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Енергетичної митниці Держмитслужби на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Ресурс» судовий збір у розмірі 82 017 гривень 53 копійки.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та порушив норми матеріального права та виходить з тих міркувань, що суд не надав належної оцінки тим обставинам, що під час митного контролю АСУР згенеровано форму митного контролю (105-2) щодо необхідності перевірки достовірності складових митної вартості товарів, зокрема додаткових нарахувань до ціни угоди, оскільки в неї не включені витрати на транспортування та/або навантаження, і, при цьому, відповідні витрати не включені до митної вартості, в зв`язку з чим декларанту було направлено повідомлення про необхідність подачі додаткових документів виписки з бухгалтерської документації щодо повної оплати товару та копію митної декларації країни відправлення, однак запитуваних документів надано не було.

При поданні декларантом додаткових документів було встановлено розбіжності - лист № 11/06-2 від 11.06.2020 року та лист № 10/06-2 від 10.06.2020 року про розрахунок ціни мають різницю у премії та різний котирувальний період (лист № 11/06-2 від 11.06.2020 котирувальний період з 27.05.2020 по 02.06.2020 плюс премія 43,6 дол. США, а лист №10/06-2 від 10.06.2020 року котирувальний період з 19.05.2020 року по 02.06.2020 року плюс премія 44,6 дол. США), тобто розрахунок ціни «підлаштовувався» під одну цифру 329,35 дол. США, відповідно такий розрахунок числових значень митної вартості товару, а також те, що документи про сплату за товар відсутні, створює обґрунтовані сумніви щодо достовірності задекларованої митної вартості та встановлено наявність нехарактерно низького рівня митної вартості на даний товар.

Надані декларантом документи не містять інформації від виробника товару, його вартості та суми, яка фактично була сплачена за партію даного товару. Подані товариством 26.08.2020 року додаткові документи до листа з вимогою про скасування оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару, зокрема, платіжні документи, містять посилання на зовнішньоекономічний контракт № 46/MOL/WR від 04.05.2020 року, однак не містять посилання на номер інвойсу чи додаток до контракту і загальна сплачена сума за документами становить 1305000 доларів США, в той час як, вказана за усіиа митними деклараціями за обсяг палива в розмірі 5991,203 тон сума, за задекларованою позивачем ціною, повинна складати 1973202,71 доларів США, а отже, дані документи не дають змоги ідентифікувати за яку саме партію товару проводилась оплата або ж позивач умисно не подає всі наявні у нього документи щодо такої оплати.

Відповідно до умов Доповнення до договору однією зі складових ціни на пальне є ескалація/дескалація ціни, що складає 6,85 долара США за тону палива, тобто формула ціноутворення незрозуміла і договір не містить даних про те чи слід включати даний показник до ціни товару, чи ні.

В митній декларації країни відправлення та інвойсі виробника ціна товару є значно вищою ніж задекларований рівень митної вартості, відповідно митна декларація країни відправлення та інвойс не підтверджує заявлену митну вартість товару, разом з тим, декларантом визначено митну вартість без врахування інформації, що міститься в наданих ним документах, тобто заявлено неповні та недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 04.05.2020 року між ТзОВ «Вог Ресурс» (Покупець) та Фірмою «Marshell OIL LLP» (Продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт № 46/MOL/WR від 04.05.2020 року на поставку нафтопродуктів згідно з умовами EXW митний ліцензійний склад України в кількості 100000 метричних тон.

Згідно з розділом 3 контракту № 46/MOL/WR від 04.05.2020 року Продавець здійснює поставку Товару на умовах EXW - митний ліцензійний склад Україна, місце розташування якого обумовлюється у додатках, які є невід`ємною частиною даного контракту. Усі витрати пов`язані з транспортуванням та доставкою товару несе Продавець. Поставка товару здійснюється до 31 грудня 2020 року. Товар постачається з резервуарів, розташованих на митному ліцензійному складі по частинам товарними партіями. Об`єм товарної партії строки поставки та інші умови погоджуються Сторонами в Додатках. Умови поставки товару можуть бути змінені, що погоджується Сторонами в Додатках на конкретну партію товару. Продавець надає Покупцю на партію товару наступні відвантажувальні та супровідні документи: паспорт якості, рахунок-фактуру (інвойс) з вказанням країни походження. Митне оформлення товару здійснюється Покупцем з врахуванням фактично прийнятої ним кількості товару. Моментом отримання товару Покупцем рахується момент підписання сторонами акту прийому-передачі товару у вказаному пункті поставки.

ТзОВ «Вог Ресурс» відповідно до умов контракту № 46/MOL/WR від 04.05.2020 року та Додатку від 03.06.2020 року № 1/2 до контракту придбано у Фірми «Marshell OIL LLP» (Англія, Велика Британія) товар (дизельне паливо ULSD 10 PPM) в загальній кількості 5911,203 метричних тон вартістю 329,35 долара США за тону на умовах EXW ТзОВ «Ойл Трансшипмент» (м.Миколаїв, Україна).

Вказана ціна товару розрахована на підставі п.3.1 Додатку від 03.06.2020 року № 1/2 до контракту, а саме: повинна дорівнювати середній з п`яти високих котирувань наступною за датою коносамента, опублікованих PLATTS EUROPEAN MARKETSCAN для ULSD 10 PPM «FOB MED (ITALY)» одразу після дати коносамента судна продавця, що складає 285,75 долара США за тону, плюс премія в розмірі 36,75 долара США за метричну тону. Ескалація/дескалація вищевказаної ціни базується на базисній густині при температурі 15 градусів Цельсія з використанням 5 наступних котирувань після дати коносамента судна продавця (BL=0), опублікованих PLATTS EUROPEAN MARKETSCAN для ULSD 10 PPM «FOB MED (ITALY)» і буде приведена до фактичної густини продукту при 15 градусах Цельсія, вказаній у відвантажувальних документах в порту завантаження при температурі 15 градусів Цельсія по відношенню до базової 0,845 при 15 градусах Цельсія, що складає 6,85 долара США за тону. Фінальна ціна 329,35 долара США за тону.

Згідно з актами прийому-передачі нафтопродуктів від 11.06.2020 року № 1106/20, 18.06.2020 року № 1806/20, від 24.06.2020 року №№ 2406/20, 2406/20-1 позивач прийняв від Фірми «Marshell OIL LLP» дизельне паливо ULSD 10 PPM з густиною в 0,8272 кг/л при температурі 15 градусів Цельсія в кількості 1093 тон 062 кг, 1093 тон 062 кг, 1093 тон 062 кг, 712 тон 017 кг відповідно.

Відповідно до п.5.1 контракту № 46/MOL/WR від 04.05.2020 року розрахунки за товар Покупець здійснює у вигляді 100% передоплати товарної партії, якщо інше не обумовлено в Додатках до Контракту.

Згідно з Доповненням № 1 від 11.06.2020 року до Додатку №1/2 контракту № 46/MOL/WR від 04.05.2020 року поставка товару - дизельне паливо ULSD 10 PPM здійснюється на умовах оплати за товар протягом 30 календарних днів з моменту оформлення основної митної декларації.

З метою митного оформлення товару (оформлення основної митної декларації) декларантом в інтересах позивача подано до Енергетичної митниці Держмитслужби митну декларацію від 11.06.2020 року № UA903180/2020/000750 щодо розмитнення партії товару в кількості 1000000 кг із зазначенням митної вартості в розмірі 329350 доларів США, яка була визначена за основним методом (ціною угоди).

До митної декларації декларантом додано, зокрема: Контракт № 46/MOL/WR від 04.05.2020 року, Додаток № 1/2 від 03.06.2020 року до Контракту, Акт № 5 прийому-передачі нафтопродуктів від 10.06.2020 року, декларацію відповідності № 10/06-1М від 10.06.2020 року, розрахунок митної вартості № 10/06-2 від 10.06.2020 року.

11.06.2020 року посадовою особою митниці надіслано декларанту електронне повідомлення з вимогою надати додаткові документи для підтвердження митної вартості: оригінали документів, зазначених у митній декларації, або засвідчених в установленому порядку їх копій, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів для здійснення перевірки щодо правильності визначення митної вартості товару, а саме рахунок на 100% передоплату та експортну митну декларацію.

11.06.2020 року товариство на запит відповідач надіслало лист від 11.06.2020 року № 11/06-3, яким повідомило, що оплата по додатку № 1/2 від 03.06.2020 року до контракту № 46/MOL/WR від 04.05.2020 року ще не здійснювалась, а також надано доповнення № 1 від 11.06.2020 року до додатку № 1/2.

12.06.2020 посадовою особою Митниці надіслано декларанту електронне повідомлення про те, що запитувані документи були надані не в повному об`ємі, а саме виписка з бухгалтерської документації, копія митної декларації країни відправлення, а тому викладено прохання повідомити про можливість та орієнтовний час їх подання.

У відповідь на вказане повідомлення митниці позивач надіслав лист № 12/06-1 від 12.06.2020 року про відсутність на даний момент змоги надати запитувані документи (надіслано запит на відправника).

12.06.2020 року відповідач надіслав позивачу повідомлення про те, що в зв`язку з ненаданням додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару митна вартість такого товару може бути визначена за ціною договору щодо ідентичних товарів на рівні 380,74 долари США за тону (МД від 09.06.2020 року № UA903180/2020/000739), а в подальшому 12.06.2020 року прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA903000/2020/000007/1.

Згідно з цим рішенням, заявлена декларантом митна вартість не може бути визнана з таких причин:

- на підставі пункту 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України, в зв`язку з неподанням всіх додаткових документів та відсутності в поданих документах всіх відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- метод визначення митної вартості за ціною договору не може бути застосовано відповідно до частини 2 статті 58 МКУ в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені документально, зокрема не підтверджено ціну угоди.

15.06.2020 року позивач подав митну декларацію № UA903180/2020/308133, за якою імпортований товар випущено у вільний обіг у зв`язку із сплатою митних платежів, згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою, згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х МК України, з відстроченням до 13.09.2020 року.

Надалі, позивач подав до митного оформлення наступні три партії товару, а саме: 18.06.2020 року 1000 тон пального за ціною 329,35 долара США за тону, згідно з МД від 18.06.2020 року № UA903180/2020/000808, 24.06.2020 року 1991,203 тони пального за ціною 329,35 долара США за тону, згідно з МД від 24.06.2020 року № UA903180/2020/000838, 25.06.2020 року 2000 тон пального за ціною 329,35 долара США за тону, згідно з МД від 25.06.2020 року № UA903180/2020/000857.

Однак, відповідач з підстав, аналогічних тим, які вказані у рішенні про коригування митної вартості товарів від 12.06.2020 року № UA903000/2020/000007/1, прийняв рішення про коригування митної вартості товарів на рівні 380,74 долара США за тону по усіх зазначених МД, а саме: від 18.06.2020 року № UA903180/2020/000001/1, від 24.06.2020 року № UA903180/2020/000002/1, від 25.06.2020 року № UA903180/2020/000003/1, в зв`язку з чим ТзОВ «Вог Ресурс» подало до митного органу на оформлення наступні митні декларації: UA903180/2020/000811 від 19.06.2020 року з відстрочкою сплати ПДВ до 17.09.2020 року, UA903180/2020/000855 від 24.06.2020 року з відстрочкою сплати ПДВ до 22.09.2020 року, UA903180/2020/000861 від 25.06.2020 року з відстрочкою сплати ПДВ до 23.09.2020 року.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим, при цьому, сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються, виключно, на його припущеннях та жодним чином не обґрунтовані та не підтверджені. Суд вважав, що позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи, які не мали розбіжностей, ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні та достовірні дані, що піддавалися обчисленню і підтверджували усі складові митної вартості імпортованого товару, натомість відповідач не довів правомірності коригування митної вартості імпортованого позивачем товару.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 статті 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як визначено у частині 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з пунктом 2 частини 6 статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями частин 2 та 3 статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Разом з тим, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Під час проведення консультацій з декларантом, митний орган зазначив, що для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант повинен подати такі документи, як рахунок про передоплату та експортну митну декларацію країни відправлення.

Позивач повідомив відповідача, що оплата за товар ще не здійснювалась, оскільки додатком 1/2 від 03.06.2021 року до контракту передбачено проведення оплати за товар протягом 30 днів з моменту оформлення митної декларації.

Після цього, відповідач витребував у позивача виписку з бухгалтерської документації, яку не витребовував раніше та копію митної декларації країни відправлення.

Позивач повідомив відповідача, що ці документи на даний час надати не може.

12.06.2020 року відповідач надіслав позивачу листа у якому зазначив, що через неподання документів, які витребовував відповідач, відповідач приймає рішення про коригування митної вартості на основі ідентичних товарів.

Оцінюючи ці обставини, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідач витребовував у позивача документи на підтвердження митної вартості товару не вказав, які сумніви у митного органу виникли та яким чином ці документи покликані їх усунути, хоча саме із цією умовою Митний кодекс України пов`язує можливість витребування додаткових документів.

Апеляційний суд вважає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, має діяти з достатньою ясністю для того, щоб позивач розумів, які недоліки мають документи подані для митного оформлення та як ці недоліки усунути. Водночас, відповідач не вказав, які недоліки, неточності чи розбіжності мають документи, які для митного оформлення подав позивач.

Тому, апеляційний суд вважає, що така поведінка відповідача не дає йому право визначити митну вартість оцінюваного товару самостійно.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 1 та 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Однак, апеляційний суд встановив, що рішення про коригування митної вартості товарів не містить ні обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, ні вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів, ні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Водночас, посилання відповідача на митну декларацію, за якою раніше розмитнювався аналогічний товар, не містить обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Тому, враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є необґрунтованими та прийнятими з порушенням статей 53-55 МК України, а тому їх необхідно скасувати.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Енергетичної митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року у справі № 140/9892/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк
Повний текст постанови складений 03.08.2021 року