Справа № 200/6863/21
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2021-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2021 р. Справа№200/6863/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Мангушської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що звернувся до Мангушської селищної ради з клопотанням, в якому просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею від 0,2 до 0,25 га із земель комунальної власності Мангушської селищної ради, яка розташована в АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд(присадибної ділянки). До клопотання також було додано викопіювання з кадастрової карти із зазначенням бажано го місця розташування земельної ділянки; документи, які свідчать про переважне право позивача як учасника бойових дій на отримання земельної ділянки. Між тим, в задоволенні клопотання рішенням від 20 квітня 2021 року № 8/11-241 безпідставно відмовлено - з підстав, які не відповідають дійсності.

Вважав рішення відповідача таким, що порушує його права, у зв`язку з чим з урахуванням зміненої позовної заяви, просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Мангушської селищної ради від 20 квітня 2021 року № 8/11-241 про відмову у задоволенні клопотання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею від 0,2 до 0.25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати відповідача надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею від 0,2 до 0.25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, зокрема, що вказана позивачем земельна ділянка не відповідає місцю розташування вимогам генерального плану с. Мелекіне, який затверджений рішенням Мелекінської сільської ради від 29 березня 2013 року № 6/23-1328, яке розміщено на сайті. У зв`язку з цим оскарженим рішенням позивачу відмовлено у задоволенні поданого ним клопотання.

Вважав, що оскаржене рішення відповідало вимогам законодавства.

Просив в задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначав, зокрема, що посилання відповідача не відповідають дійсності, є не обґрунтованими та суперечать Земельному кодексу України. Так, категорії земель визначені ст. 19 Земельного кодексу України, і такого поняття як землі «Території домів відпочинку для сімей з дітьми» не існує.

Відповідно до відповіді відповідача від 06 травня 2021 року № 17/1.1 земельна ділянка не сформована, а значить її не існує, тому її місце знаходження не відомо і не можливо визначити на місцевості.

Вважав, що земля, яку він бажав отримати у власність та просив надати дозвіл на розробку проект землеустрою, відноситься до земель житлової та громадської забудови, що підтверджується даними із земельного кадастру, оскільки вона безпосередньо межує із земельними ділянками такої категорії земель з кадастровими номерами :07:000:1641 та :07:000:1642, які були зареєстровані відповідно до законів України та генерального плану с. Мелекіне.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень судовим рішенням в справі №241/777/15-а рішення Мелекінської сільської ради від 29 березня 2013 року № 6/23-1328 щодо визнання генерального плану с. Мелекіне та с. Бурякова Балка було скасовано.

Цей Генеральний план був розроблений у 2013 році, коли запитувана земельна ділянка ще не входила до меж с. Мелекіне, і тільки у 2016 році згідно з рішенням Мелекінської селищної ради від 18 березня 2016 року № 7/5-124 та рішенням Першотравневої районної ради від 25 квітня 2016 року № 7/8-90 погодили проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж села Мелекіне, розроблений ПП ОСОБА_2 згідно з рішенням Мелекінської сільської ради від 11 листопада 2015 року № 7/1-17. Згідно з цим проектом ця оспорювана земельна ділянка і була включена до меж села, а також включені граничущі з нею земельні ділянки для будівництва та багато інших земель, які мали своє цільове призначення і суперечать Генеральному плану від 2013 року, про це і говориться в проекті землеустрою, і були внесені корективи. На жаль цю інформацію Мангушська селищна рада скриває та не оприлюднює на своєму вебсайті, хоча цього вимагає Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Крім того, існують рішення про зміни до Генерального плану с. Мелекіне, що підтверджується змінами відображеними на карті Держгеокадастру України.

Оскільки земельна ділянка відноситься до земель житлової та громадської забудови, тому рішення відповідача про відмову у задоволенні клопотання є необґрунтованим.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року та повторно ухвалою цього ж суду від 15 липня 2021 року, зокрема у відповідача витребувані: письмові пояснення з питання чи змінювався після 29 березня 2013 року генеральний план с. Мелекіне, який затверджений рішенням Мелекінської сільської ради від 29 березня 2013 року № 6/23-1328; документальні підтвердження цьому (якщо змінювався) - відповідні рішення та чинний генеральний план с. Мелекіне (з внесеними до нього змінами) станом на 20 квітня 2021 року та станом на час надання доказів на дану ухвалу суду.

Відповідач на виконання вказаних ухвал суду подав письмові пояснення, в яких зазначав, зокрема, що генеральний план с. Мелекіне, який затверджений рішенням Мелекінської сільської ради від 29 березня 2013 року № 6/23-1328, не змінювався, зміни не вносилися. Також надав суду чинний генеральний план с. Мелекіне.

Судом встановлено, що 31 березня 2021 року позивач (який є учасником бойових дій) звернувся до Мангушської селищної ради з клопотанням, в якому просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею від 0,2 до 0,25 га із земель комунальної власності Мангушської селищної ради, яка розташована в с. Мелекине Мангушського р-ну Донецької обл. по вул. Перша лінія, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки). До зазначеного клопотання додав наступні документи: копію паспорта та ідентифікаційного номеру платника податків; копію посвідчення учасника бойових дій; копію витягу із протоколу № 4 про визнання його учасником бойових дій; графічні матеріали з публічної кадастрової карти із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки.

Рішенням Мангушської селищної ради від 20 квітня 2021 року № 8/11-241 позивачу відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, розташованої у АДРЕСА_1 лінія (згідно з наданим викопіюванням бажаного місця розташування) у зв`язку з тим, що згідно з розробленим та затвердженим рішенням Мелекінської сільської ради від 29 березня 2013 року № 6/23-1328 «Генеральним планом с.Мелекіне та с.Бурякова Балка Мангушського району Донецької області», вона відноситься до «Территория домов отдыха (пансионатов) для семей с детьми».

Як пояснив відповідач, вказана земельна ділянка не відповідає місцю розташування вимогам генерального плану с. Мелекіне.

За запит позивача відповідачем надана відповідь від 06 травня 2021 року № 17/1.1, в якій повідомлено про те, що запитуєма позивачем земельна ділянка відповідно до Генерального плану с.Мелекіне відноситься до території будинків відпочинку для сімей з дітьми; вказана земельна ділянка не сформована у Державному земельному кадастрі, тобто кадастровий номер відсутній.

Судом також встановлено, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 710-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Донецької області» відповідно до абз. 1 п. 71 розд. V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначені адміністративні центри та затверджені території територіальних громад Донецької області.

Згідно з рішенням І сесії Мангушської селищної ради від 26 листопада 2020 року № 8/1-2 голова Мангушської селищної ради набув повноважень.

Рішенням Мангушської селищної ради від 26 листопада 2020 року № 8/1-15 розпочато реорганізацію Мелекінської сільської ради () шляхом її приєднання до Мангушської селищної ради ().

На теперішній час Мелекінська сільська рада як юридична особа перебуває в стані припинення, про що 15 грудня 2020 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідну інформацію.

Як пояснив відповідач, її функції виконує Мангушська селищна рада.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 121 цього Кодексу громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначені ст. 122 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з ч. 4 ст. 122 вказаного Кодексу центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами України визначений статтею 118 Земельного кодексу України.

Згідно з ч. 2 вказаної статті Кодексу рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 вказаного Кодексу громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 ст. 118 вказаного Кодексу визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, саме встановлення відповідності/невідповідності місця розташування об`єкта вимогам, про які йдеться в ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, є вирішальним при прийнятті рішення щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки чи відмови в наданні такого дозволу.

Оскарженим рішення позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою оскільки бажана для позивача земельна ділянка по генеральному плану с. Мелекіне відноситься до території будинків відпочинку (пансіонатів) для сімей з дітьми.

Як пояснив відповідач, рішення прийнято через невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам генерального плану с. Мелекіне.

Вказана підстава відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою передбачена ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, яка містить виключний перелік таких підстав.

Щодо посилань позивача на те, що, на його думку спірна земельна ділянка відноситься до земель житлової та громадської забудови

Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, які визначені ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України, згідно з якою землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення

Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі (ч. 2 ст. 19 Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Згідно з відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 21 квітня 2021 року № 2/265-21 на запит позивача від 13 квітня 2021 року про надання інформації щодо цільового призначення спірної земельної ділянки, відомості щодо запитуваної земельної ділянки відсутні.

Як вбачається з Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 21 січня 2021 року та від 30 березня 2021 року, яку також було направлено на адресу позивача, станом на теперішній час у приватній власності знаходяться земельні ділянки (межують зі спірною з правого боку), розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий № :07:000:1641) та, відповідно, за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий № :07:000:1642). Категорія цих земель - землі житлової та громадської забудови; цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку.

Судом досліджено Публічну кадастрову карту (за посиланням: https://map.land.gov.ua) та встановлено, що:

- в ній мститься аналогічна інформація щодо вказаних земельних ділянок (кадастрові номери :07:000:1641 та № :07:000:1642). Ці земельні ділянки з правого боку межують зі спірною - бажаною для позивача земельною ділянкою;

- поруч також є земельні ділянки для експлуатації та обслуговування кафе; для індивідуального дачного будівництва; для обслуговування магазину; для обслуговування баз відпочинку;

- спірна (бажана для позивача) земельна ділянка не віднесена до будь-якої категорії земель, та не містить цільового призначення.

Згідно з відповіддю відповідача від 06 травня 2021 року № 17/1.1 на запит позивача вказана земельна ділянка не сформована у Державному земельному кадастрі, тобто кадастровий номер відсутній.

Вказане спростовує посилання позивача на те, що спірна земельна ділянка, щодо якої позивач звернувся до відповідача, відноситься до земель житлової та громадської забудови.

Судом досліджено чинний генеральний план с. Мелекіне, який затверджений рішенням Мелекінської сільської ради від 29 березня 2013 року № 6/23-1328 та поданий на вимогу суду, і встановлено, що бажана для позивача земельна ділянка дійсно по генеральному плану відноситься до території будинків відпочинку (пансіонатів) для сімей з дітьми.

Як пояснив відповідач на виконання ухвал Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року та від 15 липня 2021 року (про витребування доказів), генеральний план с. Мелекіне, який затверджений рішенням Мелекінської сільської ради від 29 березня 2013 року № 6/23-1328, не змінювався, зміни не вносилися.

Отже, внесення змін до вказаного генерального плану с. Мелекіне в частині, яка стосується спірної земельної ділянки судом не встановлено.

З огляду на наведене позивачу правомірно відмовлено в задоволенні поданого ним клопотання через невідповідність місця розташування об`єкта (земельної ділянки) вимогам генерального плану населених пунктів, що відповідало вимогам ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Враховуючи наведене правові підстави для задоволення позову - відсутні.

Посилання позивача на те, що рішення Мелекінської сільської ради Першотравневого району Донецької області від 29 березня 2013 року № 6/23-1328, на яке міститься посилання в оскарженому рішенні, скасовано, є неприйнятними.

Так, пунктом 1 рішення Мелекінської сільської ради від 29 березня 2013 року № 6/23-1328 затверджено генеральний план с.Мелекіне та с.Бурякова Балка, придатним для використання у вирішенні містобудівних питань на території сільської ради.

Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 05 квітня 2016 року, яке залишено без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду в справі №241/777/15-а (провадження №2-а/241/1/2016), позов осіб до Мелекінської сільської ради Першотравневого району Донецької області, треті особи «Донецькгіпродор» - Донецька філія державного підприємства Українського державного інституту по проектуванню об`єктів дорожнього господарства «Укргіпродор», Служба автомобільних доріг Донецької області, про скасування рішення в частині задоволено: пункт 1 рішення Мелекінської сільської ради Першотравневого району Донецької області від 29 березня 2013 року № 6/23-1328 «Про затвердження генерального плану с.Мелекіне та с.Бурякова Балка, придатним для використання у вирішенні містобудівних питань на території сільської ради», в частині визначення проходження нової траси транзитної дороги Маріуполь-Урзуф у селі особи (розділ 15 «Транспорт і вулично-дорожна сіть» пояснювальної записки генерального плану і основного креслення генерального плану) - скасовано.

Отже, рішення Мелекінської сільської ради Першотравневого району Донецької області від 29 березня 2013 року № 6/23-1328 скасовано лише в частині, яка не стосується спірної земельної ділянки.

Посилання позивача на те, що такої категорії земель як землі «Території домів відпочинку для сімей з дітьми» не існує, є безпідставними та такими, що суперечать ст. 19 Земельного кодексу України, яка визначає категорії земель, згідно з якою землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, серед яких є, зокрема землі іншого призначення.

Неприйнятними є і посилання позивача на інші рішення Мелекінської сільської ради (зокрема рішення від 03 червня 2016 року № 7/6-178 (опубліковано на сайті сільської ради), рішення від 25 червня 2021 року № 8/13-325 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання їх у власність»), оскільки вони жодним чином не стосуються спірної земельної ділянки.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Мангушської селищної ради (87400, Донецька обл., Мангушський р-н, смт. Мангуш (пн), пр. Миру, 72, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 04 серпня 2021 року.

Суддя Т.В. Логойда