Справа № 480/5934/21
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
02 серпня 2021 року справа № 480/5934/21
Cуддя Сумського окружного адміністративного суду Бондар С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за неотримане речове майно та зобов`язання виплатити грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.
Ухвалою суду від 09.07.2021 позовну заяву залишено без руху. Позивачу надано строк на усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску такого строку.
На виконання вказаної ухвали суду, позивач подав заяву про усунення недоліків. В обґрунтування заяви позивач зазначив, що грошова компенсація за неотримане речове майно є складовою заробітної плати. Тому, на думку позивача, він має право звернутися до суду з даним позовом без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.
Дослідивши матеріали позовної заяви та зміст заяви про усунення недоліків, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
За приписами частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із статтею 9 частинами 1, 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Таким чином, компенсація за неотримане речове майно не входить до грошового забезпечення військовослужбовця, оскільки закупівля речового майна здійснюється незалежно від виплати грошового забезпечення і лише при незабезпеченні військовослужбовця речовим майном здійснюється виплата грошової компенсації (відповідно до пункт 7 Порядку виплати військовослужбовцям грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178).
Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 30.11.2020 у справі № 480/3105/19 і врахована судом.
Разом із цим, згідно з частиною 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині 2 статті 122 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Суд зазначає, що предметом цього адміністративного спору є виплата грошової компенсації за неотримане речове майно, що не входить до структури заробітної плати (грошового забезпечення).
Тобто, компенсація за неотримане речове майно не є складовою заробітної плати, а тому на суму належної компенсації не розповсюджуються вимоги частини 2 статті 233 КЗпП України щодо стягнення такої без обмеження будь-яким строком при звільненні військовослужбовця.
Разом з тим, суд звертає увагу, що спірні правовідносини пов`язані зі звільненням з публічної служби, тому під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення КАС України, як норм спеціального процесуального закону.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 815/2681/17.
Тому відносини з виплати компенсації за неотримане речове майно є відносинами щодо проходження публічної служби, а відтак під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягає саме положення КАС України, як норм спеціального процесуального закону.
Суд звертає увагу, що позивач звернувся до суду із позовом про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати компенсації за речове майно, тобто предмет даного спору стосується проходження позивачем публічної служби.
Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною 5 статті 122 КАС України.
Згідно із частиною 1 статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
При визначенні початку вказаного строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.
Суд також зазначає, що доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.
З матеріалів справи вбачається, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2018 №229 ОСОБА_1 був звільнений з військової служби у запас та виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Суд зазначає, що позивач звертався до суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (справа № 480/2125/21) про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за неотримане речове майно на день звільнення з військової служби 09.08.2018; зобов`язання виготовити довідку про вартість неотриманого речового майна, що належить позивачу та на підставі цієї довідки нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, станом на день звільнення з військової служби 09.08.2018.
Згідно з ухвалою суду від 23.04.2021 позовна заява була залишена без руху у зв`язку із пропуском строку звернення до суду, визначеного ч. 5 ст. 122 КАС України.
При цьому в ухвалі суду було вказано, що у серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до військової частини із заявою про виготовлення довідки про вартість неотриманого речового майна, яке належало йому на момент звільнення та виплатити грошову компенсацію за неотримане речове майно.
Військова частина НОМЕР_1 листом від 23.09.2020 №3819 повідомила ОСОБА_1 про відсутність підстав для нарахування та виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.
Ухвалою суду від 13.05.2021 у справі № 480/2125/21 позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії була залишена без розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся 26.05.2021 із заявою до командира військової частини НОМЕР_1 про надання довідки про вартість речового майна, що належить до видачі.
Суд вважає, що із листа ВЧ НОМЕР_1 від 23.09.2020 №3819 позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При цьому, позовну заяву до суду з вимогами компенсації вартості неотриманого речового майна, позивачем подано до суду 30.06.2021 (дата подачі позову до відділення поштового зв`язку), тобто з пропуском місячного терміну звернення до суду.
У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (частина 6 статті 161 КАС України).
За приписами частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Позивачем до адміністративного позову не додано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.
Згідно з частиною 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.
Оскільки позивач звернувся до суду після закінчення встановленого законом строку та протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху не подав до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та належних доказів поважності пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачу.
Разом з тим, ч. 8 ст. 169 КАС України передбачено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Керуючись ст.ст. 169, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії і додані до неї документи - повернути позивачу.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Суддя С.О. Бондар