Справа № 216/219/21
Суддя: Бутенко М. В.
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/219/21
провадження 2-а/216/46/21
РІШЕННЯ

іменем України

28 липня 2021 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Бутенко М.В.,

за участю: секретаря судового засідання Клименко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення , -

встановив:

11.01.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просив скасувати постанову інспектора 2-ого батальйону 1-ої роти 3 взводу полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Пропшт С.В. по справі про адміністративне правопорушення від 29.12.2020 серії ЕГА № 129214 (далі за текстом постанова) про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. у зв`язку із скоєнням адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 44-3 КУпАП за порушення п.п. 1 п.2 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дана постанова винесена за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення упереджено та незаконно, без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи та дослідження доказів, оскільки інспектор 2-ого батальйону 1-ї роти 3 взводу полку патрульної поліції в м. Кривий ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Пропшт С.В., який здійснював розгляд справи, всупереч вимог ст. 268 КУпАП не роз`яснив позивачу його права, в т.ч. й права користуватися юридичною допомогою адвоката, чим було грубо порушено його право на захист, а при прийнятті оскаржуваної постанови не надав жодної оцінки обставинам та аргументам, які наводив ОСОБА_1 , у зв`язку із чим всупереч вимогам ст.ст. 283 та 284 КУпАП в постанові не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилався Позивач, чи висловлених останнім доводів, в т.ч. й щодо відсутності будь-яких негативних наслідків, оскільки Позивач дотримувався соціальної дистанції, не був хворим, а захисну маску вдівав, проте через неможливість використання останньої за призначенням через її фізичні властивості (пошкодження мотузки, призначеного для утримання маски на обличчі) на час винесення постанови знаходився без неї, що свідчить про відсутність його вини, проте залишилось поза увагою співробітників поліції під час розгляду справи.

Зважаючи на вищевикладене, просив постанову інспектора 2-ого батальйону 1-ої роти 3 взводу полку патрульної поліції в м. Кривий ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Пропшт С.В. по справі про адміністративне правопорушення від 29.12.2020 серії ЕГА № 129214 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. скасувати із закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Також, позивач надав суду письмові пояснення, де зазначав, що станом на 29.12.2020 на території України не був запроваджений надзвичайний стана, а головний санітарний лікар України не звертався до Кабінету Міністрів України з поданням про встановлення карантину на території України, що свідчить, на думку позивача, про порушення порядку продовження дії карантину, передбаченого Законами України «Про захист населення від інфекційних хвороб», «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», «Про правовий режим надзвичайного стану». Крім того, позивач зазначав, що заборона перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту є обмеженням права на свободу пересування, гарантованого ст.33 Конституції України. Це конституційне право може бути обмежено виключно законом, а не підзаконним нормативно-правовим актом. Ця обставина свідчить про те, що заборона перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту була запроваджена з порушенням порядку, передбаченого Конституцією України. Недотримання такого обмеження конституційного права не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. Крім того, розгляд справи про адміністративне правопорушення був проведений з істотним порушенням закону, оскільки співробітник поліції, діючи всупереч завданню провадження в справах про адміністративні правопорушення, визначеному в ст. 245 КУпАП взагалі не вчинив жодних дій, направлених на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, не надавши ОСОБА_1 можливості реалізувати права, гарантовані ст. 268 КУпАП, у зв`язку із чим, не зважаючи на відсутність інших належних та допустимих доказів, взагалі не надав оцінки його поясненням, про що свідчить й відсутність такої оцінки у оскаржуваній постанов.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу, докази надання якої будуть надані суду в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідач, який належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, не використав наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, у судове засідання не з`явився. Надіслав суду відзив на адміністративний позов про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому заперечував проти задоволення позову, оскільки оскаржувана постанова винесена законно та обґрунтовано, на підставі всебічно і об`єктивно встановлених обставин справи, а наявність у Позивача вищої юридичної освіти та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, виключає обов`язок співробітників поліції роз`яснити останньому право на юридичну допомогу під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки вивчення навчальних курсів «Адміністративне право» та «Адміністративний процес» полягає в поглибленому вивченні студентами юридичного спрямування форм і методів конституційних і законодавчих засад та засобів захисту прав людини, у звязку із чим Позивач не може та не має права не знати в досконалості норми чинного законодавства, що в свою чергу свідчить про наявність у Позивача необхідних знань та можливостей для захисту своїх прав та законних інтересів незалежно від наявності у нього захисника.

Під час здійснення судового розгляду були встановлені наступні фактичні обставини.

Згідно постанови інспектора 2-ого батальйону 1-ої роти 3 взводу полку патрульної поліції в м. Кривий ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Пропшт С.В. по справі про адміністративне правопорушення від 29.12.2020 серії ЕГА № 129214 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий в АДРЕСА_1 , 29.12.2020, перебуваючи в громадській будівлі, а саме в магазині «Сільпо» без вдягнутого захисту, зокрема маски або респіратора, що закривають рот та ніс, у тому числі виготовленої самостійно, чим порушив п.п. 1 п.2 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 44-3 КУпАП, за що до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивного дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правих підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Вказані правовідносини регулюються главою 5 «Адміністративні правопорушення в галузі охорони праці і здоров`я населення» підрозділу ІІ «Особлива частина» розділу ІІ «Адміністративне правопорушення і адміністративна відповідальність» КУпАП.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає відповідальність фізичних осіб та посадових осіб за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ч.2 ст.44-3 КУпАП перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, тягне за собою накладення штрафу в розмірі від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція ст.44-3 КУпАП є бланкетною, а тому при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею потрібно звертатися до конкретних правил і норм, які регулюють відносини боротьби з інфекційними хворобами, зокрема до вимог постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020.

При цьому, суд зауважує, що згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України; в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень; не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 Конституції України.

Обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина є можливим у випадках, визначених Конституцією України.

Таке обмеження може встановлюватися виключно законом - актом, ухваленим Верховною Радою України як єдиним органом законодавчої влади в Україні.

Оскільки Конституція України, як зазначено в її ст.8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суд при розгляді справи має оцінювати зміст нормативно-правового акту з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй (п.2 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»).

Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Підстави та порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності визначені у Кодексі України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), а порядок розгляду позову на дії і рішення суб`єкту владних повноважень врегульовані КАС України.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.3 ст.7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Згідно з абз.1 ч.4 ст.7 КАС України, якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії.

За п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

П.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Проте, пп.1 п.2 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 9 грудня 2020 року передбачає не обов`язок, а заборону перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту. Запровадження такої заборони є обмеженням права на свободу пересування. Згідно з ч.1 ст.33 Конституції України обмеження цього конституційного права може бути встановлено виключно законом. Зокрема, в абз.2 п.3.2 рішення Конституційного Суду України №10-р/2020 від 28 серпня 2020 року у справі №1-14/2020 (230/20) наголошено, що обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина є можливим у випадках, визначених Конституцією України. Таке обмеження може встановлюватись виключно законом - актом, ухваленим Верховною Радою України як єдиним органом законодавчої влади в Україні. Встановлення такого обмеження підзаконним актом суперечить статтям 1, 3, 6, 8, 19, 64 Конституції України. Таким чином, пп.1 п.2 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 9 грудня 2020 року, яким запроваджена заборона перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, перебуває в безпосередній суперечності зі ст.33 Конституції України.

Тому на підставі ч.3 та ч.4 ст.7 КАС України при вирішенні адміністративного спору суд застосовує ст.33 Конституції України, у зв`язку із чим у ОСОБА_1 не виник обов`язок одягнути засоби індивідуального захисту.

Таким чином, позивач не може вважатись таким, що порушив заборону, передбачену пп.1 п.2 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 9 грудня 2020 року, а в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.44-3 КУпАП.

Поряд з цим, суд зауважує, що розгляд справ про адміністративне правопорушення регламентується главою 22 КУпАП, за вимогами ч. 2 ст. 279 якої роз`яснення особам, які беруть участь у розгляді справи, їх прав і обов`язків є обов`язковим.

Перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначено ст. 268 КУпАП: давати пояснення, подавати докази та заявляти клопотання, а при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

Проте, на порушення вищезазначених вимог Закону, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не було роз`яснено його право користуватися юридичною допомогою адвоката, чим було грубо порушено його право на захист, що підтверджується матеріалами справи, а саме відеозаписом, а також не заперечується й самим відповідачем у відповіді на відзив.

Ненадання інспектором можливості реалізувати гарантоване Конституцією України право особи користуватися правовою допомогою під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення був проведений з істотним порушенням закону, що відповідає правовому висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеного у постанові від 18.02.2020 по справі № 524/9827/16-а.

З огляду на викладене, з метою відновлення порушеного права Позивача, забезпечення законності та верховенства права, постанову інспектора 2-ого батальйону 1-ої роти 3 взводу полку патрульної поліції в м. Кривий ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Пропшт С.В. по справі про адміністративне правопорушення від 29.12.2020 серії ЕГА № 129214 необхідно скасувати, а також закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.44-3 КУпАП.

Крім того суд наголошує, що вирішуючи адміністративний спір, останній не наділений процесуальними повноваженнями щодо перевірки законності постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 9 грудня 2020 року, а тому не надає оцінку доводам позивача щодо недотримання Кабінетом Міністрів України порядку продовження дії карантину на території України.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає дії інспектора 2-ого батальйону 1-ої роти 3 взводу полку патрульної поліції в м. Кривий ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Пропшт С.В. щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення від 29.12.2020 серії ЕГА № 129214 такими, що не відповідають вимогам КУпАП, внаслідок чого постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 15, 77, 241-244, 246, 251, 255, 286, 295 КАС України, ст. 283 КУпАП, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову інспектора 2-ого батальйону 1-ої роти 3 взводу полку патрульної поліції в м. Кривий ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Пропшт С.В. по справі про адміністративне правопорушення від 29.12.2020 серії ЕГА № 129214 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.д.н. НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 12.03.1998 Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області; проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ,

Суддя М.В. Бутенко