Справа № 404/6201/20
Суддя: Іванова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/6201/20
Номер провадження 2-а/404/339/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Тригубенко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Північної митниці Держмитслужби про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Північної митниці Держмитслужби про скасування постанови, просив постанову Північної митниці Держмитслужби від 15 липня 2020 року в справі про порушення митних правил №0518/10200/20, визнати незаконною та скасувати, а справу закрити. Також, просив суд стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань витрати позивача на оплату правової допомоги у сумі 6000 грн. та судовий збір у розмірі 1471,40 грн.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що відповідачем 15 липня 2020 року у відношенні позивача винесена постанова в справі про порушення митних правил №0518/10200/20, якою його визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч. 5 ст. 481 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85000 грн. Відповідно до вказаної постанови, позивача визнано винним у тому, що він перевищив строк тимчасового ввезення напівпричепа - рефрежиратора марки «Krone», реєстраційний номер НОМЕР_1 на митну територію України більше ніж на 20 діб, але не більше ніж на 30 діб.

Вважає дану постанову винесеною відповідачем при відсутності в діях позивача події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 481 МК України, тобто - винесеною в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а отже, незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказано, що позивач в період з 2019 року по 31 травня 2020 року згідно трудового договору працював у ФОП ОСОБА_2 водієм вантажного автомобіля, що підтверджується витягом про відрахування в пенсійний фонд з офіційного сайту Пенсійного фонду України.

07 травня 2020 року позивач в якості водія вантажного автомобіля ФОП ОСОБА_2 , ввозив на митну територію України вантажним автомобілем «DAF", реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом - рефрежиратором марки «Krone», реєстраційний номер НОМЕР_1 вантаж цибуля ріпчаста, який він перевозив з республіки Азербайджан до м. Харкова згідно міжнародної товаротранспортної накладної №1145348.

При ввезенні даного вантажу, в пункті пропуску на митну територію України, митним органом не встановлювався позивачу режим «тимчасового ввезення терміном до 20 діб» напівпричепа - рефрежиратора марки «Krone», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Зазначено, що в даному випадку, у відповідності до вимог п. 1 та 2 ч. 6 ст. 104 МКУ, позивач не надавав жодного зобов`язання про вивезення напівпричепа - рефрежиратора марки «Krone», реєстраційний номер НОМЕР_1 у зазначений строк, оскільки у нього у нього, як водія ФОП ОСОБА_2 , відсутні на це будь-які правові підстави і він не має права розпоряджатись напівпричепом - рефрежиратором марки «Krone», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Оскільки ФОП ОСОБА_2 взяв напівпричіп - рефрежиратор марки «Krone», реєстраційний номер НОМЕР_1 в оренду у підприємства «Somex» (Польща) згідно договору оренди від 26 вересня 2018 року, то відповідальним за дотримання режиму «тимчасового ввезення» на митну територію України є або ФОП ОСОБА_2 , або підприємство «Somex» (Польща) і позивач не являється, і в день ввезення напівпричепа не міг бути особою, відповідальною за дотримання митного режиму «тимчасового ввезення», тим більше, що позивач з 31 травня 2020 року розірвав трудовий договір з ФОП ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 жовтня 2020 року позовну заяву залишено без руху, копію ухвали направлено позивачу, надано строк для усунення недоліків та запропоновано протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали надати належним чином завірені копії доданих до позовної заяви документів, надати належні докази необхідні для вирішення питання про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2020 року забезпечено адміністративний позов шляхом зупинення стягнення, штрафу в розмірі 85 000 грн. на підставі постанови Північної митниці Держмитслужби від 15 липня 2020 року №0518/10200/20, яка перебуває на примусовому виконанні у Фортечному відділі державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в рамках виконавчого провадження, до розгляду справи по суті і набрання судовим рішенням законної сили.

12 лютого 2021 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просив відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, оскільки постанову винесено з дотриманням вимог чинного законодавства.

Позивач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 липня 2020 року заступником начальника Північної митниці Держмитслужби Пахута В.А. було винесено постанову в справі про порушення митних правил №0518/10200/20, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 5 ст. 481 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 85000 гривень.

З постанови вбачається, що 24 червня 2020 року о 03 годині 46 хвилин в зону митного контролю МАПП «Басівськ» Північної митниці Держмитслужби, в напрямку руху «виїзд» з України до РФ заїхав вантажний автомобіль марки «DAF", реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом - рефрежиратором марки «Krone», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням гр. України ОСОБА_3 . Здійсненою перевіркою по центральній базі даних ЄАІС Держмитслужби та АСМО «Інспектор» встановлено, що 07 травня 2020 року громадянин України ОСОБА_1 , ввіз на митну територію України в зоні діяльності Слобожанської митниці Держмитслужби в режимі «тимчасового ввезення терміном до 20 діб», напівпричіп - рефрежиратор марки «Krone», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Таким чином, позивач перевищив строк зворотного вивезення транспортного засобу, ввезеного на митну територію України в режимі тимчасового ввезення до 20 днів, більше ніж на двадцять діб, але не більше ніж на тридцять діб, що має ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 5 ст. 481 Митного кодексу України.

В частині 5 ст. 481 МК України, зазначено, що перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на двадцять діб, але не більше ніж на тридцять діб тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, показаннями свідків, тощо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення.

Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 103 МК України тимчасове ввезення це митний режим, відповідно до якого іноземні товари або транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Згідно з п. 1 та 2 ч. 6 ст. 104 МК України, для поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму , повинна подати митному органу, що здійснює випуск товарів. Транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового ввезення, документи на такі товари, транспортні засоби, що підтверджують мету їх тимчасового ввезення у випадках, передбачених законодавством, надати митному органу зобов`язання про реекспорт товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які тимчасово ввозяться, у строки, встановлені митним органом.

Згідно ч. 1 ст. 105 МК України у митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами поміщуються виключно товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені уст. 189 цього Кодексу та в Додатках В.1-В.9, С, D до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), на умовах, визначених цими Додатками, а також повітряні судна, які ввозяться на митну територію України українськими авіакомпаніями за договорами оперативного лізингу.

Відповідно доч.1,2 ст.189 МК України транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для переміщення товарів та/або пасажирів через митний кордон України, можуть тимчасово ввозитися на митну територіюУкраїни без справляння митних платежів та без застосування заходів не тарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Тимчасово ввезені на митну територію України транспортні засоби комерційного призначення підлягають вивезенню без внесення в їх конструкцію будь-яких змін (без урахування природного зношення, витрати пально-мастильних матеріалів та необхідного ремонту).

Згідно ч. 1, 2 ст. 108 МК України строк тимчасового ввезення товарів встановлюється митним органом у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення. Строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.

Отже, вищевикладене свідчить про те, що орган доходів і зборів в кожному конкретному випадку повинен встановити строк тимчасового ввезення транспортного засобу комерційного призначення і його кінцеву дату та довести такий встановлений строк особі, яка ввозить транспортний засіб, у доступний для неї спосіб, що повинно бути підтверджено доказами, яка після визначення такого строку і у випадку його порушення може нести відповідальність за ст. 481 МК України.

У відповідності до вимог а. 1 та 2 ч. 6 ст. 104 КМ України, позивач не надав жодного зобов`язання про вивезення напівпричепа у зазначений строк, оскільки у нього, як водія відсутні на це будь-які правові підстави і він не має права розпоряджатися цим напівпричепом.

Згідно з додатком С до Конвенції про тимчасове ввезення, до якої Україна приєдналась згідно Закону від 24 березня 2004 року №1661, зокрема пунктом а ст. 5 додатку С, для того, щоб можна було скористатись правами на пільги, що надаються цим додатком, транспортні засоби комерційного використання (до яких належить напівпричіп) повинні бути зареєстрованими на території, яка не є територією тимчасового ввезення, на ім`я особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами території тимчасового ввезення, і ввозитись та використовуватись особами, які здійснюють свою діяльність з такої території.

Пунктом а ст. 7 додатку С визначено, що транспортні засоби комерційного використання можуть використовуватись третіми особами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення і які здійснюють свою діяльність на користь останнього, навіть якщо вони зареєстровані або постійно проживають на території тимчасового ввезення.

Оскільки ФОП ОСОБА_2 взяв напівпричіп - рефрежиратор марки «Krone», реєстраційний номер НОМЕР_1 в оренду у підприємства «Somex» (Польща) згідно договору оренди від 26 вересня 2018 року, то відповідальним за дотримання режиму «тимчасового ввезення» на митну територію України є або ФОП ОСОБА_2 , або підприємство «Somex» (Польща) і позивач не являється, і в день ввезення напівпричепа не міг бути особою, відповідальною за дотримання митного режиму «тимчасового ввезення», тим більше, що позивач з 31 травня 2020 року розірвав трудовий договір з ФОП ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину й не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування постанови та закриття справи про порушення митних правил у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 481 МК України.

Відповідно до ст. 139 КАС України, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Північної митниці Держмитслужби на користь позивача витрати на оплату судового збору та витрати на правничу допомогу, що підтверджено документально.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 72-77, 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Північної митниці Держмитслужби про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про порушення митних правил від 15 липня 2020 року №0518/10200/20 Північної митниці Держмитслужби про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 000 грн. за правопорушення передбачене ч. 5 ст. 481 МК України та закрити провадження по справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Північної митниці Держмитслужби (м. Чернігів, проспект Перемоги, буд.6, ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН - НОМЕР_3 ) судові витрати пов`язані із правничою допомогою адвоката у розмірі 6 000 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1471,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 03.08.2021 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда