Справа № 480/6187/21
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 серпня 2021 року справа № 480/6187/21

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Бондар С.О., розглянувши матеріали позовної заяви Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат,

В С Т А Н О В И В:

Національна академія внутрішніх справ звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у сумі 73635,66 грн.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 14.07.2021 вказану позовну заяву було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст.ст.122, 160-161 КАС України.

На виконання вимог суду, позивачем надано суду заяву про усунення недоліків, до якої додано копію клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Так, у клопотанні про поновлення строку звернення до суду позивач посилається на поважність пропуску строку звернення у зв`язку зі зверненням до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області в порядку цивільного судочинства. Тому позивач не мав можливості звернутися з адміністративним позовом до ОСОБА_1 до моменту повернення на адресу академії всіх доказів (додатків до позовної заяви) Шосткинським міськрайонним судом Сумської області. Вважає, що не пропустив строк звернення до суду.

Суд визнає неповажними причини пропуску строку звернення до суду, виходячи з наступного.

Так, пред`явлення позову до суду це реалізація позивачем права на звернення до суду. Саме із цією процесуальною дією пов`язується початок процесу у справі.

Перебіг позовної давності шляхом пред`явлення позову може перериватися в разі звернення позивача до суду.

Однак, якщо суд у прийнятті позовної заяви відмовив або її повернув, то перебіг строку звернення до суду не переривається. Не перериває перебігу такого строку й подання позову з недодержанням правил підсудності, а також з іншим предметом спору та з іншими матеріально-правовими підставами.

Аналогічна правова позиція щодо переривання строків звернення до суду викладена у постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 по справі №6-1763цс16 та у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 по справі № 6-895цс15.

Правові висновки подібного характеру наведені у п. 34 постанови Верховного Суду від 11.02.2021 у справі №360/917/19, де вказано, що спори стосовно проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних із утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, а тому до таких спорів підлягають застосуванню приписи частини п`ятої статті 122 КАС України, якою передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Поважними причинами для поновлення строку на подання адміністративного позову визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Отже, строк повинен бути пропущений виключно з поважних причин.

Початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог та часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини.

Суд зазначає, що встановлення законом процесуальних строків має на меті дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо дотримання процесуальних строків.

Таким чином, особа, яка має намір подати позов, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту позовної заяви, в тому числі процесуальних строків її подачі.

Матеріали справи, за наявності відомостей про обізнаність позивача щонайменше з серпня 2019 року, коли надійшла інформація, що наказом ГУ НП в Сумській області від 08.08.2019 №290 о/с відповідача звільнено зі служби в поліції на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням, не містять доказів наявності у позивача непереборних обставин, що унеможливили своєчасне звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Наведені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду мають суб`єктивний характер та не позбавляли останнього можливості звернутись до суду з даним позовом у встановлені КАС України строки.

Враховуючи те, що підстави, які зумовили звернення позивача з даним позовом виникли у день надходження інформації від ГУ НП в Сумській області про звільнення відповідача зі служби (12.08.2019), то фактичне звернення з адміністративним позовом 12.07.2021 відбулось з порушенням строків, визначених ч. 5 ст. 122 КАС України.

Враховуючи викладене, наведені у клопотанні причини пропуску строку звернення до суду є неповажними.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Враховуючи вищевикладене, позивачу належить вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду да надати докази на підтвердження їх поважності.

Суд також зазначає, що позивачем надано копію повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі.

Проте вказана копія нечитаєма, неможливо визначити, коли саме було надійшло вказане повідомлення та отримано відповідачем.

Тому позивачу необхідно надати суду відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, а саме - направлення відповідачу повідомлення про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів (належним чином завірену копію, читаєму) та пояснення, коли було направлено повідомлення та дату отримання вказаного повідомлення відповідачем.

Відповідно до статті 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 121, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви на 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде повернута позивачу.

Копію даної ухвали направити особі, що звернулась з позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Бондар