Справа № 400/2801/21
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2021 р. справа № 400/2801/21

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Марича Є.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження в адміністративній справі

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії; визнання висновків протиправними; визнання протиправним та скасування наказу від 03.02.2021 № 66,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі-відповідач), в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо не підтвердження факту отримання позивачем (поранення, контузії, каліцтва) 03.06.2014 р. та 09.02.2015 р. під час проходження військової служби, безпосередньо під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини у зоні антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях; визнати протиправними висновки службового розслідування, проведеного з метою з`ясування обставин та встановлення факту отримання позивачем травми (поранення, контузії, каліцтва) 03.06.2014 р. та 09.02.2015 р. під час проходження військової служби, безпосередньо під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини у зоні антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях, оформленого актом службового розслідування від 03.02.2021 р. та наказом від 03.02.2021 р. №66 про результати проведення службового розслідування; визнати протиправним та скасувати наказ від 03.02.2021 р. №66 про результати службового розслідування, проведеного з метою з`ясування обставин та встановлення факту отримання позивачем травми (поранення, контузії, каліцтва) 03.06.2014 р. та 09.02.2015 р. під час проходження військової служби, безпосередньо під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини у зоні антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях; зобов`язати відповідача провести службове розслідування за фактом отримання позивачем травми (поранення, контузії, каліцтва) 03.06.2014 р. та 09.02.2015 р. під час проходження військової служби, безпосередньо під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини у зоні антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях відповідно до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої Міністерством оборони України від 06.02.2001 р. №36 (далі Інструкція №36) на підставі наданих ним доказів, та видати довідку про обставини отримання позивачем травми (поранення, контузії, каліцтва) під час проходження військової служби, безпосередньо під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини у зоні антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях; встановити судовий контроль.

В обґрунтування позивних вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно призначив та провів службове розслідування відповідно до Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 р. №608, в супереч висновкам рішення суду, на виконання якого було повторно проведене дане розслідування. Так, позивач зазначив, що розслідування за фактом отримання позивачем травми (поранення, контузії, каліцтва) 03.06.2014 р. та 09.02.2015 р. під час проходження військової служби, безпосередньо під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини у зоні антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях мало бути проведене відповідно до Інструкції №36. Ігнорування висновків рішення суду призвело до не повного з`ясування обставин справи та невірного висновку за результатами цього розслідування.

Ухвалою від 28.04.2021 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Від відповідача відзив на позовну заяву не надходив, хоча ухвала про відкриття провадження та повістки про виклик були отримані відповідачем, про що свідчать поштові повідомлення про вручення.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Позивач у період з 12.04.2014 р. по 10.04.2015 р. проходив службу у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби позивач брав участь в бойових діях в зоні АТО у періоди з 23.05.2014 р. по 07.08.2014 р., з 27.08.2014 р. по 03.10.2014 р. з 10.10.2014 р. по 30.10.2014 р., 05.11.2014 р. по 10.12.2014 р., з 04.01.2015 р. ро 12.01.2015 р., з 20.01.2015 р. по 18.02.2015 р., що підтверджується довідкою про безпосередню участь в антитерористичній операції та посвідченням УБД серії НОМЕР_2 від 10.04.2015 р.

10.01.2020 р. Медико-соціальною експертною комісією позивачу встановлено 3 групу інвалідності строком до 01.01.2021 р.

Для встановлення позивачу статусу особи з інвалідністю внаслідок війни внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини та отримання відповідних пільг, передбачених законодавством України позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою про проведення службового розслідування та видачі йому відповідних документів.

Проте, службове розслідування проведене не було та довідка про обставини отримання травми (поранення, контузії, каліцтва) не була видана.

02.03.2020 р. позивачу надійшов лист від 28.01.2020 р.№254 за підписом командира військової частини НОМЕР_1 , в якому позивачу повідомлено, що йому відмовлено в проведенні службового розслідування.

06.03.2020 р. позивач звернувся до Командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України зі скаргою на бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 .

06.04.2020 р. позивач отримав лист № 117/130 від 18.03.2020 р., в якому повідомлено, що з метою встановлення факту отримання позивачем контузії (поранення, каліцтва).

За результатами проведеного службового розслідування факт отримання позивачем контузії (поранення, каліцтва) не підтвердився. До листа було додано копію акту службового розслідування від 16.03.2020 р. В акті службового розслідування комісія не вірно зазначила дату отримання позивачем контузії (поранення, каліцтва), зазначивши 11.08.2014 р., в той час, як контузію позивач отримав 03.06.2014 р. та 09.02.105 р.

Позивач звернувся з позовом до суду, у зв`язку з неврахуванням відповідачем під час проведення службового розслідування, наданих позивачем доказів його перебування в зоні проведення АТО та копій медичних документів, які на думку позивача підтверджують факт отримання позивачем травми (поранення, контузії, каліцтва) 03.06.2014 р. та 09.02.2015 р. під час проходження військової служби, безпосередньо під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини у зоні антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.10.2020 р. у справі №400/2179/20 задоволено позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , зокрема зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести службове розслідування з метою з`ясування обставин та встановлення факту отримання ОСОБА_1 контузії (травми, поранення каліцтва) при виконанні службових обов`язків та бойового завдання по захисту Батьківщини під час антитерористичної операції в Донецькій області 03.06.2014 р.

На виконання рішення суду командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ від 07.12.2020 р. №2218 про проведення службового розслідування. За результатами проведення службового розслідування відповідачем складено акт службового розслідування від 03.02.2021 р., відповідно до якого факт отримання позивачем контузії (поранення, каліцтва) у 2014 -2015 р.р. не підтвердився. На підставі висновків акту відповідачем видано наказ від 03.02.2021 р. № 66 про результати проведення службового розслідування, в якому зазначено, що дії командира військової частини НОМЕР_1 щодо відмови в надані довідки позивачу про отримання травми були правомірними, у зв`язку з тим, що позивач до медичної роти у вказаний ним період не звертався з приводу отримання ним контузії (поранення, каліцтва).

Позивач не погодившись із висновком за результатами службового розслідування щодо не підтвердження факту отримання ним (поранення, контузії, каліцтва) 03.06.2014 р. та 09.02.2015 р. під час проходження військової служби, безпосередньо під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини у зоні антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях, звернувся до суду з даним позовом. Позиція позивача зводиться до того, що відповідач провів службове розслідування на підставі Порядку №608, замість Інструкції №36, що призвело до неповних з`ясувань обставин, неврахування доказів, що мають значення для встановлення факту отримання ним контузії (поранення, каліцтва) та відповідно до невірного висновку про не підтвердження цього факту.

Так, Наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 №608 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Збройних Силах України.

Пункт 1 розділ І цього Порядку визначає підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів).

Таким чином, цим Порядком регулюються питання щодо службового розслідування випадків недотримання вимог Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, проте відповідачем не надано жодних доказів, що позивач отримав травму 19 листопада 2019 року через порушення або недотримання Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставне застосування відповідачем даного Порядку під час службового розслідування.

Пунктом 5 розділу І Порядку визначено, що розслідування нещасних випадків, професійних захворювань, аварій проводиться відповідно до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року №36.

Наказом Міністра оборони України від 06.02.2001 №36 затверджена Інструкція про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України (далі - Інструкція), яка визначає порядок розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті під час виконання обов`язків військової служби та аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України.

Відповідно до п. 1 розділу II Інструкції розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища під час виконання ним обов`язків військової служби, внаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання ним поранення, травми…

Згідно абзацу 1 п. 2 розділу II Інструкції про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив, чи інша особа повинен(на) негайно сповістити безпосереднього командира (начальника) чи керівника робіт і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому.

Як стверджує позивач ним було отримано травму 03.06.2014 р. та 09.02.2015 р. під час проходження військової служби, безпосередньо під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини у зоні антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях, при цьому матеріалами справи підтверджено перебування позивача у даний період в зоні АТО, Медико соціальною експертизою комісією складено довідку серії 12 ААВ №173964 про встановлення 3 групи інвалідності «загальне захворювання» і хоча позивач з ряду причин не звертався вчасно з рапортом про отримання травми, він звернувся до відповідача 08.01.2020 р. із заявою про призначення службового розслідування та видачі відповідних документів за його результатами.

Вперше відповідачем було проведено службове розслідування 16.03.2020 р., під час його проведення відповідач керувався Порядком №608, що підтверджено матеріалами справи та встановлено Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.10.2020 р. у справі №400/2179/20.

В подальшому на виконання вищезазначеного рішення суду відповідачем повторно проведено службове розслідування і як вбачається з матеріалів даної справи відповідач знову провів його керуючись Порядком №608.

Суд наголошує, що службове розслідування за фактом отримання позивачем травми (поранення, контузії, каліцтва) 03.06.2014 р. та 09.02.2015 р. під час проходження військової служби, безпосередньо під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини у зоні антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях, відповідач мав провести відповідно до Інструкції №36.

Так, пунктом 3 розділу І Інструкції визначено, що дія цієї Інструкції поширюється на всі військові частини та на всіх військовослужбовців, крім військовослужбовців, які отримали гостре професійне захворювання (отруєння), поранення, контузію, травму, каліцтво, зникли, померли або загинули внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення антитерористичної операції.

Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців внаслідок бойових уражень або дій з боку противника є бойовими людськими втратами і обліку, як нещасні випадки, не підлягають.

Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців, що сталися в районі ведення бойових дій або проведення антитерористичної операції, але не пов`язані з бойовими ураженнями або діями з боку противника, розслідуються згідно з вимогами цієї Інструкції.

Поряд з цим, пунктом 8 розділу ІІ Інструкції визначено, що комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом п`яти діб з моменту її утворення.

Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана:

- обстежити місце нещасного випадку, опитати свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо;

- з`ясувати обставини та причини, що призвели до нещасного випадку, установити осіб, які допустили порушення вимог нормативно-правових актів (законів, військових статутів, положень, правил, інструкцій, настанов тощо), а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;

- скласти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2 згідно з додатком 3 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-2) та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 згідно з додатком 4 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-3) у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. Акти підписуються головою комісії та її членами. У разі незгоди зі змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою НВ-2, як його невід`ємну частину.

До акта додаються письмові пояснення свідків, потерпілого, а за потреби також схеми, фотографії, витяги з експлуатаційної документації та інші документи, що характеризують місце події (устаткування, машини, апаратура, територія, будівля тощо), медичний висновок щодо діагнозу потерпілого, наявності в його організмі алкоголю, отруйних чи наркотичних речовин.

З зазначеного слідує, що проведення службового розслідування за Інструкцією №36 має певні критерії його проведення, для з`ясування обставин враховуються в тому числі і письмові пояснення свідків та потерпілого, що не було зроблено відповідачем під час проведення службового розслідування, висновки якого оформлені актом від 03.02.2021 р. Тоді як саме службовим розслідуванням встановлюються всі обставини щодо отриманням травми, зокрема, причиновий зв`язок отримання такої внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення антитерористичної операції чи ні.

А оскільки, відповідачем неправомірно та необґрунтовано не було призначено проведення службового розслідування за фактом отримання позивачем травми відповідно до Інструкції №36, висновки про причини отримання позивачем травми не могли бути встановлені в межах такого службового розслідування, а тому правового значення мати не можуть.

Таким чином, вимоги позивача щодо визнання протиправними висновку службового розслідування, оформленого актом службового розслідування від 03.02.2021 р. та наказом від 03.02.2021 р. №66 про результати проведення службового розслідування, скасування наказу №66 від 03.02.2021 р. та зобов`язання відповідача провести службове розслідування відповідно до Інструкції №36 та видати довідку про обставини отримання позивачем травми підлягають задоволенню.

При цьому, не підлягає задоволенню вимога щодо визнання протиправними дій відповідача щодо не підтвердження факту отримання позивачем травми 03.06.20214 р. та 09.02.2015 р., оскільки права позивача порушені неданими діями, а висновками, викладеними в акті службового розслідування та спірним наказом.

В позовній заяві позивач, також просить застосувати судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання відповідача подати у місячний строк з дня набрання законної сили звіт про його виконання.

Відповідно ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З огляду на вищезазначену статтю, встановлення судового контролю є правом суду, а не обов`язком, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю.

Позов задовольнити частково.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
1.Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 НОМЕР_4 ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними висновки службового розслідування, проведеного з метою з`ясування обставин та встановлення факту отримання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) травми (поранення, контузії, каліцтва) 03.06.2014 р. та 09.02.2015 р. під час проходження військової служби, безпосередньо під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини у зоні антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях, оформленого актом службового розслідування від 03.02.2021 р. та наказом від 03.02.2021 р. №66 про результати проведення службового розслідування.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ від 03.02.2021 р. №66 про результати службового розслідування, проведеного з метою з`ясування обставин та встановлення факту отримання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) травми (поранення, контузії, каліцтва) 03.06.2014 р. та 09.02.2015 р. під час проходження військової служби, безпосередньо під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини у зоні антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях.

4. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) провести службове розслідування за фактом отримання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) травми (поранення, контузії, каліцтва) 03.06.2014 р. та 09.02.2015 р. під час проходження військової служби, безпосередньо під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини у зоні антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях відповідно до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої Міністерством оборони України від 06.02.2001 р. №36 (далі Інструкція №36) на підставі наданих ним доказів, та видати довідку про обставини отримання позивачем травми (поранення, контузії, каліцтва) під час проходження військової служби, безпосередньо під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини у зоні антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях; встановити судовий контроль.

5. Відмовити у задоволенні вимоги про визнання протиправними дії відповідача щодо не підтвердження факту отримання (поранення, контузії, каліцтва) 03.06.2014 р. та 09.02.2015 р. під час проходження військової служби, безпосередньо під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини у зоні антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях

6. Відмовити у встановленні судового контролю.

7. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є. В. Марич