Справа № 420/2489/20
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2489/20
У Х В А Л А

30 липня 2021 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Єфіменко К.С., розглянувши в письмовому провадженні питання щодо передачі заяви за ст.383 КАС України на розгляд іншому складу суду,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду (суддя Свида Л.І.) від 26 червня 2020 року у справі №420/2489/20 задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України. Суд вирішив:

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо не надання ОСОБА_1 повної публічної інформації на запит про доступ до публічної інформації від 03 лютого 2020 року №2-1/2020, а саме: яка конкретно службова особа (службові особи), із зазначенням посади, прізвища, ім`я, по-батькові, яка (які) не є Урядовим Уповноваженим у справах Європейського суду з прав людини, призначеним Кабінетом Міністрів України, виконувала (ли) обов`язки Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини з 01 червня по 31 грудня 2015 року, із вказівкою - в які конкретно дати такі конкретні службові особи (особа) виконували ці обов`язки; в який день та в якій спосіб ОСОБА_1 було подано заяву про звільнення з посади Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, за якою ОСОБА_1 було звільнено з цієї посади; яка посадова особа Міністерства юстиції України та у який конкретно день (дні) здійснила заповнення та видачу трудової книжки ОСОБА_1 за умов його звільнення з посади Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, здійснила ознайомлення ОСОБА_1 із наказом про його звільнення; чи було здійснено видачу трудової книжки ОСОБА_1 та його ознайомлення з відповідним наказом у день його звільнення чи в інший день, чи було це здійснене особисто ОСОБА_1 чи в інший спосіб.

Зобов`язати Міністерство юстиції України надати ОСОБА_1 повну публічну інформацію на запит про доступ до публічної інформації від 03 лютого 2020 року №2-1/2020, а саме: яка конкретно службова особа (службові особи), із зазначенням посади, прізвища, ім`я, по-батькові, яка (які) не є Урядовим Уповноваженим у справах Європейського суду з прав людини, призначеним Кабінетом Міністрів України, виконувала (ли) обов`язки Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини з 01 червня по 31 грудня 2015 року, із вказівкою - в які конкретно дати такі конкретні службові особи (особа) виконували ці обов`язки; в який день та в якій спосіб ОСОБА_1 було подано заяву про звільнення з посади Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, за якою ОСОБА_1 було звільнено з цієї посади; яка посадова особа Міністерства юстиції України та у який конкретно день (дні) здійснила заповнення та видачу трудової книжки ОСОБА_1 за умов його звільнення з посади Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, здійснила ознайомлення ОСОБА_1 із наказом про його звільнення; чи було здійснено видачу трудової книжки ОСОБА_1 та його ознайомлення з відповідним наказом у день його звільнення чи в інший день, чи було це здійснене особисто ОСОБА_1 чи в інший спосіб.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2020 року по справі №420/2489/20 в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій та бездіяльності Міністерства юстиції України, що полягають у невчасному опрацюванні та наданні подання Міністра юстиції до Кабінету Міністрів України через його Секретаріат про звільнення ОСОБА_1 , невчасному виконанні відповідачем розпорядження Кабінету Міністрів України про звільнення позивача з посади Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, не визначенні відповідачем у трудовій книжці позивача норми закону про працю, за якою його було звільнено з посади Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, не наданні позивачу письмового повідомлення про переміщення його трудової книжки після такого звільнення; зобов`язання Міністерства юстиції України доповнити запис трудової книжки ОСОБА_1 стосовно його звільнення з посади Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, із визначенням конкретної норми Кодексу законів про працю України, а саме ч. 1 ст. 38 та п. 5 ч. 1 ст. 36 в їх сукупності як правової підстави звільнення позивача згідно Кодексу законів про працю України, виплатити позивачу середній заробіток на посаді Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини з часу неналежного заповнення трудової книжки до часу доповнення запису трудової книжки позивача стосовно його звільнення з посади Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини - скасовано. У вказаній частині позовних вимог прийнято нове рішення про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду. В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2020 року по справі №420/2489/20 залишено без змін, а апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - без задоволення.

22 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі №420/2489/20, відповідно до ч.1 ст.383 КАС України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року, заява ОСОБА_1 , подана в порядку ч.1 ст.383 КАС України у справі №420/2489/20, передана судді Єфіменко К.С.

До Одеського окружного адміністративного суду 22.12.2020 року (вхід. №54723/20) від ОСОБА_1 надійшла заява про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду по справі №420/2489/20 в порядку ст. 383 КАС України за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльність, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою суду від 05.02.2021 року вказана заява була повернута заявнику.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2021 року ухвала суду першої інстанції була скасована, а справа повернута до суду для продовження розгляду заяви від 22.12.2020 року.

Ухвалою суду від 19.07.2021 року було відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 за його заявою в порядку ст.383 КАС України від 22.12.2020 року (вхід. №54723/20).

26.07.2021 року вх.№ЕС/1540/21 від позивача на адресу суду надійшла заява про відвід судді Єфіменка К.С., яка обґрунтована посиланням заявника на те, що вказана заява позивача повинна була розглядатись складом суду, який виносив рішення по цій справі, а саме суддею Свидою Л.І.

На підставі викладеного, позивач просив суд задовольнити відвід судді Одеського окружного адміністративного суду Єфіменка К.С. від розгляду його заяви в порядку ст.383 КАС України від 22.12.2020 року (вхід. №54723/20).

Ухвалою суду від 29.07.2021 р. відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Єфіменка Костянтина Сергійовича, заявлений під час розгляду заяви про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду у справі №420/2489/20 від 22 грудня 2020 року в порядку ст. 383 КАС України.

У заяві від 22.12.2020 року про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду по справі №420/2489/20 в порядку ст.383 КАС України позивач просить суд:

- визнати протиправними дії та бездіяльність Міністерства юстиції України як суб`єкту владних повноважень та відповідача у справі 420/2489/20 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2020 року у справі 420/2489/20 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року у справі 420/2489/20 шляхом неповідомлення мені у листі Міністерства юстиції України «Щодо розгляду запитів» №9923/14/-20 від 30 листопада 2020 року, сформованому та надісланому мені на виконання вказаних рішень суду у справі 420/2489/20, такої інформації на мій запит: яка конкретно службова особа (службові особи), із зазначенням посади, прізвища, ім`я, по-батькові, яка (які) не є Урядовим Уповноваженим у справах Європейського суду з прав людини, призначеним Кабінетом Міністрів України, виконувала (ли) обов`язки Уповноваженого з 01 червня по 31 грудня 2015 року, із вказівкою - в які конкретно дати такі конкретні службові особи (особа) виконували ці обов`язки, щодо періоду з 02 по 28 грудня 2015 року,

-визнати порушеними права ОСОБА_1 , як позивача у справі 420/2489/20, підтверджені рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2020 року у справі 420/2489/20 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року у справі 420/2489/20 шляхом відмови повідомити у листі Міністерства юстиції України «Щодо розгляду запитів» № 9923/14/-20 від 30 листопада 2020 року сформованому та надісланому на виконання вказаних рішень суду у справі 420/2489/20 такої інформації: в який день та в якій спосіб ОСОБА_1 було подано заяву про звільнення з посади Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, за якою ОСОБА_1 було звільнено з цієї посади;

-визнати порушеними права ОСОБА_1 , як позивача у справі 420/2489/20, підтверджені рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2020 року у справі 420/2489/20 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року у справі 420/2489/20 шляхом відмови повідомити у листі Міністерства юстиції України «Щодо розгляду запитів» №9923/14/-20 від 30 листопада 2020 року сформованому та надісланому мені на виконання вказаних рішень суду у справі 420/2489/20 такої інформації: яка посадова особа та у який конкретно день (дні) здійснила заповнення та видачу трудової книжки ОСОБА_1 за умов його звільнення з посади Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, здійснила ознайомлення ОСОБА_1 із наказом про його звільнення; чи було здійснено видачу трудової книжки ОСОБА_1 та його ознайомлення з відповідним наказом у день його звільнення чи в інший день, чи було це здійснене особисто ОСОБА_1 чи в інший спосіб; а також шляхом повідомлення ОСОБА_1 цим листом № 9923/14/-20 про те що Міністерство юстиції України порушило під час звільнення мене з посади Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини вимоги пункту 2.5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58, за яким з кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення власник або уповноважений ним орган зобов`язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці.

При цьому, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2020 року, головуючим суддею щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.12.2020 року, поданої до суду в порядку ст. 383 КАС України, визначено суддю Єфіменка К.С., оскільки суддя Свида Л.І. перебував у відпустці.

Відповідно до ч. 2 ст. 129-1 Конституції України контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 4 КАС України суд - це суддя адміністративного суду, який розглядає і вирішує адміністративну справу одноособово, колегія суддів, інший визначений цим Кодексом склад адміністративного суду.

Статтею 34 КАС України визначено, що справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи.

Відповідно до ч.1 ст.196 КАС України при одноособовому розгляді справи суддя, який розглядає справу, є головуючим у судовому засіданні.

Приписами статей 382-383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як можливий варіант - накладення штрафу; визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду; визнання протиправними рішень, дій або бездіяльності органу виконавчої служби, приватного виконавця.

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами для їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із невиконанням судового рішення в цій справі.

За правовою природою контроль за виконанням судового рішення є продовженням його ухвалення, а відповідна ухвала є його складовою, тому заява розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, питання щодо контролю за виконанням якого ставиться у відповідній заяві.

Результатом розгляду заяви про встановлення контролю за виконанням судового рішення є постановлення судом ухвали про задоволення заяви або відмову в задоволенні заяви.

В ухвалі про результати встановленого судового контролю суд надає оцінку діям суб`єкта владних повноважень з виконання його рішення, оцінює повноту та достатність дій, а також відповідність змісту судового розсуду за результатами вирішеного спору. Таким чином, судовий контроль є продовженням ухвалення судового рішення, а відповідна ухвала - є його складовою.

Хоча положення ч.1 ст.383 КАС України не визначають обов`язковий розгляд заяв стягувачів за цією статтею КАС України лише тим складом суду, який ухвалив рішення по справі, але вірним було б такий розгляд здійснити саме тим судом, який ухвалював рішення у справі та який може надати оцінку законності дій боржника у контексті та за змістом ухваленого ним рішення.

Таким чином, питання судового контролю за виконанням рішення вирішується судом, якій його ухвалив. Під судом, який ухвалив судове рішення, необхідно розуміти суддю, який ухвалив таке рішення одноособово, або колегію суддів, якщо судове рішення ухвалювалося таким складом суду. Тому є неприпустимим встановлення судового контролю за рішенням іншого суду (судді).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Головуючим суддею у справі №420/2489/20, який виносив кінцеве рішення по суті спірних правовідносин є суддя Свида Л.І.

Згідно з п.2 ч.1 ст.29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

За викладених вище обставин та правового регулювання, однозначно більш компетентним судом по розгляду заяви ОСОБА_1 на стадії виконання судового рішення в порядку ст.383 КАС України є суддя Свида Л.І., яким вирішено по суті спір у справі №420/2489/20.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 7, 29, 34, 196, 382-383 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 від 22.12.2020 року (вх..№54723/20) на стадії виконання судового рішення в порядку ст.383 КАС України передати на розгляд судді Свида Л.І. для вирішення її по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя К.С.Єфіменко