Справа № 380/9844/21
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/9844/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НІГАН 2000» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніган 2000» (Позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (Відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації

податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві (Ідентифікаційний номер: 43141267) відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 66995 від 19.02.2021 року, прийнятого щодо ТОВ «Ніган 2000» (ідентифікаційний номер: 42943011);

- стягнути з відповідача витрати за сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення Головного управління ДПС у м. Києві № 66995 від 19.02.2021 року про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніган 2000» пункту 8 критеріям ризиковості платника податків (далі оскаржуване Рішення) є протиправним та підлягає скасуванню. Позивач зазначає, що оскаржуване Рішення є актом індивідуальної дії, а відтак воно має відповідати загальним вимогам, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акту правозастосування, а саме бути обґрунтованим та вмотивованим, тобто повинне містити не тільки конкретні підстави його прийняття (фактичні та юридичні), але і наведені контролюючим органом переконливі та зрозумілі мотиви його прийняття. Однак, оскаржуване Рішення зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.

Позивач вказує, що у спірному рішенні просто зазначений перелік ТОВ, які здійснюють ризикову діяльність, проте які саме операції, які вказують на здійснення ризикової діяльності ТОВ «Ніган 2000» так і не зазначено, та не зрозуміло. Також звертає увагу суду на те, що TOB «Ніган 2000» не може нести відповідальності за дії інших підприємств та контрагентів, а здійснення ризикової діяльності ТОВ «Ніган 2000» не доведено.

Більше того, підприємство володіє всіма матеріальними, трудовими та майновими ресурсами, що є необхідними для здійснення реальних операцій та підтвердження статусу «підприємства реального сектора економіки» як добросовісного, реально діючого суб`єкта господарювання. На підставі укладених договорів оренди, підприємство в своїй діяльності використовує орендовані офісні та складські приміщення.

У відповідності із визначеними статутом основних завдань та функцій позивач реалізує свою господарську діяльність, направлену па отримання прибутку, вчасно сплачує до бюджету податки, в повному обсязі та достовірно відображає здійснені господарські операції в реєстрах бухгалтерського та податкового обліку, в податковій та фінансовій звітності, в установлені терміни звітується перед контролюючими органами.

Включення ТОВ «НІГАН 2000» до переліку ризикових платників податків призвело до зупинення реєстрації податкових накладних ТОВ «НІГАН 2000», що у свою чергу призвело до неможливості реєстрації зобов`язання та фактично порушило ведення господарської діяльності, що вплинуло на взаємовідносини між суб`єктами господарювання та створення конфліктних ситуацій між ними. Такі дії з боку відповідача завдають шкоди діловій репутації підприємства і безпосередньо матеріальної шкоди у вигляді недоотримання прибутку та невиконання зобов`язань, щодо сплати податків.

З урахуванням викладеного, на думку позивача, оскаржуване Рішення не відповідає критеріям вмотивованості, чіткості та зрозумілості, та, у свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень, а також є необґрунтованим та безпідставним, оскільки відсутня достовірна та реальна, підтверджена доказами, податкова інформація, у зв`язку з наявністю якої позивача було включено до реєстру ризикових платників податків за типом ознаки п. 8 Критеріїв ризиковості платника податків, про що зазначено в оскаржуваному Рішенні.

У зв`язку з вищенаведеним адміністративний позов просить задоволити у повному обсязі.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, незалежно від джерела її отримання (чи то отриманої внаслідок проведення податкової перевірки, чи то за результатами засідання Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних) є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків в порядку, передбаченому Податковим кодексом України. Способом здійснення таких дій є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів. Інформація, зібрана відповідно до норм Податкового кодексу України може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Дії контролюючого органу щодо внесення до Інтегрованої системи результатів засідання Комісії (за результатами, якої не приймалось рішення про відмову у реєстрації податкової накладної) не породжують правових наслідків для платників податків та не порушують їхні права, оскільки розміщена в цій системі інформація є службовою та використовується податковими органами для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі (використовуються для виконання покладених на контролюючі органи, функцій та завдань) з метою здійснення відповідних прав та обов`язків.

Відтак, відповідач уважає, що внесення в Реєстр ризикових платників податкової інформації, щодо відповідності платника податків критеріям ризиковості, є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань.

Просить врахувати правові позиції Верховного Суду у справах №280/1098/19, №240/3665/19.

Також відповідач, обґрунтовуючи свою позицію, вказує, що за результатами проведеного моніторингу баз даних ГУ ДПС у м. Києві виявлена що ТОВ «НІГАН 2000» відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку у зв`язку наявністю у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій.

В ході аналізу баз даних ДПС України отримано податкову інформацію, що товари: м`ясо курки (код УКТЗЕД 0207), прокат плоский з вуглецевої сталі (УКТЗЕД 7210), преформа, корок Тип 6, ручка Тип 2 (УКТЗЕД 3923), видаляч плям з тканин, рідина до туалету (УКТЗЕД 3402), паперові рушники для рук у рулонах (УКТЗЕД, 4818), рідке мило (УКТЗЕД 3401) реалізовані на суб`єктів господарювання, які здійснюють ризикову діяльність, а саме: TOB «МІТЕН» (код 43553400), ТОВ «КАБЕЛЬ-ГРУП» (код 43502780), ТОВ «ТРАНС АЛЬЯНС КАРГО ГРУП» (код 43398411), ТОВ «ТРЕЙД ЕКСПРЕСС ЛОГИСТИК» (код 43398301), TOB «СТІЛ ІНВЕСТ ЮКРЕЙН» (код 43231926), ТОВ «ПЕНТАХОР-ГРУП» (код 42763055), ТОВ «НАЦІОНАЛЬНА ОХОРОНА» (код 42089374), ТОВ «ПЕТКОМ ПАУЕР» (код 41024431).

Так, аналізуючи відомості Єдиного державного реєстру судових рішень, тобто відкриті дані, з десятків судових рішень (загалом за параметрами пошуку - «код юридичної особи» - 35 судових рішень за правилами КПК) встановлено, наприклад, відносно ТОВ «ПЕТКОМ ПАУЕР» (код 41024431).

Зокрема встановлено, що здійснювались досудові розслідування у кримінальному провадженні №0000039 від 16.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 200 КК України; у кримінальному провадженні №0000899 від 25.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.

Контролюючим органом було дотримано вимоги законодавства щодо прийняття рішення про відповідність платника податку Критеріям ризиковості. Також рішення було прийняте у встановленій формі та у відповідності до прийнятого порядку, що у свою чергу вказує на дотримання ТУ ДПС у м. Києві основоположних принципів права, а саме принципу правової визначеності.

У зв`язку з вищенаведеним просить суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 22 червня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, витребувано у відповідача інформацію, яка слугувала підставою для прийняття спірного рішення №66995 від 19 лютого 2021 року.

Ухвалою суду від 29 червня 2021 року в задоволенні заяви представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до Витягу №036 від 08.06.2021 року ТОВ «Ніган 2000» є платником податку на додану вартість.

19.02.2021 року комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у м. Києві прийнято рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість ТОВ «Ніган 2000» критеріям ризиковості платника податку № 66995. Зі змісту Рішення слідує, що комісією регіонального рівня відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 прийнято рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку за підставою, визначеною у п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, а саме: в ході аналізу баз даних ДПС України отримано податкову інформацію, що товари: м`ясо курки (код УКТЗЕД 0207), прокат плоский з вуглецевої сталі (УКТЗЕД 7210), преформа, корок Тип 6, ручка Тип 2 (УКТЗЕД 3923), видаляч плям з тканин, рідина до туалету (УКТЗЕД 3402), паперові рушники для рук у рулонах (УКТЗЕД, 4818), рідке мило (УКТЗЕД 3401) реалізовані на суб`єктів господарювання, які здійснюють ризикову діяльність, а саме: TOB «МІТЕН» (код 43553400), ТОВ «КАБЕЛЬ-ГРУП» (код 43502780), ТОВ «ТРАНС АЛЬЯНС КАРГО ГРУП» (код 43398411), ТОВ «ТРЕЙД ЕКСПРЕСС ЛОГИСТИК» (код 43398301), TOB «СТІЛ ІНВЕСТ ЮКРЕЙН» (код 43231926), ТОВ «ПЕНТАХОР-ГРУП» (код 42763055), ТОВ «НАЦІОНАЛЬНА ОХОРОНА» (код 42089374), ТОВ «ПЕТКОМ ПАУЕР» (код 41024431).

Уважаючи рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві від 09.02.2012 року № 66995 про відповідність платника податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніган 2000» критеріям ризиковості платника податку протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка: правомірності рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві від 09.02.2012 року № 66995 про відповідність платника податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніган 2000» критеріям ризиковості платника податку.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до підпункту 20.1.45 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.

Згідно з визначення, наведеного у пункті 61.1 статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За змістом підпункту 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.

Відповідно до визначення, яке міститься у пункті 71.1 статті 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з пунктами 74.1, 74.3 статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є державною власністю.

Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, а також контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, в порядку інформаційної взаємодії відповідно до пункту 41.2 статті 41 цього Кодексу.

Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів визначені Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 (далі Порядок № 1165).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1165 автоматизований моніторинг відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (абзац перший пункту 6 Порядку № 1165).

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 7 Порядку № 1165).

Додатками № 1, № 3 до Порядку № 1165 визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість та Критерії ризиковості здійснення операцій відповідно.

Додатком 1 до Порядку № 1165 встановлено наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість:

1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.

4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово-господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.

5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).

6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.

7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України.

8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4). У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (абзаци 2-5 пункту 6 Порядку № 1165).

Додатком № 4 до Порядку № 1165 затверджено форму рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Суд встановив, що за формою та змістом оскаржуване рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві від 09.02.2012 року № 66995 про відповідність платника податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніган 2000» критеріям ризиковості платника податку відповідає формі рішення, викладеній в Додатку № 4 до Порядку № 1165.

У цьому рішенні зазначено про відповідність платника податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніган 2000» критеріям ризиковості платника податку, а саме пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, також вказано про те, що «В ході аналізу баз даних ДПС України отримано податкову інформацію, що товари: м`ясо курки (код УКТЗЕД 0207), прокат плоский з вуглецевої сталі (УКТЗЕД 7210), преформа, корок Тип 6, ручка Тип 2 (УКТЗЕД 3923), видаляч плям з тканин, рідина до туалету (УКТЗЕД 3402), паперові рушники для рук у рулонах (УКТЗЕД, 4818), рідке мило (УКТЗЕД 3401) реалізовані на суб`єктів господарювання, які здійснюють ризикову діяльність, а саме: TOB «МІТЕН» (код 43553400), ТОВ «КАБЕЛЬ-ГРУП» (код 43502780), ТОВ «ТРАНС АЛЬЯНС КАРГО ГРУП» (код 43398411), ТОВ «ТРЕЙД ЕКСПРЕСС ЛОГИСТИК» (код 43398301), TOB «СТІЛ ІНВЕСТ ЮКРЕЙН» (код 43231926), ТОВ «ПЕНТАХОР-ГРУП» (код 42763055), ТОВ «НАЦІОНАЛЬНА ОХОРОНА» (код 42089374), ТОВ «ПЕТКОМ ПАУЕР» (код 41024431)».

Разом з тим, формою рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку (Додаток № 4 до Порядку № 1165) передбачено необхідність зазначення підстави відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку (зазначається відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку) та деталізовано, що у разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку «розшифровується, яка саме податкова інформація».

З цього приводу суд відзначає, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 лютого 2020 року у справі № 360/1776/19.

Перевіривши оскаржуване рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві від 09.02.2021 року № 66995 про відповідність платника податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніган 2000» критеріям ризиковості платника податку, суд встановив, що таке рішення не містить розшифрування, яка саме податкова інформація слугувала підставою для віднесення позивача до переліку ризикових платників податку, а саме в рядку «Податкова інформація» не зазначено суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття такого рішення, не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платників, в яких були зафіксовані такі операції та дату, коли відбувалися такі операції.

Поряд із тим, на підтвердження своїх тверджень відповідачем не надано до суду відповідну податкову інформацію, яка використовувалась при прийнятті рішення про віднесення до ризикових платників, в той час як ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 22 червня 2021 року така інформація витребовувалась судом. Незважаючи на те, що затверджена Порядком № 1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1 - 8 критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 КАС України.

Суд зазначає, що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органів наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування, має обґрунтувати суду на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.

Принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, закріплений частиною четвертою статті 9 КАС України, зобов`язує суди вживати заходи для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі шляхом виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Застосуванню норм матеріального права передує встановлення обставин у справі, підтвердження їх відповідними доказами.

Тобто, застосування судом норм матеріального права повинно вирішити спір, який виник між сторонами у конкретних правовідносинах, які мають бути встановлені судами на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі.

Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.

В свою чергу відповідач не надав до суду жодного доказу у підтвердження вказаних у відзиві тверджень, в тому числі не надав і доказів результату податкового аналізу/наявної податкової інформації щодо позивача та його контрагентів, з якого б вбачалось, що позивачем реалізовані товари на суб`єктів господарювання, які здійснюють ризикову діяльність, а саме: TOB «МІТЕН» (код 43553400), ТОВ «КАБЕЛЬ-ГРУП» (код 43502780), ТОВ «ТРАНС АЛЬЯНС КАРГО ГРУП» (код 43398411), ТОВ «ТРЕЙД ЕКСПРЕСС ЛОГИСТИК» (код 43398301), TOB «СТІЛ ІНВЕСТ ЮКРЕЙН» (код 43231926), ТОВ «ПЕНТАХОР-ГРУП» (код 42763055), ТОВ «НАЦІОНАЛЬНА ОХОРОНА» (код 42089374), ТОВ «ПЕТКОМ ПАУЕР» (код 41024431).

З цього приводу суд звертає увагу на те, що платник податків не може нести відповідальність за неналежне виконання його контрагентами податкових зобов`язань. Тобто, порушення контрагентами позивача положень податкового законодавства не може слугувати підставою для віднесення позивача до переліку ризикових платників податку.

Відповідно до п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Булвес» АД проти Болгарії» від 22.01.2009 р. Суд вважає, що загальні інтереси спільноти полягають у підтриманні фінансової стабільності системи оподаткування ПДВ разом із її сукупністю нормам щодо нарахування ПДВ до сплати, податкових пільг, податкового кредиту та відшкодування ПДВ. Основними елементами підтримання такої стабільності слід визнати повне і своєчасне виконання усіма платниками ПДВ своїх зобов`язань щодо декларування та сплати ПДВ та, в кінцевому результаті, запобігання будь-яких видів шахрайських зловживань у вказаній системі. Щодо цього Суд визнав, що необхідно покладати край спробам зловживання у сфері оподаткування і що з метою попередження таких зловживань може бути розумним передбачати у національному законодавстві вимоги особливої обачливості для платників ПДВ.

У п. (b) «Порушення справедливого балансу між конкуруючими інтересами» Суд відзначив, що необхідно оцінити, чи заходи, вжиті зі сторони держави з метою підтримання фінансової стабільності системи оподаткування ПДВ і викорінення шахрайських зловживань в даній системі, були співрозмірними праву компанії-заявника на мирне користування своєю власністю.

В п. 38 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Інтерсплав» проти України» від 09.01.2007 Суд нагадав, що держави мають широкі межі самостійної оцінки у визначенні того, у чому полягає публічний інтерес, оскільки національний законодавчий орган, реалізуючи соціальну та економічну політику, має широке коло повноважень. Однак такі межі оцінювання не є абсолютними, і їх застосування підлягає перегляду органами Конвенції (див. рішення у справі «Lithgow and Others v. the United Kingdom» від 8 липня 1986 року, Серія А, N 102, стор. 50 - 51, п. п. 121 - 122). На думку Суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань.

Відтак, поширення на позивача «ризиковості» через стосунки з іншими «ризиковими» платниками податків суперечить базовим принципам та основам податкового законодавства. Зокрема настання визначеної законом відповідальності повинно відбуватися у разі порушення податкового законодавства безпосередньо платником податків, якого притягнуто до відповідальності.

Крім того, доводи відповідача про те що, аналізуючи відомості Єдиного державного реєстру судових рішень, тобто відкриті дані, з десятків судових рішень і те, що здійснювались досудові розслідування у кримінальних провадженнях відносно ТОВ «ПЕТКОМ ПАУЕР», суд оцінює критично, оскільки такі не містяться у рішенні від 19.02.2021 року № 66995. Відтак, відповідач не вправі посилатися на таку інформацію, як на доказ правомірності оскаржуваного рішення.

Отже, приймаючи оскаржуване Рішення про віднесення позивача до категорії ризикових платників податків податковий орган не виконав законодавчо встановлених вимог щодо вмотивованості цього рішення, як акта індивідуальної дії.

Недотримання ж податковим органом вимог пункту 6 Порядку № 1165 в частині мотивування оскаржуваного Рішення, суд уважає істотним порушенням, наслідком чого є визнання такого рішення протиправним та його скасування.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд враховує, що під час розгляду справи відповідач не надав жодних доказів, які досліджувалися Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві у процесі проведення засідання.

Також контролюючий орган не надав суду жодних доказів провадження позивачем господарської діяльності в умовах та обставинах, які б характеризувалися ознаками недодержання ним вимог чинного законодавства України.

Фактично ж обґрунтовуючи правомірність оскаржуваного Рішення, відповідач у відзиві на позовну заяву вказує лише на те, що дії контролюючого органу щодо внесення до Інтегрованої системи результатів засідання Комісії (за результатами, якої не приймалось рішення про відмову у реєстрації податкової накладної) не породжують правових наслідків для платників податків та не порушують їхні права, оскільки розміщена в цій системі інформація є службовою та використовується податковими органами для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі (використовуються для виконання покладених на контролюючі органи, функцій та завдань) з метою здійснення відповідних прав та обов`язків, а внесення в Реєстр ризикових платників податкової інформації, щодо відповідності платника податків критеріям ризиковості, є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань. З цього приводу відповідач посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 17.07.2020 року №280/1098/19 та від 02 березня 2020 року №240/3665/19.

Однак такі посилання відповідача суд вважає необґрунтованими, оскільки вказана правова позиція Верховного Суду стосується правовідносин, пов`язаних із застосуванням положень Порядку № 117 (який втратив чинність з 01 лютого 2020 року). Разом з тим, спірні правовідносини у цій справі пов`язані із застосуванням положень Порядку № 1165, який набрав чинності з 01 лютого 2020 та регулює правовідносини щодо прийнятого Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних рішення від 19.02.2021 року № 66995 про відповідність платника податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніган 2000» критеріям ризиковості платника податку.

Додатково необхідно зазначити, що Додатком 4 Порядку № 1165 затверджено форму рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, яке у своїй резолютивній частині містить право адміністративного та судового оскарження для платника податку.

Крім того, відповідно до Порядку № 1165 рішення комісії про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в суді, що в свою чергу свідчить про безпідставність доводів відповідача та правильне обрання позивачем способу захисту порушеного права.

З цього приводу суд враховує також правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 340/474/20 відповідно до якої право на оскарження в судовому порядку Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника випливає з норм пункту 6 Порядку №1165, за якими у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Право на звернення до суду також передбачено в затвердженій формі Рішення (додаток 4 до Порядку № 1165), а саме «Рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку». У вказаній постанові Верховний Суд також вказав на те, що при вирішенні спорів такої категорії суди попередніх інстанцій з огляду на правове регулювання характер цих відносин мають досліджувати і надавати оцінку змісту оскаржуваного Рішення, змісту протоколу засідання комісій та наданих податковим органом документів, порядку прийняття рішення та повноваженням комісії контролюючого органу.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірне рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 19.02.2021 року № 66995 про відповідність платника податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніган 2000» критеріям ризиковості платника податку не відповідає критеріям, які визначені у частині другій статті 2 КАС України, тому його необхідно визнати протиправним та скасувати, відповідно позов задовольнити повністю.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до правил частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до платіжного доручення № 13 від 10 червня 2021 року при зверненні з цим позовом до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Враховуючи наведене, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніган 2000» належить стягнути 2270,00 грн. сплаченого судового збору.

Оскільки докази понесення витрат на правову допомогу відсутні у матеріалах справи, а відповідної заяви в порядку ст. 139 КАС України, позивачем не подано, відтак підстави для розподілу судових витрат на правничу допомогу у даній справі у суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НІГАН 2000» (вул. Б. Хмельницького, 176, м. Львів, 79024) до Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116) про визнання протиправним та скасування рішення - задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС м. Києві від 19.02.2021 року № 66995 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НІГАН 2000» (вул. Б. Хмельницького, 176, м. Львів, 79024, ) 2270,00 грн. сплаченого судового збору відповідно до платіжного доручення № 13 від 10 червня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повне рішення складено 30 липня 2021 року.

Суддя Клименко О.М.