Справа № 320/3123/20
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2021 року м. Київ № 320/3123/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправним, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі також - відповідач, ГУ ПФУ), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо повернення матеріалів по призначенню позивачу пенсії за вислугу років до ГУ НП в Київській області (вих. №1000-0331-8/4293 від 03.02.2020);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити позивачу пенсію за вислугу років, виходячи з наявної вислуги - 25 років 10 місяців 28 днів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у періоди з 01.08.1994 по 06.11.2015, з 07.11.2015 по 15.06.2016 він проходив службу на різних посадах в органах внутрішніх справ (Головне управління МВС України в Київській області) та на різних посадах в Головному управлінні національної поліції в Київській області. 15.06.2016 Головне управління національної поліції в Київскій області видало наказ №305 о/с про звільнення ОСОБА_1 з національної поліції. У подальшому, 25.10.2017 Головне управління національної поліції в Київській області на виконання постанови Київського окружного адміністративного суду та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду у справі №810/660/17 видало наказ №684 о/с про внесення змін до свого наказу від 15.06.2016 № 305. о/с. А саме була змінена дата з якої ОСОБА_1 вважається звільненим з лав поліції (на 08.02.2017). Згодом на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 28.01.2018 у справі 3810/4068/17, що набрало законної сили, Головне управління національної поліції в Київській області видало наказ від 23.04.2018 №216 о/с про внесення змін до наказу від 15.06.2016 №305, в частині внесення відомостей про про вислугу років позивача в поліції станом на день звільнення. Так, загальн вислуга років складала 25 років 10 місяців 28 днів, з них: стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років - 22 роки 06 місяців 06 днів, вислуга років на пільгових умовах - 03 роки 04 місяці 22 дні. Після того, на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 01.07.2019 у справі №320/6564/18 відповідальний сектор Головного управління Національної поліції в Київській області надіслав до Головного управління Пенсійного фонду у Київській області необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Проте вказані матеріали були безпідставно повернуті відповідачем на доопрацювання та у призначенні пенсії за вислугу років було відмовлено.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду міста Києва від 30.04.2020 відкрито провадження у справі №320/3123/20 за вказаним позовом та дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача подав до суду відзив на позов, де просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Свої заперечення відповідач мотивував тим, що з поданого пакету документів для вирішення питання про призначення позивачу пенсії за вислугу років орган Пенсійного фонду України встановив, що на момент звільнення ОСОБА_1 (08.02.2017) зі служби в поліції останній мав вислугу років у календарному обчисленні лише в обсязі 22 роки 06 місяців 06 днів. Разом з тим, за змістом норм ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» позивач набув би право на отримання пенсії за вислугу років при наявності календарної вислуги 23 календарні роки і більше. Таким чином, відповідач вважає необгрунтованими вимоги позивача про призначення йому пенсії за вислугу років виходячи з наявної у нього станом на 08.02.2017 вислугу років у календарному обчисленні.

У свою чергу позивач подав до суду відповідь на відзив, в тексті якої повторно наголосив на протиправності оспорюваних дій відповідача.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до наказу Головного Наіональної поліції в Київській області від 15.06.2016 №305 о/с «По особовому складу» (з урахванням внесених до нього згідно наказів від 20.10.2017 №684 о/с «По особовому складу», від 23.04.2018 №216 о/с «По особовому складу») підполковника поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 08.02.2017. Станом на день звільнення: стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років складає 22 роки 06 місяців 06 днів, вислуга років на пільгових умовах - 03 роки 04 місяці 22 дні, усього вислуга років - 25 років 10 місяців 28 днів.

За змістом листа сектору з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України вих. Д-33/48-2020 від 17.01.2020, 17.01.2020 названим Головним управлінням Національної поліції в Київській області на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 01.07.2019 у справі №320/6564/18 були направлені необхідні документи стосовно колишнього співробітника поліції ОСОБА_1 для вирішення питання про призначення остнньому пільгової пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Своїм листом від 03.02.2020 вих. №1000-0331-8/4293 ГУ ПФУ у Київській області повернув Головному управлінню Національної поліції в Київській області пакет документі для призначення пенсії ОСОБА_1 , з посиланням на те, що відповідно до пакету документів на день звільнення ОСОБА_1 мав лише 22 роки 06 місяців та 06 днів стажу служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років, замість визначених п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вислугу в обсязі 23 календарних років і більше.

Про обставину повернення подання таінших матеріалів про прихначення пенсії за вислугу років без виконання відповідач повідомив позивача іншим листом від 11.02.2020 вих. №П-7935.

Не погоджуючись із законністю такої позиції органу Пенсійного фонду України, вважаючи свої права та охоронювані законом інтереси на призначення пенсії за вислугу років порушеними, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII.

Так, за змістом ч. 1 ст. 2 зазначеного Закону військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Відповідно абз. 8 п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції чинній як на дату звільнення позивача з поліції, тобто 08.02.2017, так і дату подання до відповідача пакету документів для призначення позивау пенсії за вислугу років) пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у ч. 2 ст. 17 цього Закону.

За змістом норм ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 1 2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються, зокрема: служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

До вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

При призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Водночам ст. 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що порядок обчислення вислуги років встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей», яка визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Зокрема, п. 3 вказаного Порядку визначені певні періоди служби, які зараховуються до вислуги років на пільгових умовах для призначення пенсії, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Аналіз наведених правових норм у поєднанні з положеннями Постанови №393 дає підстави для висновку, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду постанові від 03.03.2021 по справі № 805/3923/18-а, у якій з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону №2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, враховуючи пільгове нарахування стажу, відступив від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 25/1959/17, від 27.03.2018 у справі №295/6301/17. А саме у перелічених постановах Верховний Суд софрмував висновок про те, що задля отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Водночас Верховний Суд у своїй постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.06.2021 у справі № 360/3326/18.

У вищезазначеній постанові Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду сформувала наступні правові висновки: «В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393».

Як вбачається з матеріалів справи, вислуга років позивача, з урахуванням вислуги років на пільгових умовах, становить більше 23 календарних років (а саме, 25 років 10 місяців 28 днів, з яких: 22 роки 06 місяців 06 днів - вислуга в календарному обчисленні, 03 роки 04 місяці 22 дні - вислуга років на пільгових умовах).

Таким чином, враховуючи правові висновки, наведені у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а та постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18, суд дійшов висновку про протиправність дій ГУ ПФУ у Київській області щодо повернення без виконання отриманих ним від Головного управління Національної поліції в Київській област пакету документів з питання призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до вимог п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з підстави, що зазначена в тексті листа від 03.02.2020 №1000-0331-8/4293.

Частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

У силу приписів норм ч. 1 і 2 ст. 245 зазначеного Кодексу при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у спосіб: визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду у Київській області щодо повернення без виконання отриманих ним від Головного управління Національної поліції в Київській області пакету документів з питання призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з підстави, що наведена в тексті листа від 03.02.2020 №1000-0331-8/4293, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду у Київській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, виходячи з наявної у позивача вислуги 25 років 10 місяців і 28 днів.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Наявною у матеріалах справи квитанцією від 02.03.2020 № 55 підтверджено, що ОСОБА_1 під час звернення до суду із цим позовом сплатив судовий збір у розмірі 1 681,60 грн. У зв`язку з цим суд вказує про присудження на користь позивача відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат у вказаній сумі коштів.

Керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 132 139, 241-246, 250, 255, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду у Київській області щодо повернення без виконання отриманих ним від Головного управління Національної поліції в Київській області пакету документів з питання призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з підстави, що наведена в тексті листа від 03.02.2020 №1000-0331-8/4293.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, виходячи з наявної у нього вислуги 25 років 10 місяців і 28 днів.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 681,60 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду у Київській області (, адреса: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, 40).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.