Справа № 359/5388/21
Суддя: Муранова-Лесів І. В.
Дата ухвалення: 2021-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 359/5388/21
Провадження № 2-а/359/122/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Дранник Н.П.,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача,

державного виконавця - Братусь Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Міністерство оборони України, про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, про визнання протиправною та скасування постанови про визнання мінімальних витрат , про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника, визнання протиправною бездіяльність щодо неповернення виконавчого документа стягувачу, -

В С Т А Н О В И В:

16.06.2021 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява, в якій ОСОБА_1 просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.06.2021 ВП № 65641985 Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);визнати протиправною та скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 02.06.2021 ВП №65641985 Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);
- визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 02.06.2021 ВП №65641985 Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не повернення виконавчого документу стягувачу та зобов`язати Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернути виконавчий лист Бориспільського міськрайонного суду Київської області за Постановою Київського апеляційного адміністративного суду №2а-372/2009 від 06.05.2014 стягувачу без прийняття до виконання; судові витрати стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 02.06.2021 державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Братусь Л.М. було відкрито виконавче провадження № 65641985 та винесено: постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.06.2021 ВП № 65641985 про стягнення з нього на користь Міністерства оборони України коштів у розмірі 28530,00 грн. на підставі виконавчого листа Бориспільського міськрайонного суду Київської області № 2а-372/2009, виданого 06.05.2014; постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 02.06.2021 ВП № 65641985, відповідно до якої було встановлено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження: плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження 169 грн., загальна сума мінімальних витрат: 369,00 грн.; постанову про арешт коштів боржника від 02.06.2021 ВП № 65641985, відповідно до якої, було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

03.06.2021 позивач дізнався про блокування його карткових рахунків в Приватбанку.

09.06.2021 адвокат Даньків І.І., який діяв в його інтересах, ознайомився з матеріалами виконавчого провадження ВП №65641985. Таким чином позивач дізнався про ухвалені державним виконавцем рішення, якими порушено його права та законні інтереси, а також, що підставою для відкриття виконавчого провадження була заява представника стягувача про примусове виконання рішення від 27.05.2021, яка зареєстрована у Бориспільському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 02.06.2021 за вх. № 10286.

Посилаючись на вимоги ч.1. ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» позивач стверджує, що всупереч вимог закону державний виконавець відкрив виконавче провадження після спливу встановленого законом трьох місячного строку.

Звертає увагу, що виконавчий лист Бориспільського міськрайонного суду Київської області був виданий за постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2010 по справі №2а-372/2009, а тому строк пред`явлення виконавчого листа до виконання становив три роки, до 31.03.2013, відповідно до ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999, в чинній на дату видачі виконавчого документа редакції.

Звертає увагу, що виконавчий лист Бориспільського міськрайонного суду Київської області за Постановою Київського апеляційного адміністративного суду № 2а-372/2009 від 06.05.2014 був виданий під час дії Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999, в редакції, яка діяла з 02.03.2014, та відповідно до ст. 22 вищевказаного закону, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання становив один рік.

Також зазначає, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.07.2014 року у справі № 359/4751/14-а було визнано поважними причини пропуску строку для пред`явлення документу до виконання та поновлено строк, встановлений законом, який відповідно до чинної на вказану дату редакції Закону України «Про виконавче провадження» становив один рік, тобто, до 15 липня 2015 року.

Крім того позивач зазначає, що на підставі виданого Бориспільським міськрайонним судом виконавчого листа було винесено ряд постанов про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з невідповідністю виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 1999 року. А також, після набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» № 1404- VIII (в новій редакції), неодноразово 09.01.2020, 20.03.2020 та 10.03.2021 державними виконавцями виконавчий документ повертався стягувачу на підставі п.2.ч. 4. ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» в новій редакції, у зв`язку з пропущенням встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У зв`язку з цим звертає увагу, що після набуття чинності нової редакції Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 05.10.2016 та повернення 29.03.2017 виконавчого документу стягувачу, стягувач зобов`язаний був пред`являти виконавчий документ до виконання протягом 3 місяців.

Зазначає, що відповідно до ч. 6. ст. 12 Закону стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Однак, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження ВП №65641985, матеріали не містять інформації про рішення суду на поновлення строків пред`явлення виконавчого документу на виконання.

Всі попередні постанови державних виконавців про повернення виконавчого документу стягувачу від 09.01. 2020, 20.03.2020, 10.03.2021, були винесені правомірно, посилаючись на п 2. ч. 4.ст. 4 ЗУ в новій редакції, однак, державний виконавець Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Братусь Л.М., грубо порушуючи норми діючого законодавства, прийняла протиправні рішення, які порушують його законні права.

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 02.06.2021 ВП №65641985 Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) є протиправною і підлягає скасуванню по тій причині, що при наявності імперативної вказівки Закону України «Про виконавче провадження» повернути виконавчий документ стягувачу (за пунктом 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»), відповідач прийняв протиправне рішення і відкрив виконавче провадження, чим грубо порушив наведені вище положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII.

Постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 02.06.2021 ВП № 65641985 та постанова про арешт коштів боржника від 02.06.2021 ВП №65641985 є похідними рішеннями суб`єкту владних повноважень від рішення про відкриття виконавчого провадження, а тому з тих самих підстав є протиправними і підлягають скасуванню.

Одночасно з позовною заявою було подано заяву про забезпечення позову ( а.с. 28-29).

Ухвалою від 18.06.2021 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду ( а. с. 33-34).

Ухвалою від 18.06.2021 в задоволенні заяви про забезпечення відмовлено ( а. с. 33-38).

У судовому засідання позивач підтримав вимоги та просив задовольнити.

Представник відповідача державний виконавець Братусь Л.М. під час судового розгляду проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що виконавчий лист при надходженні був перевірений керівником відділу, зауважень щодо недотримання стягувачем строків звернення виконавчого документу до виконання не було, тому в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», було відкрито провадження з примусового виконання, а також винесені інші оскаржувані боржником постанови. Вважає, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем не пропущений.

Представник стягувача на розгляд скарги не з`явився, повідомлявся судом з урахуванням строків розгляду, визначених ст.287 КАС України, будь-яких заяв та клопотань, а також пояснень по суті скарги не направив.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 4 ч. 1ст. 20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Відповідно ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ст. 129 Конституції України та ст. ст. 9, 77 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У судовому засіданні встановлено, що 06 травня 2014 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області у справі № 2-а-372/2009 видано виконавчий лист, строк пред`явлення до виконання до 31.03.2013, про допущення повороту виконання постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.04.2009 в адміністративній справі № 2-а-372/09 та зобов`язано, в тому числі, ОСОБА_1 повернути Міністерству оборони України безпідставно стягненні з нього кошти для виплати грошової компенсації замість продовольчих пайків (а. с. 55-58).

Рішення в адміністративній справі набрало законної сили 31 березня 2010 року, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа до 31 березня 2013 року.

Встановлено, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.07.2014 року у справі № 359/4751/14-а було визнано поважними причини пропуску строку для пред`явлення документу до виконання та поновлено Міністерству оборони України пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого 06.05.2014 року (а.с.21-22).

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії виконавчого листа Бориспільського міськрайонного суду №2-а-372/2009, оригінал якого міститься в матеріалах виконавчого провадження АСВП 65641985 (а.с.55-58), вказаний виконавчий лист був виданий 06 травня 2014 року, неодноразово пред`являвся до виконання та був повернутий стягувачу:

-19.08.2014 державним виконавцем Мариненко О.В. на підставі п. 6. ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (у чинній редакції закону 1999 року), тобто відмова у відкритті виконавчого провадження у зв`язку з невідповідністю виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону;
- 14.08.2015 старшим державним виконавцем ОСОБА_2 на підставі п. 6. ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (у чинні редакції закону 1999 року), відмова у відкритті виконавчого провадження у зв`язку з невідповідністю виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону;
- 22.08.2016 державним виконавцем Шепелевою О.В. на підставі п. 6. ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (у чинні редакції закону 1999 року), відмова у відкритті виконавчого провадження у зв`язку з невідповідністю виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону;
- 29.03.2017 старшим державним виконавцем Шепелевою О.В. на підставі п.2. ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (у в новій редакції закону 2016 року), тобто у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, при цьому суд звертає увагу, що відомості про дату пред`явлення виконавчого документу до виконання матеріали виконавчого провадження, а також долучені до скарги документи не містять;
- 09.01.2020 старшим державним виконавцем Сорокою В.І. виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 2.ч. 4.ст. 4 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у в новій редакції закону 2016 року), у зв`язку з пропущенням встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання;
- 20.03.2020 головним державним виконавцем Швець Р.І. на підставі п. 2.ч. 4.ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (у в новій редакції закону 2016 року);
-10.03.2021 старшим державним виконавцем Сорокою В.І. на підставі п 2.ч. 4.ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (у в новій редакції закону 2016 року).

02.06.2021 року представник стягувача Міністерства оборони України звернувся до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з заявою про примусове виконання рішення (а.с.46-49), за змістом якої посилаючись на те, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання було поновлено ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2014 року, а також, що виконавчий лист було пред`явлено до виконання в межах трирічного строку 07.07.2016 та, що пред`явлення виконавчого листа до виконання перериває такі строки, вважав, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем дотримано.

02.06.2021, отримавши вказану заяву та виконавчий лист, виданий Бориспільським міськрайонним судом Київської області 06 травня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України коштів у розмірі 28530 гривень, державний виконавець Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Братусь Л.М. винесла оскаржувану Постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №65641985), якою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Бориспільського міськрайонного суду № 2-а-372/2009, виданого 06.05.2014 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України коштів в розмірі 28530 гривень та стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 2853 гривень, копію якої направила стягувачу, а також боржнику ОСОБА_3 за вказаною у виконавчому листі адресою: АДРЕСА_1 (а.с.59,60).

В цей же день на виконання вимог ст.ст.42,56 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Братусь Л.М. було винесено ще дві оскаржувані постанови:

- Постанова про арешт коштів боржника від 02.06.2021 ВП №65641985, якою накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику (а.с.64-65);
- Постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 02.06.2021 року ВП №65641985, якою визначено для боржника розмір мінімальних витрат виконавчого провадження : плату за користування автоматизованою системою виконавчого провадження 169 грн., загальну суму мінімальних витрат 369 грн. (а.с. 62).

Копії постанов, згідно з долученими супровідними листами, також були адресовані боржнику за вищевказаною адресою (а.с.61,63) ;

Відповідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», № 1404-VIII від 02.06.2016 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів і посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 даного Закону № 1404-VIII від 02.06.2016, визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV у редакції від 02.03.2014, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки : 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб). Уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Ухвалою від 15 липня 2014 року прийнятої у справі № 359/4751/14-а, провадження № 6-а/359/17/2014 поновлено Міністерству оборони України пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа виданого 06.05.2014 на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2010 у адміністративній справі за №2а/372/09 про зобов`язання ОСОБА_1 повернути Міністерству оборони України безпідставно стягнені на його користь кошти для виплати грошової компенсації замість продовольчих пайків (а. с. 21-22, 50-52).

Зазначена ухвала набрала законної сили 22 липня 2014 року (а. с. 21-22, 50-52).

Згідно ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV у редакції від 02.03.2014, строки, зазначені у ч.1 ст. 22 встановлюються для : виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішення законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочення чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Відповідно до положень ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV у редакції, що була чинною до 05.10.2016 року, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема,пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Разом із з цим з відміток на виконавчому документі вбачається, що він 19.08.2014, 14.08.2015 та 21.08.2016 повертався державними виконавцями у зв`язку з відмовою у відкритті виконавчого провадження (а.с.57).

Не зважаючи на ту обставину, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання був продовжений і мав становити на підставі ухвали суду від 15.07.2014 року один рік (з урахуванням редакції ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній на 22.07.2014, дату набрання ухвалою суду законної сили, редакції), тобто сплинув 22.07.2015 року, з відміток на виконавчому документів вбачається, що він був повторно пред`явлений до виконання протягом року після його повернення 19.08.2014, а також до спливу річного строку в проміжок часу після його повернення до 14.08.2015.

Крім того, з відміток на виконавчому документі вбачається, що виконавчий лист був пред`явлений стягувачем до виконання в проміжок часу після його повернення 14.08.2015 до 29.03.2017 року, та 29.03.2017 виконавчий лист був повернутий стягувачу на підставі п.2. ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (у в новій редакції закону 2016 року), тобто у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними) (а.с.57-58)
.
Проте та обставина, що виконавчий лист був прийнятий до виконання та повернутий стягувачу 29.03.2017, не давало підстави стягувачу стверджувати при зверненні з відповідною заявою від 27.05.2021 (а.с.46-49), що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання ним не пропущений, а, відповідно, державному виконавцю, дійти такого висновку для прийняття рішення про відкриття виконавчого провадження.

Так, 05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р.

Згідно з п. 5, п. 7 Прикінцевих та перехідних положеннях Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частинами 4 і 5 зазначеної статті передбачено, що у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, при цьому у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Аналізуючи зміни у чинному законодавстві, що регулює порядок здійснення виконавчого провадження, слід дійти висновку, що з набранням чинності нової редакції Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р. змінився строк пред`явлення виконавчих листів суду до виконання, строк пред`явлення яких до виконання ще не сплинув, саме: збільшився з одного року до трьох років, за виключенням виконавчих листів, стягувачем за якими є держава або державний орган, строк пред`явлення яких скоротився до трьох місяців, які мали бути пред`явлені до виконання протягом трьох місяців з дати набрання Законом чинності, тобто до 06.01.2017 року.

Зважаючи на вищенаведені вимоги Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 2016 року) та відмітки, що маються на виконавчому документі, після його повернення стягувачу 29.03.2017 (а.с.58) повторно виконавчий документ мав бути пред`явлений до спливу визначено ст.12 Закону строку, а саме, оскільки стягувач є органом державної виконавчої влади, протягом трьох місяців з дня його повернення, тобто по 29.06.2017 включно, а фактично був пред`явлений до виконання лише в січні 2020 (а.с.58).

Враховуючи викладене, виконавчий лист Бориспільського міськрайонного суду Київської області № 2а- 372/2009, виданий 06.05.2014, було пред`явлено представником Міністерства оборони України 02.06.2021, що підтверджується відміткою на заяві (а. с. 46-49), з пропуском встановленого тримісячного строку.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, зважаючи на допущену державним виконавцем бездіяльність щодо неповернення виконавчого документа стягувачу Міністерству оборони України, а також у зв`язку з протиправністю ухвалених постанов щодо відкриття виконавчого провадження, визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження та арешт коштів боржника.

При цьому суд враховує, що строк звернення до суду з адміністративним позовом позивачем не порушений, оскільки згідно з відміткою пошти адміністративний позов направлений до суду 14.06.2021, тобто в перший робочий день після закінчення визначеного ст.287 КАС України десятиденного строку, останній день якого припадає на неробочий (12 червня 2021 року була субота).

У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст.139 ч. 1 КАС України, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3632 гривень, сплачені відповідно до квитанції №16Т0037ХК від 14.06.2021 (а. с. 1) підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 74-77, 122, 123, 139, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Братусь Людмили Миколаївни, винесені у виконавчому провадженні ВП №65641985 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області 06 травня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України коштів у розмірі 28530 гривень, а саме:

- постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.06.2021 року ВП №65641985 Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);

- постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 02.06.2021 року ВП №65641985 Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);

- постанову про арешт коштів боржника від 02.06.2021 року ВП №65641985 Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Визнати протиправною бездіяльність Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо неповернення виконавчого документу стягувачу та зобов`язати Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернути виконавчий лист Бориспільського міськрайонного суду Київської області, виданий 06 травня 2014 року за Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2010 року у справі №2а-372/2009, стягувачу Міністерству оборони України без виконання.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3632 гривні (три тисячі шістсот тридцять дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (6, Київська область, м.Бориспіль, вул.Київський шлях, 63).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, та у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 02.08.2021.

Суддя І.В. Муранова-Лесів