Справа № 160/16605/20
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 160/16605/20

адміністративне провадження № К/9901/25653/21

Суддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксани Анатоліївни

на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2021 року

у справі №160/16605/20 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" про визнання протиправною та скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксани Анатоліївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія АЛАНД, в якій просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксани Анатоліївни від 20.11.2020 року ВП №63572494 про стягнення з ОСОБА_1 10 688,86 гривень.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року в задоволені позову відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року у справі №160/16605/20 скасовано. Прийнято нове судове рішення. Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною і скасовано постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни від 20 листопада 2020 року ВП № 63572494 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, що була прийнята відносно ОСОБА_1 при виконанні виконавчого напису №31202 від 08 вересня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з позивача на користь третьої особи суми заборгованості в розмірі 10688,86 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксаною Анатоліївною подано касаційну скаргу до Верховного Суду.

Ухвалами Верховного Суду від 17 травня 2021 року та від 14 червня 2021 року касаційні скарги приватного виконавця Клітченко О. А. на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі №160/16605/20 повернуто особі, яка її подала у зв`язку із недоведеністю підстав касаційного оскарження.

12 липня 2021 року до Верховного Суду втретє надійшла касаційна скарга приватного виконавця Клітченко О. А. на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі №160/16605/20.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про її повернення з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Скаржник у касаційній скарзі посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідно до якого відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

В обґрунтування наявності зазначеної підстави касаційного оскарження відповідач зазначає, що наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" та вирішення питання про відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження за місцем проживання/перебування боржника, вказаному у виконавчому документі та/або заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження.

Разом з тим, зазначення посилання на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України в аспекті відсутності висновку Верховного Суду є необґрунтованим, оскільки, як вбачається із постанови Верховного Суду від 15 липня 2021 року №380/9335/20, у ній викладений висновок щодо застосування статті 24 Закону України "Про виконавче провадження", та вказано, що саме лише зазначення місця проживання, яке не має жодного взаємозв`язку з особою боржника, не може вважатися достатньою підставою для прийняття виконавчого документа приватним виконавцем, територіальний округ якої охоплює місце виконання, визначеного за цією адресою. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 в справі №380/7750/20, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду не вбачає підстав для відступлення від вказаної правової позиції.

За встановлених обставин у цій справі визначення місця виконання виконавчого документа щодо позивача (як фізичної особи-боржника) має відбуватися за зареєстрованим місцем проживання боржника. Будь-яка інша адреса місця проживання чи відомості про місце перебування особи-боржника можуть слугувати додатковою інформацією і сприяти примусовому виконанню рішення, але не використовуватися як юридичний факт, з яким Закон №1404-VIII пов`язує місце виконання рішення, а з ним і виконавчий округ приватного виконавця.

Посилання скаржника на правову невизначеність у розумінні неналежного місця відкриття виконавчого провадження у зв`язку із прийняттям ухвали у справі №380/9335/20 щодо передачі справи на розгляд судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян за наявності підстав для відступу від висновків щодо застосування положень статей 4, 24 Закону №1404-VІІІ, викладених у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №380/7750/20, не свідчить про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування вищезазначених норм права та не є належним обгрунтуванням підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

В решті доводи касаційної скарги зводяться до опису встановлених судами у цій справі обставин та їх переоцінки, що виходить за межі повноважень касаційного суду.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Також скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження. Враховуючи, що касаційна скарга підлягає поверненню на підставі пункту 4 частини 5 статті 332 КАС України, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження суд не вирішує.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксани Анатоліївни на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі №160/16605/20 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" про визнання протиправною та скасування постанови - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Е. Мацедонська