Справа № 264/1844/21
Суддя: Кузнецов Д. В.
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/1844/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2021 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області, у складі головуючого: судді Кузнецова Д.В., за участю секретаря судового засідання Скудар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що головним спеціалістом відповідача було проведено позапланову перевірку на об`єкті «Будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 » щодо дотримання суб`єктом містобудування, яким є позивач, вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. За результатами перевірки 10.03.2021 року було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 статті 96 КУпАП, за те, що будівництво житлового будинку виконується з відхиленням від затверджених вихідних даних, а саме: будівельного паспорту забудови земельної ділянки №24 від 23.05.2019 року, виданого Головним управлінням містобудування і архітектури Маріупольської міської ради. Також відповідачем було винесено два приписи: про зупинення підготовчих та будівельних робіт, та про усунення виявленого порушення або внесення змін до будівельного паспорту від 23.05.2019р. Звертає увагу на те, що рік тому, в березні 2020 року, відносно нього на даному об`єкті вже була проведена позапланова перевірка, в ході якої складено аналогічний протокол за тим же самим правопорушенням та винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.96 КУпАП та накладено штраф в розмірі 850,00 гривень, який був сплачений позивачем. Також рік тому були винесені два аналогічних приписи про зупинення підготовчих та будівельних робіт, та про усунення виявленого порушення або внесення змін до будівельного паспорту. Не дивлячись на це, 23.03.2021 року позивача знову було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.96 КУпАП та відповідачем винесено відповідну постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн., за будівництво житлового будинку з відхиленням від затверджених вихідних даних, а саме: будівельного паспорту забудови земельної ділянки №24 від 23.05.2019 року, виданого Головним управлінням містобудування і архітектури Маріупольської міської ради.

Також вказує на порушення прав позивача на захист під час розгляду справи відповідачем, оскільки при підписанні протоколу позивач був проінформований про дату та час розгляду справи - 12.03.2021 року о 10:00 годині. У вказаний час та день ОСОБА_1 разом із своїм адвокатом прибули до приміщення відповідача УДАБК ММР за адресою: м.Маріуполь, вул.Куїнджи, 92 на розгляд справи про адміністративне правопорушення, яка не була розглянута з причин відсутності керівника цього органу на робочому місці у зв`язку із нарадою. Вказує про порушення прав позивача, передбачених статтею 268 КУпАП, через те, що справа була розглянута без присутності позивача та його адвоката, з яким у нього був укладений договір про надання правової допомоги, а також на порушення статті 61 Конституції України за подвійне притягнення до адміністративної відповідальності за одне й те саме правопорушення. На підставі цього оскаржувану постанов вважає незаконною та просить її скасувати, а провадження у справі закрити. Також вказує про необхідність поновлення процесуального строку на оскарження постанови у зв`язку із отриманням постанови поштою 23.03.2021 року.

Позивач та його адвокат Темір І.В. в судове засідання не прибули, надіслали до суду заяви про розгляд справи без їх присутності, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надіслав до суду відзив, в якому зазначив про те, що в березні 2021 року на об`єкті позивача «Будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 » за зверненням невідомої особи на колл-центр на підставі наказу начальника управління була проведена позапланова перевірка, за результатами якої встановлено порушення позивачем вимог статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та виконання будівельних робіт з відхиленням від затверджених вихідних даних (будівельного паспорту забудови земельної ділянки). Щодо застосування вимог п.1 та п.8 ст.247 КУпАП, то в березні 2020 року посадовими особами відповідача була проведена позапланова перевірка даного об`єкту будівництва. За результатами заходу складено акт по ч.1 ст.96 КУпАП та надано приписи про зупинення підготовчих та будівельних робіт та про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, шляхом приведення об`єкту будівництва у відповідність до вихідних даних, а саме затвердженого будівельного паспорту або внесення змін до будівельного паспорту. 19.03.2020 року стосовно забудовника винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень. Згідно приписів від 16.03.2020 року, термін виконання яких був 16.04.2020 року, позивач повинен був повідомити відповідача про їх виконання. Від позивача не надходило жодних документів щодо виконання вказаних приписів. Враховуючи те, що Відповідач не мав повноважень щодо проведення позапланового заходу з метою перевірки виконання припису від 16.03.2020 року, по результатам проведеного позапланового заходу 10.03.2021 року позивача було притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.96 КУпАП. Також вказує, що замість усунення порушення, яке було виявлене в березні 2020 року, позивач продовжив виконувати будівельні роботи і провів облицювання будинку. На підставі цього заявлені доводи позивача вважають необґрунтованими. Щодо порушення процесуальних прав позивача, вказують, що в день винесення постанови 12.03.2021 року відповідач був на своєму робочому місці, будь-яких нарад не приймав. Позивач зі своїм захисником прийняв участь у розгляді адміністративної справи. За результатами розгляду даної справи була винесена постанова №8 від 12.03.2021 року, від підписання якої позивач відмовився з проханням направити йому постанову поштою. На підставі цього просили відмовити у позові.

Розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та сторони не прибули в судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, для розгляду справи немає перешкод та її розгляд здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.9 ст.205 КАС України.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 10 березня 2021 року заступником начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради на підставі наказу начальника управління та звернення до контакт-центру від 11.02.2021 року було видано направлення №10 для здійснення позапланової перевірки на «Будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 » щодо дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

10 березня 2021 року Головним спеціалістом відділу контролю управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради Воронковим Ю.Ф. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 96 КУпАП, за те, що за результатами позапланової перевірки, проведеної на об`єкті «Будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 » виявлено порушення: Під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на земельній ділянці (кадастровий №:01:006:1178) по АДРЕСА_1 , яка знаходиться у власності гр. ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.03.2019 року №661, виконуються роботи з «Будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 . Роботи виконуються на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта від 11.06.2019 року №ДЦ 49.

Також відповідно до даного протоколу, на земельній ділянці станом на 10.03.2021 року побудовано двоповерховий будинок з піноблоків, який має наступні геометричні розміри: висота до гребня даху - 12 500 мм, ширина 12500 мм, довжина - 14600 мм. У ході перевірки встановлено, що будівництво житлового будинку виконується з відхиленням від затверджених вихідних даних, а саме будівельного паспорту забудови земельної ділянки № НОМЕР_1 від 23.05.2019 року, виданого Головним управлінням містобудування і архітектури Маріупольської міської ради. Відповідно до аркушу 2 генерального плану ескізу замірів забудови земельної ділянки геометричні розміри запроектованого житлового будинку складають: ширина - 10200мм, довжина - 12000 мм, висота до гребня даху - 9700 мм, фактично побудований житловий будинок має наступні геометричні розміри: ширина - 12500 мм, довжина - 14600 мм, висота до гребня даху - 12500 мм, що є істотним відхиленням від затверджених вихідних даних, а саме будівельного паспорту забудови земельної ділянки № НОМЕР_1 від 23.05.2019 року. Таким чином ОСОБА_1 , як замовником будівництва, порушено вимоги статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», згідно якої будівництво об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил. Згідно з протоколом розгляд справи було призначено на 12 березня 2021 року о 10 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 .

12 березня 2021 року начальником управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради було винесено постанову №8 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Аналізуючи доводи позивача про те, що його двічі було притягнуто до адміністративної відповідальності за одне й те саме правопорушення, що свідчить про протиправність дій відповідача, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності в березні 2021 року за ч.1 ст.96 КУпАП за геометричні відхилення від затвердженого будівельного паспорту забудови під час будівництва будинку по АДРЕСА_1 .

Також за рік перед цим в березні 2020 року відповідачем було видано направлення для проведення аналогічної позапланової перевірки на будівництві цього ж домоволодіння позивача за заявою, яка надійшла від фізичної особи до контакт-центру, так само як і в березні 2021 року.

За результатами позапланової перевірки відповідачем було складено відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.96 КУпАП.

На підставі цього протоколу 19.03.2020 року відносно ОСОБА_1 винесено постанову та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.96 КУпАП, за те, що під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на земельній ділянці (кадастровий №:01:006:1178) по АДРЕСА_1 виявлено відхилення від затверджених вихідних даних, а саме будівельного паспорту забудови земельної ділянки № НОМЕР_1 від 23.05.2019 року, виданого Головним управлінням містобудування і архітектури Маріупольської міської ради. Відповідно до аркушу 2 генерального плану ескізу замірів забудови земельної ділянки геометричні розміри запроектованого житлового будинку складають: ширина - 10200мм, довжина - 12000 мм, фактично побудований житловий будинок має наступні геометричні розміри: ширина - 12,5 м, довжина - 14,7 м, висота до гребня даху - 10,8 м, що є істотним відхиленням від затверджених вихідних даних, а саме будівельного паспорту забудови земельної ділянки № НОМЕР_1 від 23.05.2019 року. Таким чином ОСОБА_1 , як замовником будівництва, порушено вимоги статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», згідно якої будівництво об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил.

Згідно з банківською квитанцією від 19.03.2020 року ОСОБА_1 сплатив штраф в розмірі 850 грн.

Порівнюючи два адміністративних матеріали, які були складені відповідачем відносно ОСОБА_1 в березні 2020 року та в березні 2021 року, суд враховує, що як в 2020, так і в 2021 роках на підставі двох заяв від фізичної особи до контакт-центру відповідачем було двічі видано направлення на проведення позапланової перевірки за одним і тим же об`єктом щодо дотримання позивачем вимог будівельного паспорту.

Тобто як первинна підстава перевірки, об`єкт перевірки, так і подальші дії відповідача щодо предмету перевірки та зафіксованих порушень були ідентичні та стосувалися виявлення в ході позапланової перевірки недотримання ОСОБА_1 вихідних даних від затвердженого будівельного паспорту при будівництві домоволодіння по АДРЕСА_1 . Суть виявлених порушень стосувалась виключно геометричних розмірів будинку, який був збудований в березні 2020 року та залишився незмінним до березня 2021 року. Ширина та довжина як в 2020 році, так і в 2021 році залишилась незмінною, а висота будинку до гребня даху, попри відмінність від замірів 2020 року, в 2021 залишилась такою самою, виходячи із наданих до справи фотознімків домоволодіння та не підлягала добудові в порівнянні між собою зовнішнього стану будинку річної давнини. Наявність в 2021 році облицювання будинку не свідчить про зміну розмірів будинку в 2021 році по відношенню до 2020 року. Тобто з описових частин двох протоколів та постанов, вбачається, що об`єкт будівництва та його розміри залишились однаковими, а підставами для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності були однакові правові норми та ідентичні дані і обставини, які зазначені в протоколах і постановах 2020 року та 2021 року.

Суд при розгляді справи також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка згідно з статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 10 грудня 2020 року у справі «Чернов проти України» (заява №16432/10) констатовано порушення щодо особи положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), а саме - ст. 4 Протоколу № 7, у зв`язку з тим, що заявника двічі було пригнуто до суду та покарано за одне і те саме правопорушення.

Відповідно до усталеної прецедентної практики ЄСПЛ поняття «те саме правопорушення» - елемент idem принципу non bis in idem, у ст.4 Протоколу N 7 до Конвенції, належить розуміти як заборону кримінального (адміністративного) переслідування або судового розгляду у справі щодо другого «правопорушення», якщо вони витікають з ідентичних, або, по суті, одних і тих самих фактів.

З урахуванням цього, суд доходить висновку, що позивача фактично було двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за одне і теж саме правопорушення, що, в свою чергу, суперечить діючому законодавству, а саме статті 61 Конституції України, згідно якої, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Аналогічні положення містяться і в ст.4 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи обидва протоколи та постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності були складені за результатами проведення позапланових перевірок об`єкта будівництва позивача, які були призначені на підставі звернення невідомої фізичної особи до кол-центру.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» підставами для проведення позапланової перевірки, зокрема, є: звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Водночас цією ж частиною статті Закону встановлено, що повторне проведення позапланової перевірки за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для раніше проведеної позапланової перевірки об`єкта будівництва чи суб`єктів містобудування, забороняється.

Отже відповідно до вказаних норм забороняється проводити повторні позапланові перевірки щодо однакових фактів порушення та за тими ж підставами.

Проте відповідачем вказаних положень дотримано не було та після проведення в березні 2020 року позапланової перевірки об`єкта позивача на підставі звернення невідомої фізичної особи до кол-центру, в березні 2021 року відповідачем повторно за тими ж підставами (за зверненням фіз.особи до кол-центру) призначено та проведено повторну позапланову перевірку того ж об`єкту та виявлено ті самі порушення, які вже були зафіксовані раніше в 2020 році та за які ОСОБА_1 вже поніс відповідальність. Таким чином відповідачем неправомірно всупереч частини 1 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в березні 2021 року призначено та проведено повторну позапланову перевірку на об`єкті позивача за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для раніше проведеної позапланової перевірки об`єкта будівництва в березні 2020 року. Виходячи із цього, докази, отримані в результаті такої перевірки є недопустимими, а подальші дії відповідача по складанню повторного протоколу та постанови не можна вважати правомірними.

Стосовно доводів позивача про порушення положень статті 268 КУпАП та розгляд справи про адміністративне правопорушення без його участі та участі його адвоката, суд встановив наступне.

З вступної частини оскаржуваної постанови №8 по справі про адміністративне правопорушення від 12.03.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 був присутній під час розгляду справи відносно нього. Водночас постанова не містить підпису ОСОБА_1 .

Проте ОСОБА_1 стверджує, що він разом із свої адвокатом Темір І.В., з яким заздалегідь уклав договір про надання правової допомоги, прибув у призначений йому час та місце 12.03.2021 рок о 10:00 годині, проте керівника відповідача не було на місці та справа не була розглянута в їх присутності та вони не давали жодних пояснень.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 279 КУпАП закріплено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, згідно з якою розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Статтею 268 КУпАП передбачено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Право на захист особи, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, гарантоване пунктом 3 (с) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що включає право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя. Відповідно до усталеної практики у справах щодо України, поняття «кримінальне правопорушення» в практиці ЄСПЛ має автономне тлумачення, та кримінально-правова суть визнається не лише стосовно Кримінального кодексу, а й Кодексу про адміністративні правопорушення (Рішення від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine), заява № 61406/00, п. 53 та від 21 жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України» (Kornev and Karpenko v. Ukraine).

У відповідності до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч.3 ст.79 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Однак, в ході судового розгляду відповідачем жодними належними, достовірним та достатніми доказами не доведено перед судом факту дотримання процесуальних прав позивача на участь у розгляді справи із можливістю користуватися правовою допомогою власного адвоката, зокрема, не представлено будь-яких доказів дотримання передбаченої статтею 279 та 268 КУпАП процедури розгляду справи в присутності ОСОБА_1 із правом бути вислуханою та надати власні докази у підтвердження своєї невинуватості. Попри відсутність в діючому законодавстві чіткого порядку проведення та фіксації розгляду справи про адміністративне правопорушення, належним доказом її проведення за участю присутніх осіб із дотриманням встановленої процедури могло б бути: письмовий протокол чи журнал, де був би підпис присутніх осіб при розгляді справи, або фото, аудіофіксація, відеофіксація розгляду справи, що в подальшому послугували доказом дотримання суб`єктом владних повноважень (автором постанови) встановленої законом процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За відсутності вказаних доказів дотримання процедури розгляду справи, всі сумніви щодо дотримання процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за загальним правилом, передбаченим ст.62 Конституції України, трактуються на користь ОСОБА_1 та суд вважає, що відповідач не довів жодними доказами факт дотримання, передбаченої статтями 268, 279 КУпАП процедури розгляду справи відносно ОСОБА_1 із забезпеченням можливості реалізації особою процесуальних прав, в тому числі права на захист. А позбавлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вказаних процесуальних прав, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і підставою для скасування винесеної відносно нього постанови.

З огляду на вказанні обставини та встановлені факти оскаржувана постанова №8 від 12.03.2021 року є неправомірною та підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

У зв`язку із задоволенням позову судові витрати ОСОБА_1 , які пов`язані із сплатою ним судового збору про подачі позову в розмірі 454,00 гривень, у відповідності до вимог частини 1 статті 139 КАС України, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступає відповідачем у справі.

Керуючись ст. ст. 2,9,242-246 КАС, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову №8 по справі про адміністративне правопорушення від 12.03.2021 року, винесену начальником управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради Гришко С.В., про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 96 КпАП України, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути з Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради (місцезнаходження: 87500, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Миру, 70) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору за подачу позову, в розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Повний тест рішення складено 02 серпня 2021 року.

Суддя: Д. В. Кузнецов