Справа № 240/5618/21
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
02 серпня 2021 року м. Житомир справа № 240/5618/21
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гуріна Д.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ГАЗ" про застосування заходів реагування,
В обґрунтування позову Управління зазначило, що за результатами проведеної перевірки дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, виявлені порушення, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, що є підставою для застосування до відповідача заходів реагування.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи та встановлено відповідачу строк для надіслання відзиву на адміністративний позов.
Відповідачу надіслана ухвала про відкриття провадження на електронну адресу, зазначеною у позовній заяві.
Відповідач вимоги ухвали суду від 12.04.2021 у частині надіслання відзиву на адміністративний позов не виконав.
Частина 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Ухвалою суду від 13.05.2021 відмовлено Головному управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області та Товариству з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ГАЗ" у затвердженні умов примирення.
Ухвалою суду від 02.08.2021 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ГАЗ" про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву та про повторне надіслання позовної заяви з додатками на адресу відповідача - відмовлено.
Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Згідно з частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Частиною 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
За результатами перевірки складено акт №13 від 16.03.2021 (а.с.16-30).
Вказаним актом зафіксовано, що:
- відсутня інструкція інструктажу з питань цивільного захисту, пожежної безпеки та дій у надзвичайних ситуаціях (порушено п.16 Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року №444);
- особи, що залучаються до проведення інструктажів, навчання і перевірки знань з питань цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, не пройшли спеціальну підготовку у навчально-методичному центрі цивільного захисту та безпеки життєдіяльності (порушено п.14 Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року №444);
- відсутній інформаційно-довідковий куточок з питань цивільного захисту (порушено п.13 Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року №444);
- працюючий персонал не забезпечено засобами індивідуального захисту (чим порушено п.1.2 ст.20 Кодексу цивільного захисту України, Порядку забезпечення населення і особового складу невоєнізованих формувань засобами радіаційного та хімічного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2002 №1200);
- повідомлення про результати ідентифікації ОПН не надано до територіального органу ДСНС та Держпраці (чим порушено п.18 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 №956 «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки»), що в свою чергу, може спричинити до незнання працівниками пожежної охорони стану техногенної безпеки та цивільного захисту об`єкту, та хибних дій на початковій стадії виникнення або загрози виникнення пожежі;
- відсутня номенклатура та обсяги матеріального резерву для запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій (чим порушено п.4 Порядку створення та використання матеріальних резервів для запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою КМУ від 30.09.2015 №775);
- відсутній графік створення і накопичення матеріального резерву (чим порушено п.4 Порядку створення та використання матеріальних резервів для запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою КМУ від 30.09.2015 №775);
- не проведено експертизу декларування безпеки об`єкта підвищеної небезпеки (чим порушено п.7 Порядку декларування об`єктів підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 №956 «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки»);
- декларацію безпеки разом з позитивним висновком експертизи не надано до територіальних органів Держпраці та ДСНС (чим порушено п.8 Порядку декларування об`єктів підвищеної небезпеки, затвердженого постановою КМУ від 11.07.2002 №956 «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки»), що в свою чергу, може спричинити до незнання працівниками пожежної охорони стану техногенної безпеки та цивільного захисту об`єкту, та хибних дій на початковій стадії виникнення або загрози виникнення пожежі;
- не розроблено проектну документацію на автоматизовану систему раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у випадку їх виникнення (чим порушено п.5.8 ДБН В.2.5-76:2014);
- об`єкт підвищеної небезпеки не обладнано автоматизованою системою раннього виявлення загрози надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення (чим порушено ст.53 Кодексу цивільного захисту України);
- на ОПН не створено диспетчерську службу (чим порушено п.1.6 ст.20 Кодексу цивільного захисту України), що унеможливлює оповіщення про виникнення ймовірної пожежі на початковій стадії її виникнення;
- відсутні в приміщенні диспетчерської (чергової) служби:
- фонограми повідомлень працівників об`єктів та осіб про загрозу виникнення або виникнення надзвичайних ситуацій, які готуються державною мовою;
- регламенти надання інформації про аварію;
- не заключено угоду з аварійно-рятувальною службою на постійне та обов`язкове обслуговування об`єкта (чим порушено ст.133 Кодексу цивільного захисту України, відповідно до Переліку суб`єктів господарювання, галузей та окремих територій, які підлягають постійному та обов`язковому аварійно-рятувальному обслуговуванню на договірній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 №763);
- не здійснено обов`язкове страхування цивільної відповідальності об`єкту (постанова КМУ від 16.11.2002 №1788 "Про затвердження порядку і правил обов`язкового страхування цивільної відповідальності суб`єктів господарювання за шкоду, яка може бути заподіяна пожежами та аваріями на об`єктах підвищеної небезпеки, включаючи пожежовибухонебезпечні об`єкти та об`єкти, господарська діяльність яких може призвести до аварій екологічного і санітарно-епідеміологічного характеру), що унеможливлює відшкодування збитків перед третіми особами;
- об`єкт не забезпечено переносним газоаналізатором у вибухозахищеному виконанні (підпункт 30 пункт 1 Розділу VII НАПБ Б.01.058-2008/112), що унеможливлює надання достовірної інформації щодо небезпечної концентрації газів;
- електророзетки та вимикачі встановлено на горючій основі (чим порушено п.1.17 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні"), що у разі виникнення пожежі пришвидшить процес горіння та розповсюдження продуктів горіння по будівлі;
- відсутні інструкції про заходи пожежної безпеки (чим порушено п.4 Розділу 11 Правил пожежної безпеки в Україні);
- не проведено перевірку установок захисту будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів (чим порушено п.1.21 Розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні);
- приміщення недозабезпечено первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками) згідно з Типовими нормами належності вогнегасників (чим порушено п.3.6 Розділу V Правил пожежної безпеки в Україні), що унеможливлює ліквідацію ймовірної пожежі на початковій стадії її виникнення;
- приміщення АЗС не обладнано автоматичною (пожежною сигналізацією, пункт 1.2. розділу V Правил пожежної безпеки в Україні), що в свою чергу унеможливить виявлення та ліквідацію пожежі на її початковій стадії;
- АЗС не обладнано гучномовним зв`язком (чим порушено пункт 10.5 розділу VI Правил пожежної безпеки в Україні), що унеможливлює оповіщення про виникнення ймовірної пожежі на початковій стадії її виникнення.
Вважаючи вказані порушення такими, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 5 квітня 2007 року №877-V (далі - Закон №877-V).
Відповідно до абзацу другого та третього статті 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.
Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року №1052 (зі змінами та доповненнями, далі - Положення), Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.
Основними завданнями ДСНС є: реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб (підпункт 1, 2 пункту 3 Положення).
В силу приписів пункту 4 Положення, ДСНС відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, організовує і здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями, іншими державними органами та органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання.
Пунктом 7 Положення визначено, що ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
За змістом Положення про Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області, затвердженого наказом ДСНС України від 12 листопада 2018 року №661, управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру.
Водночас, відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту регулює Кодекс цивільного захисту України.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
Пункт 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України передбачає, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить зокрема звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відповідно до частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Пунктом "а" частини 1 статті 69 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у межах своїх повноважень видають відповідно приписи, розпорядження чи постанови з питань пожежної безпеки у разі зокрема недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.
Пунктом 1 частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є зокрема недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.
В контексті наведеного суд відмічає, що у даному випадку, саме Управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області чинним законодавством України надані владні управлінські функції щодо реалізації державної політики у сфері цивільного захисту, у тому числі щодо звернення до суду з питань зупинення роботи підприємств. При цьому, підставою для такого звернення є недотримання вимог пожежної безпеки.
Вирішуючи питання про наявність підстав для вжиття заходів реагування до ТОВ "ОІЛ ГАЗ", суд виходить з наступного.
Так, з аналізу статей 68, 70 Кодексу цивільного захисту України вбачається, що повне або часткове зупинення роботи підприємства є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо встановлене порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки створює загрозу життю та здоров`ю людей.
Пожежа, як небезпечна подія за своїми наслідками становить загрозу життю або здоров`ю населення чи призводить до завдання матеріальних збитків.
Згідно з пунктами 1, 2 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року №1417, ці Правила встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд. Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.
Статтею 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Враховуючи аналіз норм чинного законодавства, суд вважає, що порушення, встановлені позивачем під час перевірки створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей та у разі їх не усунення, можуть призвести до незворотних наслідків.
При цьому, в матеріалах справи відсутні докази та документи, які б спростовували виявлені Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області порушення, зазначені в акті перевірки, або свідчили про усунення вказаних порушень у повному обсязі, а подані відповідачем документи свідчать лише про те, що порушення наразі усуваються, однак у матеріалах справи відсутні докази повного усунення порушень, що виявлені під час перевірки.
Отже, з наведеного слідує, що під час проведення позапланової перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки встановлені порушення, що свідчать про недотримання відповідачем вимог пожежної та техногенної безпеки.
Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи те, що виявлені порушення під час перевірки створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, та доказів їх повного усунення відповідачем до суду не надано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області слід задовольнити у повному обсязі.
З огляду на відсутність у даній справі судових витрати позивача, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.М. Гурін