Справа № 300/1911/21
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2021 р. справа № 300/1911/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій та відмови протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про:

визнання протиправними дій відповідача щодо обчислення страхового стажу позивача, також стажу його роботи в районах Крайньої Півночі у період з 07.06.1985 по 03.05.1990 без врахування права на пільгове обчислення стажу за роботу в таких районах та відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2;

зобов`язання відповідача здійснити обчислення загального трудового стажу позивача у Тазівській нафтогазорозвідувальній експедиції та Юрхаровській нафтогазорозвідувальній експедиції, де позивач у період з 07.06.1985 по 03.05.1990 виконував роботу на посаді помічник бурильника 3-го і 4-го розряду в районах Крайньої Півночі, із розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі за один рік і шість місяців відповідно до записів трудової книжки позивача;

зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до загального трудового стажу роботу у товаристві з обмеженою відповідальністю "Содружество-Радужный-2" у період з 14.12.2006 по 22.12.2007 на посаді помічник бурильника в цеху поточного та капітального ремонту нафтових та газових свердловин;

призначити та виплачувати позивачу з 16.11.2020 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 2 відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно прийнято рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 2 відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки відповідач з недотриманням вимог чинного законодавства обчислив страховий стаж позивача не врахувавши періодів роботи позивача згідно записів трудової книжки: з 07.06.1985 по 03.05.1990 в районах Крайньої Півночі - із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців; з 14.12.2006 по 22.12.2007 у ТОВ "Содружество-Радужный-2" на посаді помічник бурильника в цеху поточного та капітального ремонту нафтових та газових свердловин - до загального трудового стажу роботи.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.04.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 24.05.2021. Згідно відзиву представник відповідача щодо задоволення позову заперечив з обґрунтувань, що період роботи з 07.06.1985 по 03.05.1990 зараховано позивачу в одинарному розмірі, оскільки позивачем не надано довідку про направлення на роботу в райони Крайньої Півночі, або строковий договір на роботу позивача в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі, тому відсутні законні підстави для зарахування до стажу, що дає право на призначення та обрахунок пенсії позивачу в пільговому обчисленні з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців. Щодо іншого спірного періоду зарахування позивачу стажу роботи, аргументовано, що до страхового стажу позивача не враховано період роботи з 14.12.2006 по 22.12.2007 на території Російської Федерації в "ООО "Содружество-Радужный-2", оскільки рішенням комісії, що діє при Головному управлінні ПФУ в Івано-Франківській області, з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, не підтверджено стаж роботи позивача на пільгових умовах за Списком №2, з обґрунтувань, що "ООО "Содружество-Радужный-2" не сплачувало страхові внески за вказаний період за позивача. Представник відповідача зазначив про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 2 відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з недостатністю відповідного сажу. Просив суд в задоволенні позову відмовити.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.03.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з заявою про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 (а.с.11).

Керуючись статтею 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пунктом 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, наказом Головного управління "Про організацію роботи з питань пенсійного забезпечення" від 13.11.2020 №625, Головне управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 22.03.2021 прийняло рішення №528, яким відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за Списком 2 відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Підставами прийняття даного рішення №528 від 22.03.2021 зазначено, що згідно з наданими документами, страховий стаж позивача становить 26 років 9 місяців, в тому числі: 10 років 02 місяці - за Списком № 2. Відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, та за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи в період звернення з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівники, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку чоловікам на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи. До страхового та пільгового стажу не зараховано період роботи з 14.12.2006 по 22.12.2007 на території Російської Федерації в "ООО "Содружество-Радужный-2", оскільки рішенням Комісії, що діє при Головному управлінні Пенсійного фонду України в області з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах не підтверджено стаж роботи на пільгових умовах за Списком №2, так як "ООО "Содружество-Радужный-2" не сплачувало страхові внески за вказаний період за заявника. До страхового стажу також не враховано період роботи на території Російської Федерації з 11.04.2012 по 16.01.2013 в "ОАО "Корпорация Севергазсервис", оскільки він не підтверджений компетентними органами Російської Федерації відповідно до Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. Зазначено, що оскільки документально підтверджений страховий стаж роботи становить 26 років 9 місяців, при необхідних 28 роках, то законних підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 немає (а.с.15, 16).

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На час звернення позивача із відповідною заявою до відповідача щодо призначення пенсії на пільгових умовах чинними є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і Закон України "Про пенсійне забезпечення", які регулюють одні і ті ж правовідносини.

Пунктом "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції Закону №213-VIII від 02.03.2015 визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи, зокрема, з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Закон України від 02.03.2015 №213-VIII набув чинності з 01.04.2015.

Згідно пункту 2 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (у редакції до 03.10.2017 року) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Таким чином, і після набуття чинності нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" правила призначення пенсій за Списком №2 регламентувались пунктом "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Такий стан правового регулювання існував до календарної дати набрання чинності нормами Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII (11.10.2017), яким текст Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" був доповнений, зокрема, статтею 114, згідно частиною 1 якої, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Також, Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII у новій редакції був викладений пункті 2 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", де зазначалось, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків.

Таким чином, у силу спеціальної вказівки у Законі України від 03.10.2017 №2148-VIII, наведені вище норми закону почали застосовуватись з 01.10.2017.

Отже, з 01.10.2017 правила призначення пенсій за Списком №2 почали регламентуватись одночасно двома законами, а саме: пунктом "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції Закону №213-VIII від 02.03.2015 та пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №2148-VIII від 03.10.2017.

Правила вказаних законів були повністю уніфікованими (ідентичними).

Такий стан правового регулювання існував до прийняття Конституційним Судом України рішення від 23.01.2020 №1-р/2020 "У справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII".

Пунктом 1 резолютивної частини рішення від 23.01.2020 №1-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення від 23.01.2020 №1-р/2020, стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно пункту 3 резолютивної частини рішення від 23.01.2020 №1-р/2020, застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: "На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам".

Отже, з 23.01.2020 в Україні існують два Закони, котрі одночасно регламентують правила призначення пенсій за Списком №2, а саме: пункт "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції Закону №213-VIII від 02.03.2015 та пункт 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №2148-VIII від 03.10.2017.

Відносно позивача правила зазначених вище законів містять розбіжність у величині показника стажу роботи який складає 25 років за статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.02.2015 №213-VIII та 28 років за пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII.

Водночас Закон України від 03.10.2017 №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" на предмет конституційності не перевірявся.

Згідно із частиною першою статті 92 Закону України від 13 липня 2017 року №2136-VIII "Про Конституційний Суд України" (далі - Закон № 2136-VIII) юридичну позицію Конституційний Суд викладає у мотивувальній та/або резолютивній частині рішення, висновку.

Конституційний Суд України в рішенні від 08.06.2016 у справі № 4-рп/2016 зауважив, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, не можуть бути прийняті в аналогічній редакції, оскільки рішення Конституційного Суду України є "обов`язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені" (частина друга статті 150 Конституції України). Повторне запровадження правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, дає підстави стверджувати про порушення конституційних приписів, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти ухвалюються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Основного Закону України, пункт 7 рішення № 4-рп/2016).

Отже, правова норма, яка регулює правовідносини аналогічно нормі, що визнана Конституційним Судом України неконституційною, або дублює таку правову норму (незалежно від періоду її прийняття та виду нормативного акту, в якому вона втілена), не підлягає застосуванню.

З огляду на вищенаведене, до категорії осіб, на яких поширюється дія рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, і відповідно мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за положеннями Закону №1788-ХІІ після 23.01.2020 (набрання чинності Рішення КСУ № 1-р/2020) належать особи, які працювали до 01.04.2015, були зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, мали стаж роботи, визначений статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, яка діяла до 01.04.2015, та досягли віку, визначеного цією статтею, на момент звернення до Пенсійного фонду за призначенням пенсії.

Таким чином, на момент звернення позивача - 16.03.2021 до Пенсійного фонду за призначенням пенсії, право на пенсію за віком на пільгових умовах врегульоване статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, яка діяла до 01.04.2015, відповідно до пункту "б" частини 1 якої, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Щодо вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо обчислення страхового стажу позивача, також стажу його роботи в районах Крайньої Півночі у період з 07.06.1985 по 03.05.1990 без врахування права на пільгове обчислення стажу за роботу в таких районах та відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 та зобов`язання відповідача здійснити обчислення загального трудового стажу позивача у Тазівській нафтогазорозвідувальній експедиції та Юрхаровській нафтогазорозвідувальній експедиції, де позивач у період з 07.06.1985 по 03.05.1990 виконував роботу на посаді помічник бурильника 3-го і 4-го розряду в районах Крайньої Півночі, із розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі за один рік і шість місяців відповідно до записів трудової книжки позивача, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 5 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими нормативно-правовими актами.

Цим же пунктом передбачено тимчасово, до ухвалення відповідного закону, період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до цих районів, колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген, зараховувати до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що було чинним до 01 січня 1991 року.

Порядок надання пільг особам, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до цих районів, встановлено указами Президії Верховної Ради СРСР від 01 серпня 1945 року "Про пільги для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі", від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" та від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", а також Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженою постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року.

Відповідно до Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР №148 від 10 лютого 1960 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Указом Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій таких пільг: виплату надбавок до заробітної плати, надання додаткових відпусток, можливість об`єднання відпусток, але не більш як за три роки, виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) у разі тимчасової втрати працездатності (статті 1-4).

Підпунктом "д" пункту 5 зазначеного Указу передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

З огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

На позивача, який працював на постійній основі в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, поширюються пільги, передбачені статтею 14 Указу від 10 лютого 1960 року, та додаткові пільги, передбачені статтею 5, зокрема, зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком.

Вказана правова позиція також висловлена в постанові Верховного Суду від 15 листопада 2019 року у справі №348/2141/16-а.

Відповідно до матеріалів справи, позивач працював у спірний період з 07.06.1985 по 03.05.1990 на постійній основі повний робочий день повні робочі тижні в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, що підтверджується записами в трудовій книжці з посиланням на дату та номер наказів про прийняття, переведення, звільнення (а.с.8, 9).

Отже, позивач працював в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, надав відповідачу документи, які підтверджують його право на пільгове обчислення пенсії, тоді як надання довідки, письмового трудового договору для підтвердження пільгового обчислення страхового стажу не є обов`язковою умовою для пільгового обчислення страхового стажу, а альтернативою у виборі між рядом документів, які підтверджують вказаний стаж.

Таким чином, наявні всі підстави для з врахування позивачу пільгового стажу за періоди його роботи в районах Крайньої Півночі у Тазівській нафтогазорозвідувальній експедиції та Юрхаровській нафтогазорозвідувальній експедиції з 07.06.1985 по 03.05.1990 на посаді помічник бурильника 3-го і 4-го розряду, із розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі за один рік і шість місяців відповідно до записів трудової книжки позивача.

Отже, вказана позовна вимога є обґрунтованою, а дії відповідача щодо обчислення стажу роботи позивача в районах Крайньої Півночі у період з 07.06.1985 по 03.05.1990 без врахування права на пільгове обчислення стажу за роботу в таких районах є протиправними.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до загального трудового стажу роботу у товаристві з обмеженою відповідальністю "Содружество-Радужный-2" у період з 14.12.2006 по 22.12.2007 на посаді помічник бурильника в цеху поточного та капітального ремонту нафтових та газових свердловин, суд зазначає наступне.

Відповідач зазначив, що до страхового стажу не зараховано період роботи з 14.12.2006 по 22.12.2007 на території Російської Федерації в "ООО "Содружество-Радужный-2", оскільки рішенням Комісії, що діє при Головному управлінні Пенсійного фонду України в області з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах не підтверджено стаж роботи на пільгових умовах за Списком №2, так як "ООО "Содружество-Радужный-2" не сплачувало страхові внески за вказаний період за заявника.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з наведеної норми вказаного Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, застосовуються, в тому числі, у разі відсутності в трудовій книжці необхідних відомостей про роботу.

Згідно пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. У разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Як слідує з матеріалів справи, відповідачем для обчислення пенсії не враховано стаж роботи позивача за період з 14.12.2006 по 22.12.2007 у товаристві з обмеженою відповідальністю "Содружество-Радужный-2".

Суд встановив, що вказаний період роботи позивача в місцевості, яка прирівняна до районів Крайньої Півночі, підтверджується записами №№30, 31 трудової книжки позивача та архівними довідками адміністрації м. Радужний, Ханти-Мансійського автономного округа-Югра (Тюменської області) від 17.11.2020 за №№557/Х/01, 557/Х/02 (а.с.10, 13, 14).

Доказів, які б свідчили про недостовірність записів у трудовій книжці, відповідачем суду не надано. При цьому, відповідачем не заперечується їх достовірність, а в своїх аргументах відповідач покликається на несплату товариством страхових внесків, з приводу чого, суд зазначає наступне.

Згідно частини 4 статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

Відповідно до статті 1 Тимчасової угоди від 15.01.1993 між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення, громадяни Сторін, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років в районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком): чоловіки - по досягненню 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, жінки - по досягненню 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років. Громадянам Сторін, що домовляються, які працювали як в районах Крайньої Півночі, так і в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, один рік роботи в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, зараховується за дев`ять місяців роботи в районах Крайньої Півночі.

Згідно із статтею 3 Тимчасової угоди від 15.01.1993 при призначенні пенсії у відповідності із статті 1 цієї Тимчасової угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 01.01.1991. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюються за нормами законодавства Російської Федерації. Порядок відшкодування витрат на виплату зазначених вище пенсій регулюються спеціальною Угодою між компетентними органами Сторін. Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно законодавства України (з врахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992).

Таким чином, вказана Тимчасова угода надає громадянам Сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права. Слід зазначити, що ні в зазначеній Тимчасовій угоді від 15.01.1993, ні в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Також, не передбачено пільгове обчислення такого стажу Законами України "Про пенсійне забезпечення" і "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно статті 106 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків покладено на страхувальника.

Позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, вчинене підприємствами.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 27.03.2018 в справі №208/6680/16-а (2а/208/245/16).

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

Враховуючи наведене, Головним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області безпідставно не взято до уваги період роботи позивача у товаристві з обмеженою відповідальністю "Содружество-Радужный-2" з 14.12.2006 по 22.12.2007 на посаді помічник бурильника в цеху поточного та капітального ремонту нафтових та газових свердловин, тобто 1 рік 8 днів страхового стажу.

За таких обставин, є обґрунтованою позовна вимога про зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до загального трудового стажу роботу у товаристві з обмеженою відповідальністю "Содружество-Радужный-2" у період з 14.12.2006 по 22.12.2007 на посаді помічник бурильника в цеху поточного та капітального ремонту нафтових та газових свердловин, а вказаний стаж роботи позивача підлягає зарахуванню до його загального трудового стажу.

Згідно з частиною 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Як зазначено вище, на момент звернення позивача - 16.03.2021 до Пенсійного фонду за призначенням пенсії, право на пенсію за віком на пільгових умовах врегульоване статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, яка діяла до 01.04.2015, відповідно до пункту "б" частини 1 якої, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Водночас згідно оскаржуваного рішення, відповідач підтвердив наявність у позивача страхового стажу 26 років 9 місяців, в тому числі, стаж роботи за Списком №2 - 10 років 2 місяці, при цьому, суд дійшов висновку про наявність підстав для зарахування ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, період роботи у Тазівській нафтогазорозвідувальній експедиції та Юрхаровській нафтогазорозвідувальній експедиції з 07.06.1985 по 03.05.1990 в районах Крайньої Півночі, із розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі за один рік і шість місяців та до загального трудового стажу період роботи в товаристві з обмеженою відповідальністю "Содружество-Радужный-2" з 14.12.2006 по 22.12.2007.

Отже, з врахуванням спірних періодів позивач має право на призначення з 16.03.2021 пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Надаючи оцінку факту порушеного права позивача, враховуючи відсутність будь-яких ефективних засобів правового захисту порушеного права позивача, окрім судового, суд дійшов висновку, що для ефективного захисту у цій справі суду слід: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, періоду роботи у Тазівській нафтогазорозвідувальній експедиції та Юрхаровській нафтогазорозвідувальній експедиції з 07.06.1985 по 03.05.1990 на посаді помічник бурильника 3-го і 4-го розряду в районах Крайньої Півночі, із розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі за один рік і шість місяців; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, період роботи у Тазівській нафтогазорозвідувальній експедиції та Юрхаровській нафтогазорозвідувальній експедиції з 07.06.1985 по 03.05.1990 на посаді помічник бурильника 3-го і 4-го розряду в районах Крайньої Півночі, із розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі за один рік і шість місяців; визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до загального трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, період роботи в товаристві з обмеженою відповідальністю "Содружество-Радужный-2" з 14.12.2006 по 22.12.2007 на посаді помічник бурильника в цеху поточного та капітального ремонту нафтових та газових свердловин; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, період роботи в товаристві з обмеженою відповідальністю "Содружество-Радужный-2" з 14.12.2006 по 22.12.2007 на посаді помічник бурильника в цеху поточного та капітального ремонту нафтових та газових свердловин; визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову в призначенні пенсії №528 від 22.03.2021; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 з 16.03.2021 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до часткового задоволення. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, слід стягнути з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 гривень.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, періоду роботи у Тазівській нафтогазорозвідувальній експедиції та Юрхаровській нафтогазорозвідувальній експедиції з 07.06.1985 по 03.05.1990 на посаді помічник бурильника 3-го і 4-го розряду в районах Крайньої Півночі, із розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі за один рік і шість місяців.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, період роботи у Тазівській нафтогазорозвідувальній експедиції та Юрхаровській нафтогазорозвідувальній експедиції з 07.06.1985 по 03.05.1990 на посаді помічник бурильника 3-го і 4-го розряду в районах Крайньої Півночі, із розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі за один рік і шість місяців.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до загального трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, період роботи в товаристві з обмеженою відповідальністю "Содружество-Радужный-2" з 14.12.2006 по 22.12.2007 на посаді помічник бурильника в цеху поточного та капітального ремонту нафтових та газових свердловин.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, період роботи в товаристві з обмеженою відповідальністю "Содружество-Радужный-2" з 14.12.2006 по 22.12.2007 на посаді помічник бурильника в цеху поточного та капітального ремонту нафтових та газових свердловин.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову в призначенні пенсії №528 від 22.03.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 з 16.03.2021 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С.Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний № НОМЕР_1 , АДРЕСА_1) сплачений судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Григорук О.Б.