Справа № 480/4086/21
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2021 року Справа №480/4086/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравченка Є.Д., розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4086/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо методики перерахунку пенсії позивача при виконанні рішення суду в справі № 818/1244/18, дослідити матеріали справи, враховуючи Постанову Верховного Суду України від 07.07.2015 у справі № 21-727а15;

- зобов`язати відповідача змінити неправомірну методику обрахунку пенсії позивача, зробити перерахунок та виплату основного пенсійного забезпечення відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 57 Закону № 796-12 (якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення не менше 30 календарних днів у двох місяцях - середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи), без обмежень суми заробітку у 168 грн., а на підставі заробітку в зоні радіоактивного забруднення ЧАЕС, відповідно довідкам № 1911ГБ та № 88-ВГБ виданих мені казенним підприємством «Зірка» з заробітку за липень 1986 р., в сумі 1490 крб., відповідно рішенню суду в справі № 818/1244/18 з 01.01.2007, з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язати відповідача зробити перерахунок та виплату пенсійного забезпечення за понаднормовий стаж (2 роки) у відповідності до ч. 2 ст. 56 Закону України № 796-12 з 01.01.2007, відповідно рішення суду в справі № 818/1244/18.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 має статус ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС як військовозобов`язаний в період 23.06.1986 по 10.08.1986, має право на пенсію згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 по справі № 818/1244/18 зобов`язано Шосткинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області зробити перерахунок та виплату основного пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.01.2007. Зобов`язано Шосткинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області зробити перерахунок та виплату додаткового пенсійного забезпечення ОСОБА_1 за шкоду заподіяну здоров`ю, у відповідності до ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 30% від мінімальної пенсії з 01.01.2008 по 31.12.2011. Зобов`язано Шосткинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області зробити перерахунок та виплату пенсійного забезпечення ОСОБА_1 за понаднормовий стаж, у відповідності до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.01.2007.

11.11.2020 відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивачу як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, однак при здійсненні перерахунку відповідачем протиправно було змінено методику розрахунку пенсії. Так, основна пенсія позивача обрахована по двоскладовій, проте такий обрахунок може бути здійсненний тільки за бажанням пенсіонера, а позивач такого бажання не виявляв, заяви про перехід на таку пенсію відповідачу не надавав, тому у відповідача не було правових підстав так обраховувати пенсію ОСОБА_1 .

Крім того, пенсія позивача по першій складовій за набутий трудовий стаж обчислена у розмірі 57% заробітної плати і обмежена розміром 168 грн., однак таке обмеження порушує право позивача на соціальний захист, є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки саме нормами спеціального закону № 796-ХІІ визначаються умови щодо розрахунку пенсійних виплат, які захищені Конституцією України: учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС при застосуванні норм закону №796-ХІІ як базового для розрахунку пенсії не підлягає обмеженню.

Також, відповідач безпідставно визначив коефіцієнт стажу позивача - 0, адже в попередньому обрахунку за 2019 рік він дорівнював 0,22417. Відповідно до п. 2 ст. 56 Закону №796-ХІІ встановлено, що позивач має повний стаж та 2 роки понаднормового стажу.

Позивач вважає протиправною методику обрахунку його пенсії відповідачем, оскільки пенсія обрахована на загальних підставах Закону № 1058 без застосування Закону № 796-ХІІ як базового для розрахунку пенсії, на що позивач має право, що підтверджено рішенням суду в справі № 818/1244/18.

Ухвалою суду від 19.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин кваліфікується судом як визнання позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 03.12.2006 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії, обчислення якої проведено за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 по справі № 818/1244/18 позовну заяву ОСОБА_1 до Шосткинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задоволено частково. Визнано протиправними дії Шосткинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови у перерахунку основного і додаткового пенсійного забезпечення ОСОБА_1 та їх виплати, відповідно до заяви від 19.12.2017. Зобов`язано Шосткинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області зробити перерахунок та виплату основного пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.01.2007. Зобов`язано Шосткинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області зробити перерахунок та виплату додаткового пенсійного забезпечення ОСОБА_1 за шкоду заподіяну здоров`ю, у відповідності до ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 30% від мінімальної пенсії з 01.01.2008 по 31.12.2011. Зобов`язано Шосткинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області зробити перерахунок та виплату пенсійного забезпечення ОСОБА_1 за понаднормовий стаж, у відповідності до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.01.2007. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

На виконання вказаного рішення суду Шосткинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області прийняло рішення від 05.12.2018 № 29, згідно з яким провело:

- перерахунок та виплату основного пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , у відповідності до п.2 ч.3 ст. 57 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.01.2007;

- перерахунок та виплату додаткового пенсійного забезпечення ОСОБА_1 за шкоду заподіяну здоров`ю, у відповідності до ст. 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 30% від мінімальної пенсії з 01.01.2008 по 31.12.2011;

- перерахунок та виплату пенсійного забезпечення ОСОБА_1 за понаднормовий стаж, у відповідності до ч.2 ст. 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок "Чорнобильської катастрофи" з 01.01.2007.

11.11.2020 Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області прийнято рішення № 25, на підставі якого проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму (а.с. 9).

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частинами першою та другою статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону № 1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

Отже, розмір пенсії за двоскладовою формулою розраховується із двох частин: частина, яка припадає на період стажу до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та частина пенсії, яка припадає на період страхового стажу після набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Перша частина розміру пенсійної виплати визначається за нормами і правилами, передбаченими Законом України "Про пенсійне забезпечення", та з обмеженням пенсії максимальним розміром, який діяв на момент набуття чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 року №1783 "Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян" (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №312 від 11 березня 2004 року) передбачено застосування під час призначення пенсії за двоскладовою формулою мінімального та максимального розміру пенсій (з врахуванням цільової грошової допомоги), встановлених постановою Кабінету Міністрів України №544 від 15 квітня 2003 року "Про підвищення розмірів трудових пенсій", (відповідно 50 і 150 гривень), збільшених на 12% (відповідно 56 і 168 гривень).

Друга складова - частина пенсії за період роботи з 1 січня 2004 року обчислюється за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та обраховуються місячні коефіцієнти заробітку за кожний місяць зарплати, починаючи з 01 січня 2004 року і до моменту звернення за пенсією та середньоарифметичний коефіцієнт заробітку, визначається заробітна плата для обчислення пенсії шляхом множення середньої заробітної плати для обчислення пенсії за рік, який передує року звернення за призначенням пенсії, на середньоарифметичний коефіцієнт, визначається коефіцієнт страхового стажу теж за період роботи з 01 січня 2004 року та розмір пенсії за новою формулою (П=3п х Кс).

Згідно до п. 2 ч. 3 ст. 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи.

Відповідно до п. 7 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1210 пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Згідно довідок № 1911ГБ та № 88-ВГБ, виданих позивачу Шосткинським казенним підприємством "Зірка" заробітна плата позивача за липень 1986 року становить 1490 крб.

Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Пенсійний фонд України зобов`язаний забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов`язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція (254к/96-ВР) та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України (254к/96-ВР) не допускається (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 (v008p710-99), від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (v005p710-02), від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004 (v007p710-04), від 1 грудня 2004 року №20-рп/2004 (v020p710-04).

Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регулює питання щодо права громадян отримання пенсійних виплат і соціальних послуг не може змінювати умови і порядок виплат пенсій за спеціальними законами, до яких належить і Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Рисовський проти України (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу доброго врядування.

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах Beyeler v. Italy № 33202/96, Oneryildiz v. Turkey № 48939/99, Moskal v. Poland № 10373/05).

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі Hasan and Chaush v. Bulgaria №30985/96).

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами правомірності перерахунку пенсії позивача відповідно п. 2 ч. 3 ст. 57, Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з обмеженням суми заробітку сумою 168 гривень.

Крім того, на підставі ч. 4 ст. 159 КАС України, суд кваліфікує неподання відповідачем відзиву на позовну заяву як визнання позову.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає обґрунтованими та задовольняє позовні вимоги в частині зобов`язання Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок і виплату основного розміру пенсії ОСОБА_1 відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ, виходячи із розрахунку середньомісячного заробітку за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи, без обмежень суми заробітку у 168 грн., виходячи із заробітку відповідно до довідок № 1911ГБ та № 88-ВГБ, виданих Шосткинським казенним підприємством "Зірка" за липень 1986 року у розмірі 1490 крб., з урахуванням виплачених сум.

Що стосується позовних вимог про: визнання неправомірними дій відповідача щодо методики перерахунку пенсії позивача при виконанні рішення суду в справі № 818/1244/18; зобов`язання відповідача змінити неправомірну методику обрахунку пенсії позивача, здійснити перерахунок і виплату основного пенсійного забезпечення відповідно до рішення суду в справі № 818/1244/18; зобов`язання відповідача зробити перерахунок та виплату пенсійного забезпечення за понаднормовий стаж (2 роки) у відповідності до ч. 2 ст. 56 Закону України № 796-12 з 01.01.2007, відповідно рішення суду в справі № 818/1244/18, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового оскарження.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно із ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись, зокрема з поміж іншого, про наявність права на позов у матеріальному розумінні, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З матеріалів справи вбачається, що позивач обрав свій захист шляхом подання позову про визнання протиправними дій при виконанні рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 по справі № 818/1244/18.

Тобто, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 4 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Крім того, відповідно до ст. 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким чином, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Тобто, якщо позивач вважав, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 по справі № 818/1244/18, порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звернутись до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні від 19.03.1997 року по справі "Горнсбі проти Греції", суд вважає, що даний спір, який склався з приводу невиконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 по справі № 818/1244/18, не може бути розглянутий судом як новий, в порядку нового позовного провадження.

Оскільки, звертаючись до суду з даним позовом, позивач обрав не передбачений чинним законодавством спосіб захисту своїх порушених прав, який не забезпечує відновлення порушеного права позивача, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову у вищевказаній частині позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, Сумська область, 40009) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок і виплату основного розміру пенсії ОСОБА_1 відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ, виходячи із розрахунку середньомісячного заробітку за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи, без обмежень суми заробітку у 168 грн., виходячи із заробітку відповідно до довідок № 1911ГБ та № 88-ВГБ, виданих Шосткинським казенним підприємством "Зірка" за липень 1986 року у розмірі 1490 крб., з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко