Справа № 440/2450/21
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2021-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/2450/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/2450/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

22 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУПФ в Полтавській області), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду по суті заяви від 03.03.2021, що, на думку позивача, свідчить про фактичну відмову йому у здійсненні перерахунку та виплати пенсії на підставі ч. 3 ст. 59 Закону України від 28.01.1991 №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";
- зобов`язати ГУПФ в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 основної державної пенсії на підставі ч. 3 ст. 59 Закону України від 28.01.1991 №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тобто виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року з урахуванням мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2018 - 3 723,00 грн; на 01.01.2019 - 4 173,00 грн; на 01.01.2020 - 4 723,00 грн без обмеження її максимального розміру.
В обґрунтування позовних вимог стверджує, що відповідач проявляючи не правочинну бездіяльність не вжив ефективних засобів правового захисту позивача, не розглянув по суті його заяву від 03.03.2021 та не надав відповіді на неї.
Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
У наданому до суду 19.04.2021 відзиві на позов представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що пенсійним органом своєчасно розглянуто заяву ОСОБА_1 про здійснення перерахунку пенсії від 03.03.2021 та правомірно відмовлено у її задоволенні, оскільки розмір призначених йому пенсійних виплат обчислено відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 14-16).
Розгляд даної справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
ОСОБА_1 у період з 30.04.1986 по 02.07.1986 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі військової частини 39289, визнаний постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями військового квитка серії НОМЕР_1 та посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році серії НОМЕР_2 (а.с. 3, 4).
Позивачу з 11.08.2014 встановлено другу групу інвалідності з огляду на захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджено копією довідки до акта огляду МСЕК (а.с. 5).
Позивач перебуває на обліку у відповідача, де отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
03.03.2021 позивач звернувся до ГУПФ в Полтавській області із заявою, у якій просив здійснити перерахунок та виплату йому основної державної пенсії на підставі ч. 3 ст. 59 Закону України від 28.01.1991 №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тобто виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року з урахуванням мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, зокрема станом на 01.01.2018 - 3 723,00 грн, на 01.01.2019 - 4 173,00 грн, на 01.01.2020 - 4 723,00 грн, без обмеження її максимальним розміром (а.с. 17).
Як вказує у позовній заяві ОСОБА_1 , відповіді на свою заяву від 03.03.2021 він так і не отримав, а тому вважає, що відповідач проявив неправомірну бездіяльність не вживши ефективних засобів його правового захисту, не розглянув по суті його заяву.
На цій підставі позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, умови соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України від 28.02.1991 №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (надалі - Закон №796-ХІІ).
Статтею 49 Закону №796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Згідно з частиною третьою статті 54 Закону №796-ХІІ умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.
Статтею 59 Закону №796-ХІІ урегульовано порядок призначення пенсій військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.
11.10.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", яким частину третю статті 59 Закону №796-ХІІ з 01.10.2017 викладено у новій редакції, згідно з якою особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 №851 внесено зміни до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 (надалі - Порядок №1210), згідно з якими згаданий Порядок доповнено пунктом 91, відповідно до якого за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою:
П = Зс х Кзс х (Кв : 100%),
де П - розмір пенсії; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки; Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії; Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).
Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою:
Кзс = (Зп (мін) х 5) : Зс1,
де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року; Зс1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року. Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи. У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Рішенням Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(II)/2019 словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону №796-XII, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).
Статтею 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" визначено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 №543 абзац перший пункту 91 Порядку №1210 викладено в такій редакції: "За бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою:".
Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України від 02.10.1996 №393/96-ВР "Про звернення громадян" (надалі Закон №393/96-ВР).
Порядок розгляду заяв (клопотань) урегульовано статтею 15 Закону №393/96-ВР, відповідно до якої органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 стверджує, що ГУПФ в Полтавській області не розглянуто по суті його заяву від 03.03.2021 (а.с. 17).
У зв`язку з цим відповідачем до матеріалів справи залучено копію листа ГУПФ в Полтавській області від 22.03.2021 вих.№2172-1800/К-02/8-1600/21 адресовану ОСОБА_1 (а.с. 19), посилаючись на який відповідач стверджує про факт розгляду заяви від 03.03.2021 по суті.
Ознайомившись зі змістом даного листа, суд встановив, що у ньому йде мова про розгляд звернення ОСОБА_1 від 03.03.2021 щодо відсутності підстав для перерахунку пенсії позивача відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2018 (3723 грн), 01.01.2019 (4173 грн), 01.01.2020 (4723 грн), у тому числі і за його попередніми зверненнями.
Таким чином, твердження позивача щодо протиправної бездіяльності пенсійного органу з приводу розгляду звернення від 03.03.2021 є неправдивими.
Твердження позивача про те, що розгляд його заяви мав бути здійснений у спосіб та строки передбачені Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, було б слушним лише в тому разі, якщо б той звернувся за формою, передбаченою вказаним Порядком.
Однак в дійсності заява від 03.03.2021 оформлена у довільній формі і так само подана, тоді як Порядок передбачає, що такого роду заяви подаються заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб, або через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 №13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.08.2015 за №991/27436.
Тож за таких обставин відповідач правомірно здійснив розгляд заяви позивача від 03.03.2021 у порядку та строки, визначені Законом України "Про звернення громадян", надавши розгорнуту та вичерпну відповідь не лише на питання, які ставив заявник, а й ті, які б могли виникнути у нього в разі незгоди з наданою відповіддю.
У зв`язку з цим твердження позивача щодо протиправної бездіяльності відповідача в частині не розгляду по суті заяви від 03.03.2021 суд відкидає як безпідставні, оскільки такі не відповідають дійсності, з огляду на що позов у цій частині вимог належить залишити без задоволення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату основної державної пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року задоволенню також не підлягають, оскільки матеріали справи не містять доказів подання позивачем заяви про перерахунок пенсії встановленої форми.
Водночас, надаючи правову оцінку доводам позивача щодо необхідності обчислення основного розміру його пенсії на підставі частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з урахуванням мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2018 (3723 грн), 01.01.2019 (4173 грн), 01.01.2020 (4723 грн), суд зазначає наступне.
Фактично вимоги ОСОБА_1 зводяться до зобов`язання пенсійного органу здійснити перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону №796-ХІІ без застосування формули, зазначеної в Постанові №1210.
Оцінюючи наведені доводи позивача, суд зважає на те, що постанова Кабінету Міністрів України №1210 визначає механізм обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та прийнята з метою практичної реалізації норми закону, зокрема, частини третьої статті 59 Закону №796-XII, а тому в частині визначення порядку обчислення пенсійної виплати нормі закону не суперечить.
За змістом пункту 91 Порядку №1210 п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, це лише вихідний показник для обчислення пенсії, який сам по собі не враховує індивідуальних особливостей кожного окремого пенсіонера (зокрема, розміру відшкодування фактичних збитків (у відсотках)), а тому застосування формули, наведеної у пункті 91 Порядку №1210, дозволяє визначити розмір пенсії індивідуально для кожного пенсіонера із врахуванням його особливостей. Незастосування ж вказаної формули при обчисленні пенсії призведе до встановлення єдиного розміру пенсії для всіх пенсіонерів безвідносно до особливостей кожного, що в свою чергу не сприятимете належному та справедливому пенсійному забезпеченню окремо взятого пенсіонера.
Також слід зазначити, що визнання неконституційним положення частини третьої статті 59 Закону №796-XII в частині словосполучення "дійсної строкової" не призвело до зміни формули, передбаченої пунктом 91 Порядку №1210, за якою здійснюється обчислення пенсії. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 №543 положення абзацу першого пункту 91 Порядку №1210 приведено лише у відповідність до приписів частини 3 статті 59 Закону №796-XII (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(II)/2019), а зміни формули, за якою розраховується пенсія, не відбулося.
Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(II)/2019 не містить висновків про необхідність обчислення пенсії по інвалідності виключно з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.
З цих підстав суд відкидає як необґрунтовані твердження позивача про необхідність обчислення його пенсії з урахуванням виключно п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.
Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову у повному обсязі.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя Є.Б. Супрун