Справа № 540/1816/21
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/1816/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи та цивільного захисту Каховської районної державної адміністрації про стягнення заробітної плати,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи та цивільного захисту Каховської районної державної адміністрації (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 заробітну плату за суміщення посад: прибиральника, сектору архітектури та містобудівного кадастру; відділу інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля; головного спеціаліста управління, а також апарату районної державної адміністрації за період з 09.07.2020 по теперішній час в розмірі 21403,50 грн.

Ухвалою від 29.04.2018 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що наказом від 06.07.2020 № 29 ос позивача поновлено на посаді головного спеціаліста відділу оборонної роботи та цивільного захисту з 06.03.2020, а наказом від 08.07.2020 № 33ос внесені зміни та поновлено з 09.07.2020. Позивач вважає, що відповідач порушив його трудові права, посилаючись на наступне. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державну службу" державний службовець має право на належні для роботи умови служби та їх матеріально - технічне забезпечення. Про зобов`язання керівника державної служби створювати умови для виконання державним службовцем своїх обов`язків вказує п. 1 ч. 2 ст. 63 цього Закону. Підпунктом 2.11 п. 2.1. розділу 2 Колективного договору на 2020-2022 роки, укладеного між Каховською РДА та трудовим колективом Управління інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи та цивільного захисту Каховської РДА передбачено, що адміністрація зобов`язується забезпечити умови праці та напрямок діяльності працівників у відповідності з трудовою угодою, їх професією, кваліфікацією. Пунктами 6.11 п.6.1, 6.16 та 6.18 Колективного Договіру зазначено, що адміністрація зобов`язується забезпечити на кожному робочому місці та підрозділі безпечні і нешкідливі умови праці, додержання прав працівників, гарантованих законодавством про охорону праці, безперебійну роботу і належний стан санітарно-побутових приміщень та виконання комплексних заходів щодо досягнення встановлених нормативів безпеки, гігієни праці та виробничого середовища, підвищення існуючого рівня охорони праці, запобігання випадкам виробничого травматизму, професійного захворювання, аваріям та пожежам. Починаючи з 09.07.2020 по теперішній час позивач неодноразово звертався до відповідача щодо забезпечення санітарно-побутових умов у його робочому кабінеті на 3 поверсі адмінбудівлі РДА. Незважаючи на цю законну вимогу позивача, відповідач зобов`язав його проводити кожного дня прибирання свого робочого кабінету, без виплати заробітної плати за цю роботу.

Крім того, позивач відмічає, що статтею 105 КЗпП визначено, що працівникам, які виконують на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) або обов`язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення без своєї основної роботи, провадиться доплата за суміщення професій(посад) або обов`язки тимчасово відсутнього працівника. Розмір доплати за суміщення професій встановлено на підставі п. 3 постанови №1298 "Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери" доплату за суміщення проводять в розмірі до 50 % посадового окладу (тарифної сітки) за основною посадою. За цей час відповідач, зловживаючи своїм службовим становищем, змусив позивача окрім роботи прибиральника виконати роботу, яка не відноситься до його посадових обов`язків, зокрема, виконати доручення та листи голови Херсонської обласної державної адміністрації, лист ПАТ Укртелеко та інші, які надходили до голови Каховської РДА. Відповідно до проведенного ОСОБА_1 розрахунку відповідач повинен сплатити позивачу заробітну плату за суміщення професій (посад) у розмірі 21403,50 грн. Із наведених підстав, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

21.05.2021 відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову, з огляду на таке. З березня 2020 року особистий прийом громадян скасовано (з метою запобігання поширення короновірусної хвороби), і позивач знаходиться в службовому приміщенні один. Згідно із п. 1.2.9 Колективного договору трудовий колектив зобов`язується утримувати в порядку робоче місце. Позивач не надав жодних підтверджень того, що він особисто прибирав своє робоче місце. Відповідач відмічає про необгрунтованість звинувачення у позовній заяві про незабезпечення позивачу санітарно-побутових умов на робочому місці. Позивач жодного разу не звертався ні в письмовій, ні в усній формі до відповідача про порушення та забезпечення відповідних умов. У матеріалах позовної заяви відсутні жодні докази, які підтвердили б дане звинувачення. Позивач є державним службовцем і на нього поширюється Закон України "Про державну службу", статею 5 якого встановлено, що дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом. За змістом статті 52 Закону України "Про державну службу" виплата за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків тимчасово відсутнього державного службовця встановлюється керівником державної служби державному службовцю за поданням його безпосереднього керівника у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця. Тобто, дія норм КЗпП поширюються на позивача в частині, що не врегульована цим Законом. У свою чергу, статею 9 Закону України "Про державну службу" визначено, що державний службовець у разі виникнення у нього сумніву щодо законності виданого керівником наказу (розпорядження), доручення повинен вимагати його письмового підтвердження, після отримання якого зобов`язаний виконати такий наказ (розпорядження), доручення. Одночасно з виконанням такого наказу (розпорядження), доручення державний службовець зобов`язаний у письмовій формі повідомити про нього керівника вищого рівня або орган вищого рівня. У такому разі державний службовець звільняється від відповідальності за виконання зазначеного наказу (розпорядження), доручення, якщо його буде визнано незаконним у встановленому законом порядку, крім випадків виконання явно злочинного наказу (розпорядження), доручення. Враховуючи, що повідомлень про сумніви щодо законності завдання від ОСОБА_1 не надходило, то позивач не мав сумнівів щодо правомірності та законності завдань. Крім цього, відповідач наголошує, що позивач з метою введення суду в оману, надав хибний перелік робіт, включивши до нього роботи, які вказані в посадовій інструкції чи не виконувалися позивачем. Також пункт 15 посадової інструкції головного спеціаліста відділу оборонної роботи та цивільного захисту РДА відносить до обов`язків позивача виконання інших завдань та доручень визначених законом, керівником РДА, начальником управління, начальником відділу. Наказів, розпоряджень чи інших доказів виконання ОСОБА_1 робіт за суміщенням не існує. Із наведених підстав просить, відмовити у задоволенні позову.

27.05.2021 позивач надіслав до суду відповідь на відзив, в якій зауважив, що для підтвердження факту відсутності прибиральниці відповідачем надана копія листа від 16.04.2021 № 08-01-04/70, в якому зазначено, що в Управлінні не передбачені кошти на прибиральницю і, як наслідок, жодних договорів на прибирання приміщень не укладалося. Посилання відповідача на пункт 15 посадової інструкції головного спеціаліста відділу оборонної роботи та цивільного захисту щодо виконання ОСОБА_1 інших завдань та доручень, визначених законом та керівництвом РДА, позивач вважає протиправним, оскільки він повинен виконувати завдання за напрямком забезпечення реалізації державної політики у сфері оборонної роботи та цивільного захисту, як це зазначено у розділі 2 посадової інструкції. За виконання усіх інших завдань в Каховській РДА позивачу необхідно здійснювати доплату за суміщення посад, розмір доплати якої встановлено відповідно п. 3 постанови № 1298 "Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери", тобто в розмірі до 50 % посадового окладу (тарифної сітки) за основною посадою.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач відмічає, що Законом України "Про запобігання корупції", зокрема, статею 25 передбачено, що державним службовцям забороняється займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю. Тобто вказаний Закон прямо забороняє позивачу, як державному службовцю, займатися суміщенням професій (посад).

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно із ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За таких обставин, суд розглядає дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

Наказом начальника Управління інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи та цивільного захисту Каховської РДА від 06.07.2020 № 29 ос скасований наказ від 27.09.2018 № 40 ос "Про звільнення ОСОБА_1 ", наказано забезпечити допуск до роботи ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу оборонної роботи та цивільного захисту з 06.03.2020.

Наказом начальника Управління інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи та цивільного захисту Каховської РДА від 08.07.2020 № 33 ос внесені зміни до наказу від 06.07.2020 № 29 ос та наказано забезпечити допуск до роботи ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу оборонної роботи та цивільного захисту з 09.07.2020.

Позивач вважає, що починаючи з 09.07.2020, тобто з дня поновлення його на посаді головного спеціаліста відділу оборонної роботи та цивільного захисту Каховської РДА, відповідач протиправно не виплачував ОСОБА_1 заробітну плату на загальну суму 21403,50 грн за суміщення посад у розмірі до 50 % посадового окладу, оскільки позивач постійно виконував доручення керівництва, які не належать до його посадових обов`язків.

Відповідач стверджує, що не приймав жодних рішень щодо покладення на позивача додаткових обов`язків, а виконання доручень та інших завдань керівництва передбачено посадовою інструкцією головного спеціаліста відділу оборонної роботи та цивільного захисту РДА.

Отже, спірні правовідносини виникли з приводу оплати праці державного службовця за виконання ним обов`язків, які не належать до його посадових обов`язків.

Надаючи оцінку обгрунтованості доводів позивача про наявність підстав для стягнення з відповідача заробітної плати у сумі 21403,50 грн за суміщення посад: прибиральника, сектору архітектури та містобудівного кадастру; відділу інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля; головного спеціаліста управління, а також апарату районної державної адміністрації, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначені Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

Як зазначено вище, позивач є державним службовцем, правовий статус якого врегульований Законом № 889-VIII.

Статтею 5 вказаного Закону встановлено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Отже, норми Кодексу законів про працю України застосовуються в частині, що не врегульовані Законом України "Про державну службу".

Оплата праці, заохочення і соціальні гарантії врегульовані розділом VI Закону № 889-VIII (статті 50-55).

Так, частиною 3 ст. 52 Закону № 889-VIII передбачено, що виплата за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків тимчасово відсутнього державного службовця встановлюється керівником державної служби державному службовцю за поданням його безпосереднього керівника у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця.

Виплата за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків за вакантною посадою державної служби встановлюється керівником державної служби за поданням безпосереднього керівника державним службовцям, між якими здійснено розподіл обов`язків за вакантною посадою, пропорційно додатковому навантаженню за рахунок економії фонду посадового окладу за відповідною посадою (ч. 4 ст. 52 Закону № 889-VIII).

Отже, зі змісту положень статті 52 Закону № 889-VIII слідує, що державному службовцю, на якого покладено виконання обов`язків за вакантною посадою державної служби, встановлюється доплата за додаткове навантаження за рахунок економії фонду посадового окладу за відповідною посадою пропорційно додатковому навантаженню в розмірі посадового окладу, встановленого за вакантною посадою, в залежності від відпрацьованого часу (кількість днів, коли особа виконувала обов`язки за вакантною посадою).

Тобто, для встановлення державному службовцю доплати у розмірі 50 відсотків посадового окладу за додаткове навантаження необхідна наявність таких умов: такі обов`язки повинні виконуватися за працівника, який тимчасово відсутній, або за вакантною посадою та для встановлення доплати безпосередній керівник вносить подання керівнику державної служби, до повноважень якого належить прийняття чи звільненя державного службовця. При цьому, дана доплата встановлюється керівником державної служби у спосіб видання розпорядчого акту (наказу, розпорядження) за рахунок економії фонду посадового окладу за відповідною посадою.

Таким чином, суд вважає, що Закон № 889-VIII регулює питання виплати заробітної плати за виконанням обов`язків іншого працівника, відтак, доводи позивача про те, що на правовідносини, що виникли між ним та відповідачем, розповсюджуються норми КЗпП України, є безпідставними.

Позивач не надав суду доказів того, що його безпосередній керівник - начальник відділу оборонної роботи та цивільного захисту Каховської РДА звертався до керівника державної служби із поданням про встановлення ОСОБА_1 доплати за додаткове навантаження та що з даного приводу були прийняті розпорядчі акти.

Також позивач не вказує, обов`язки якого саме державного службовця, посада якого була вакантна чи він був тимчасово відсутній, виконував ОСОБА_1 .

У свою чергу, відповідач стверджує, що жодних наказів з приводу покладення на ОСОБА_1 виконання обов`язків іншого працівника керівник Управління не приймав.

Суд зауважує, що пунктом 15 посадової інструкції головного спеціаліста відділу оборонної роботи та цивільного захисту Каховської РДА, затвердженої начальником Управління інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи та цивільного захисту Каховської РДА 09.07.2020, передбачено, що головний спеціаліст виконує інші завдання та доручення, визначені законом, керівництвом районої державної адміністрації, начальником управління, начальником відділу.

Позивач ознайомився із посадовою інструкцією головного спеціаліста відділу оборонної роботи та цивільного захисту Каховської РДА 09.07.2020.

Отже, виконання доручень керівництва РДА чи безпосереднього керівника належить до функцій головного спеціаліста відділу оборонної роботи та цивільного захисту Каховської РДА, а тому суд погоджується із доводами відповідача щодо виконання позивачем передбачених посадовою інстукцією функцій.

Щодо доводів позивача про те, що у даному випадку має місце суміщення посад, а тому необхідно застосовувати норми КЗпП України, оскільки Закон № 889-VIII не передбачає доплати за суміщення, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 102-1 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), положення якої кореспондуються зі ст. 19 Закону України "Про оплату праці", працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу.

Умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій визначаються Кабінетом Міністрів України.

Так, сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації або у підприємця-фізичної особи.

Суміщення професій (посад) - виконання працівником одночасно зі своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткової роботи за іншою професією (посадою) в основний робочий час у той самий проміжок робочого часу, що відведений для основної роботи за рахунок збільшення інтенсивності праці та обсягу виконуваної роботи при незмінній тривалості робочого часу. При цьому окремий трудовий договір з працівником не укладається, лише видається по підприємству наказ про допущення працівника до роботи за суміщенням. Працівник виконує додаткові обов`язки за іншою (суміщуваною) посадою (професією) у межах робочого часу за основним місцем роботи.

Працю сумісника оплачують пропорційно відпрацьованому часу або залежно від виробітку.

За виконання обов`язків за суміщуваною посадою працівнику встановлюють доплату до посадового окладу за основною посадою.

Таким чином, передумовою як для суміщення професій (посад), так і для сумісництва є наявність у штатному розписі вакантної посади. За відсутності вакансії суміщення або сумісництво неможливо.

Варто також відмітити, що серед спеціальних обмежень щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби, встановлених Законами "Про державну службу" та "Про запобігання корупції", статтею 25 Закону "Про запобігання корупції" державним службовцям заборонено займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Таким чином, виконання державним службовцем обов`язків іншого державного службовця є додатковим навантаженням, за яке статею 52 Закону № 889-VIII передбачена доплата у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця, а не суміщенням посад, як на цьому наполягає позивач.

Виконувати роботу за сумісництвом державному службовцю заборонено, крім зайняття викладацькою, науковою чи творчою діяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

На виконання цих вимог КАС УКраїни, позивач не надав суду жодних доказів того, що на нього покладено виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника, чи обов`язків вакантної посади.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , відтак відмовляє позивачу в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд, -

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) у задоволенні позовних вимог до Управління інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи та цивільного захисту Каховської районної державної адміністрації (; вул. В. Куликовська, 103, м. Каховка, Херсонської області, 74800) про стягнення заробітної плати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.Й. Кисильова

кат. 106020000