Справа № 240/20108/20
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112030300
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Токаревої М.С.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області про зобов`язання вчинити дії,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати бездіяльність управління праці та соціального захисту населення Овруцької РДА, що полягає у ненарахуванні індексації вартості грошової компенсації за втрачене домоволодіння у АДРЕСА_1 ;
-зобов`язати УПСЗН Овруцької РДА донарахувати та виплатити грошову компенсацію вартості домоволодіння, АДРЕСА_2 застосувавши коефіцієнт індексації 1.34.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що її матері на праві приватної власності належав житловий будинок. З її було поставлено на чергу в Управлінні праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області для виплати компенсації за втрачене домоволодіння. При зверненні до відповідача із заявою про виплату компенсації за втрачене на радіоактивній забрудненій території майно із врахуванням індексації, позивач отримала відмову, мотивовану відсутністю фінансування та правових підстав для проведення індексації . Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернулася до суду за захист свого порушеного права на проведення вказаної індексації компенсації втраченого домоволодіння.
Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
У встановлений ухвалою строк відзиву відповідачем суду не надано, що у розумінні ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, кваліфікується судом, як його визнання.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Встановлено, що у власності матері позивача ОСОБА_2 , в с.Великі Мошки, Овруцького району Житомирської області перебував житловий будинок по по АДРЕСА_2 , який був зданий на баланс сільської ради у зв`язку з переселенням в чисту зону .
Після смерті матері, позивач стала спадкоємцем компенсації за втрачене домоволодіння відповідно до свідоцтва про право на спадщину .
Листом від 29.10.2020 Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації, за результатами розгляду звернення позивача щодо збільшення розміру компенсації за втрачене домоволодіння, повідомило позивача про те, що Порядком виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1243 від 18.11.2009, не передбачено нарахування управлінням грошової індексації вартості домоволодінь до сум, визначених судом.
Вважаючи, що відповідач протиправно відмовив їй у проведенні нарахування індексації невиплаченої компенсації, позивач звернулась із вказаним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII.
Відповідно до ст. 35 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII, компенсація громадянам за втрачене у зв`язку з евакуацією, відселенням або самостійним переселенням відповідно до статті 4 цього Закону майно включає, зокрема: грошову компенсацію у повному розмірі вартості жилих, дачних, садових будинків, гаражів, господарських будівель та споруд, яка здійснюється за цінами, встановленими на момент припинення права власності.
На час постановки позивача на чергу для виплати компенсації громадянам за майно, втрачене у зв`язку з евакуацією, відселенням або самостійним переселенням, передбаченої вказаною статтею Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII, порядок виплати компенсацій громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій був визначений у Положенні про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 р. N 755.
Згідно зі абз. 1-2 пункту 8 Положення про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 р. N 755 (чинного на момент постановляння позивача на чергу для виплатити компенсації, далі - Положення), у разі коли у період до перерахування грошової компенсації Кабінетом Міністрів України були прийняті нормативні акти, за якими вартість житлового фонду індексується, компенсація виплачується з урахуванням цієї індексації. Розмір нарахованої грошової компенсації також підлягає перерахунку, якщо заява про здачу належного на праві власності майна була подана згідно з пунктами 4 і 6 цього Положення до місцевого органу виконавчої влади до дати набрання чинності нормативним актом про індексацію вартості житла, але фактично компенсація не була виплачена, нарахована за здане майно з вини державного органу або не отримана переселенцем чи спадкоємцем з поважних причин (перебування на стаціонарному лікуванні, у тому числі на примусовому, у тривалому відрядженні, відбуття покарання у вигляді позбавлення волі, а також смерть - до набуття спадкоємцем права на спадщину).
Мати позивача поставлена на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене домоволодіння з 25.06.2009, під час дії Положення.
Суд наголошує, що в силу приписів пункту 8 Положення індексація житлового фонду застосовувалася при виплаті компенсації. Проте виплата компенсації позивачу не проведена по даний час.
З 28 листопада 2009 року постанова Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 р. N 755 "Про затвердження Положення про порядок виплати компенсацій громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій" втратила чинність, згідно зі п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 р. N 1243.
Одночасно, 28.11.2009, набрав чинності новий Порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 р. N 1243.
У пункті першому Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 р. N 1243, визначено, що дія цього Порядку поширюється на громадян, які не отримали зазначену компенсацію на дату набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в тому числі тих громадян, які перебувають на черзі на отримання компенсації.
Поряд з цим, положення Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 р. N 1243, не передбачають врахування індексації вартості житлового фонду для визначення розміру компенсації.
Згідно зі статтею 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Пунктом третім частини першої статті 13 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII визначено, що держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов`язується відшкодувати її за матеріальні втрати, що їх зазнали громадяни та їх сім`ї у зв`язку з Чорнобильською катастрофою, відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України.
Отже, позивач має право на отримання грошової компенсації - відшкодування вартості жилого будинку в повному розмірі, за цінами, встановленими на момент припинення права власності.
Позивач не отримав компенсації після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №1243 від 18.11.2009 з вини державного органу, а тому на період з часу постановки на чергу для отримання компенсації до 28.11.2009 слід застосовувати норми Положення, пунктом 8 якого, передбачено врахування індексації вартості житлового фонду для визначення розміру компенсації.
Беручи до уваги наведене, а також те, що позивачем грошова компенсація не отримана ні під час дії приписів Положення про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 р. N 755, ні після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 р. N 1243, з вини державного органу, суд приходить до переконання, що на період з часу постановки для отримання компенсації до 28.11.2009 слід застосовувати норми Положення, зокрема пункту 8, якими передбачено врахування індексації вартості житлового фонду для визначення розміру компенсації.
Крім того, суд звертає увагу на те, що Положення не містило норм, які б обмежували нарахування відповідачем індексації вартості домоволодінь до сум, визначених судом.
Натомість зміст Положення та Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 № 936, свідчать на користь висновку, що саме до компетенції Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації належить проведення індексації сум, які підлягають виплаті позивачу.
З огляду викладене, суд вважає, що не отримана позивачем компенсація повинна була бути проіндексована з урахуванням індексації вартості житлового фонду та встановленого наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 31 березня 2009 року № 133 коефіцієнту 1,34, тобто згідно нормативних актів, прийнятих до 28.11.2009.
Щодо вимог позивача в частині виплати компенсації вартості втраченого домоволодіння, суд зазначає, що відповідно до пункту 5 Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 року №1243, сума компенсації перераховується за рішенням райдержадміністрації (виконавчого органу ради міста обласного значення), що прийнято на підставі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку, відділенням Державного казначейства місця відселення на особистий рахунок переселенця або спадкоємця, відкритий ним у будь-якому банку України, у порядку черговості, встановленої райдержадміністрацією (виконавчим органом ради міста обласного значення) з урахуванням дати реєстрації заяви щодо отримання компенсації в обліковому журналі. Контроль та відповідальність за дотриманням черговості покладається на райдержадміністрацію (виконавчий орган ради міста обласного значення).
Таким чином, питання щодо виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території законодавчо урегульовано. Виплата даної компенсації не обмежена будь-яким терміном чи періодом.
Отже, рішенням Управління праці та соціального захисту населення Овруцької РДА позивача поставлено на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене домоволодіння за номером 1294, відтак право на отримання грошової компенсації за здане, відповідно до статті 35 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи", домоволодіння вже захищено належним способом та не потребує додаткового захисту.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню шляхом визнання протиправним дій відповідача щодо відмови у нарахуванні і виплаті індексації вартості втраченого домоволодіння та зобов`язання здійснити перерахунок компенсації вартості домоволодіння застосувавши коефіцієнт індексації вартості житлового фонду 1,34.
Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації щодо відмови в нарахуванні і виплаті ОСОБА_1 індексації вартості втраченого домоволодіння.
Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації здійснити перерахунок ОСОБА_1 компенсації вартості домоволодіння за адресою: у АДРЕСА_2 , застосувавши коефіцієнт індексації вартості житлового фонду 1,34.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева