Справа № 140/17079/20
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2021-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року ЛуцькСправа № 140/17079/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Смокович В.І.,

за участю секретаря судового засідання Литвиненко І.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області Сущ О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся із позовом (з урахуванням заяви про уточнення та доповнення до позовної заяви та зміну предмета позову від 05 травня 2021 року) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі ГУ ПФУ в Потавській області, відповідач 2) про визнання протиправними та скасування рішень ГУ ПФУ у Волинській області від 15 жовтня 2020 року №69 щодо відмови у переході (переведенні) на пенсію за вислугу років і здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Волинської області від 10 квітня 2020 року за №18-166 вих-20; від 15 січня 2021 року №3 про перегляд рішення відділу з питань перерахунків пенсій №7 від 15 жовтня 2020 року №69 за результатами розгляду заяви про перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» щодо відмови у переведенні на пенсію за вислугу років і здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Волинської області від 10 квітня 2020 року №18-166 вих-20; рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 19 квітня 2021 року №423 щодо відмови у переході на пенсію за вислугу років і здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Волинської області від 10 квітня 2020 року за №18-166 вих-20; зобов`язати відповідача 1 здійснити перехід на пенсію за вислугу років і здійснити позивачу перерахунок та виплату із 06 жовтня 2020 року пенсії за вислугу років відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (з врахуванням рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)2019) у розмірі 80 процентів заробітної плати, визначеної у довідці прокуратури Волинської області від 10 квітня 2020 року №18-1.66-вих-20, без обмеження її максимального розміру та здійснити виплату різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою, пенсією разово та однією сумою з урахуванням довідки прокуратури Волинської області від 10 квітня 2020 року №18-166 вих-20 про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсій (арк. спр. 66-71).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 працював в орга нах прокуратури Волинської області, 04 липня 2011 року був звільнений із займаної посади у зв`язку із виходом на пенсію по інвалідності відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

З 29 вересня 2011 року відповідно до статті 50-1 Закону України №1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року «Про прокуратуру» позивачу було призначено пенсію за вис лугу років, виходячи з розрахунку 90 відсотків від розміру середньомісячної заробітної плати, визначеної у відповідній довідці прокуратури Волинської області.

В подальшому відповідачем було прийнято рішення від 01 лютого 2013 року відповідно до якого здійснено перерахунок пенсії позивача в розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати. В березні 2019 року ОСОБА_1 була призначена пенсія по інвалідності.

Позивач 06 жовтня 2020 року звернувся до відповідача із заявою про перехід на пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру», надавши довідку прокуратури області про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій від 10 квітня 2020 року за №18-166 вих-20, однак відповідач листом від 20 жовтня 2020 року повідомив про прийняте рішення від 15 жовтня 2020 року №69, яким ОСОБА_1 було відмовлено у переході на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

ОСОБА_1 13 квітня 2021 року повторно звернувся до пенсійного органу із заявою про переведення на пенсію за вислугу років та здійснення перерахунку згідно Закону України «Про прокуратуру» з урахуванням довідки прокуратури Волинської області від 10 квітня 2020 року №18-166 вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), визначеного станом на 06 вересня 2017 року, проте рішенням відповідача 2 від 19 квітня 2021 року №423, у переведенні на пенсію і здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років на підставі вказаної довідки було відмовлено.

Позивач уважає дану відмову незаконною, дії відповідачів протиправними та такими, що порушують його конституційні права, з огляду на що просить адміністративний позов задовольнити повністю.

У відзивах на позовну заяву від 20 січня 2021 року №0300-0802-7/3016 та уточнений адміністративний позов від 24 травня 2021 року №0300-0802-7/22536 відповідач 1 позовні вимоги не визнав, повідомив, що ОСОБА_1 з 18 травня 2018 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач 06 жовтня 2020 року звернувся до відповідача 1 із заявою про перехід на пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з урахуванням довідки прокуратури Волинської області від 10 квітня 2020 року №18-166 вих-20 про розмір грошового забезпечення визначеного станом на 06 вересня 2017 року, однак рішеннями ГУ ПФУ у Волинській області від 15 жовтня року 2020 №69 року та від 15 січня 2021 року №3 року його повідомлено, що підстави для переведення на пенсію за вислугу років згідно нової довідки про грошове забезпечення відсутні. Крім того, що у разі переведення розмір пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру» буде меншим від розміру пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Звертає увагу, що позивач з заявою про перерахунок пенсії не звертався, та відповідно рішення про відмову у перерахунку пенсійним органом не приймалося.

Щодо вимоги провести перерахунок без обмеження пенсії максимальним розміром, зазначає, що згідно з частиною п`ятнадцятою статті 86 чинного Закону України «Про прокуратуру», яка є чинною та неконституційною не визнавалася, максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

З урахуванням викладеного ГУ ПФУ у Волинській області просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (арк. спр. 29-33, 110-115).

ГУ ПФУ в Полтавській області у відзиві на позовну заяву від 06 липня 2021 року №1600-0804-9/46712 проти заявлених позовних вимог заперечує з тим підстав, що позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою від 13 квітня 2021 №4316 про перерахунок пенсії - перехід на пенсію за іншим Законом - згідно частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» відповідно до довідки, виданої прокуратурою Волинської області від 10 квітня 2020 року №18-166вих20, де вказана заробітна плата прокурора відділу станом на 06 вересня 2017 року.

Водночас, на час звернення позивача за перерахунком пенсії зміни до Закону України «Про прокуратуру» щодо перерахунку на підставі Рішення №7-р(ІІ)2019 не внесені, додаткового нормативного акту, яким визначено умови та порядок проведення перерахунку пенсій працівникам прокуратури, Верховною Радою України на даний час не прийнято.

Враховуючи те, що з 01 січня 2015 року, дня набрання чинності Законом України від 28 грудня 2014 року №76 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», яким частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону №1789 викладено у редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, а в подальшому у зв`язку із набранням чинності 15 липня 2015 року Закону №1697, який містить аналогічну норму - Урядом не було прийнято відповідний нормативно-правовий акт, позаяк і не було визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, тому пенсії призначені за статтею 50-1 Закону №1789 не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Із вищезазначеного убачається, що відповідачем 2 прийнято рішення від 19 квітня 2021 року №423 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії - переході на пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII згідно довідки, виданої прокуратурою Волинської області від 10 квітня 2020 року № 18-166вих20, в зв`язку з тим, що довідка видана згідно норм законодавства, що втратило чинність.

Також на думку пенсійного органу, з огляду на те, що пенсія позивача до набрання чинності цим Законом не перевищувала максимальний розмір пенсії та може перевищити визначений законом максимальний розмір пенсії лише після її перерахунку, то норма пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» на останнього не поширюється.

З огляду на вказане представник ГУ ПФУ в Полтавській області просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі (арк. спр. 158-161).

У відповіді на відзив від 25 січня 2021 року позивач додатково звертає увагу, що 15 січня 2021 року відповідач не інформував його про відсутність підстав для переведення на пенсію за вислугу років згідно нової довідки про грошове забезпечення та рішення не направляв. Крім того, у рішенні від 15 жовтня 2020 року відповідач не повідомляв про зменшення розміру пенсії у разі переведення із пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру». Також вказує, що на час призначення мені пенсії за вислугу років як Законом України «Про прокуратуру» так і чинним пенсійним законодавством не було встановлено для прокурорсько-слідчих працівників обмежень щодо максимального розміру пенсії.

Отже, новий порядок призначення пенсій, про що зазначено вище, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності законами, які зменшують розмір пенсії у відсотковому значенні, обмежують її граничним розміром, тому, на думку позивача, пенсія має виплачуватись йому без обмеження її граничним розміром, так як таку пенсію призначено з 27 вересня 2011 року (арк. спр. 44-48).

Позивачем 02 червня 2021 року також було подано до суду відповідь на відзив ГУ ПФУ у Волинській області на уточнені позовні вимоги про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, в якому зазначає, що пенсія за вислугу років не призначається йому вперше, чи після 19 грудня 2020 року, а була переведена 29 вересня 2011 року із одного виду пенсії на інший - за вислугу років. В даному випадку він звернувся щодо переходу на пенсію за вислугу років та здійснення одночасного перерахунку пенсії. Уважає, що вказані обставини є підставою для зобов`язання відповідача здійснити перехід на пенсію за вислугу років та одночасно здійснити перерахунок пенсії з моменту звернення, з урахуванням права на отримання пенсії в розмірі 80 процентів заробітної плати, без обмеження її граничним розміром (арк. спр. 132-138).

Інших заяв по суті справи, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС України) до суду не надходило.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 24).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2020 року дану справу визнано типовою та зупинено провадження у ній до набрання чинності рішення Верховного Суду у зразковій справі №560/2120/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії (арк. спр. 25-26).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11 березня 2021 року провадження у даній справі було поновлено (арк. спр. 51).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року судовий розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження суддею одноособово та призначено підготовче засідання у справі (арк. спр. 56).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року закрито підготовче провадження у даній справі (арк. спр. 144).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року залучено до участі у справі як другого відповідача ГУ ПФУ в Полтавській області та призначено справу до судового розгляду на 10:00 год 23 липня 2021 року (арк. спр. 150 151).

В судовому засіданні 23 липня 2021 року позивач позов підтримує та просить позовні вимоги задовольнити повністю з підстав, викладених у завах по суті справи.

Представник ГУ ПФУ у Волинській області просить у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

ГУ ПФУ в Полтавській області в судове засідання не прибуло, у заяві від 06 липня 2021 року №1600-0804-7/46805 просить розглядати справу без участі їх представника (арк. спр. 157).

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача 1, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Згідно посвідчення від 02 листопада 2007 року серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни (арк. спр. 20, 84).

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області, з 29 жовтня 2004 року отримує пенсії по інвалідності, з квітня 2011 року - пенсію як інвалід органів прокуратури, з 29 вересня 2011 року - пенсію за вислугу років, призначену відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року, у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, визначеної у відповідній довідці прокуратури Волинської області, яка згідно рішення від 01 лютого 2013 року була перерахована пенсійним органом розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати.

З 18 травня 2018 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії по інвалідності згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Прокуратурою Волинської області позивачу видана довідка від 10 квітня 2020 року №18-166 вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, згідно з якою розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 06 вересня 2017 року за відповідною (прирівняною) посадою прокурора відділу становить 33469,78 грн (арк. спр. 16).

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 06 жовтня 2020 року про перехід на інший вид пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру», до якої була долучена у тому числі копія довідки про заробітну плату від 10 квітня 2020 року №18-166 вих-20 (арк. спр. 35-36, 118-119).

Рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 15 жовтня 2020 року №69 за результатами розгляду заяви про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру», позивачу відмовлено у здійсненні такого перерахунку.

Вказане рішення мотивоване тим, що право на перерахунок пенсії виникає для осіб за зверненнями, що надходять починаючи з 01 грудня 2019 року, для яких момент виникнення права на перерахунок пенсії настав не раніше 13 грудня 2019 року, а також зазначено, що підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно з довідкою від 10 квітня 2020 року №18-166 вих-20 відсутні, оскільки розмір заробітної плати зазначено на 06 вересня 2017 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657 (арк. спр. 19-20, 37-38, 81, 1211-122).

Про прийняте рішення пенсійний орган повідомив позивача листом від 20 жовтня 2020 року (арк. спр. 18, 36, 72, 80, 120).

Рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 15 січня 2021 року №3 про перегляд рішення відділу з питань перерахунків пенсій №7 від 15 жовтня 2020 року №69 за результатами розгляду заяви про перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», ОСОБА_1 відмовлено у переході на пенсію за вислугу років, оскільки таке переведення відповідно до Закону України «Про прокуратуру» станом на 06 жовтня 2020 року призводить до зменшення розміру пенсійної виплати з огляду на те, що для розрахунку пенсії за вислугу років відсутні підстави брати до уваги довідку від 10 квітня 2020 №18-166 вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, за нормами чинними на 06 вересня 2017 року (арк. спр. 40-41, 73-75, 124-126).

Про прийняте рішення відповідач повідомив ОСОБА_1 листом від 19 січня 2021 року №0300-0305-8/2886 (арк. спр. 72, 123).

Позивач 13 квітня 2021 року звернувся до пенсійного органу із повторною заявою про перехід на інший вид пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру» та здійснення перерахунку пенсії по довідці прокуратури Волинської області від 10 квітня 2020 року №18-166 вих-20 (арк. спр. 77-78, 82, 129-131).

За наслідками розгляду заяви позивача ГУ ПФУ у Полтавській області прийнято рішення від 19 квітня 2021 року №423 про відмову у перерахунку пенсії в зв`язку з тим, що довідка видана згідно норм законодавства, що втратило чинність (оклад повинен бути вказаний станом на дату видачі довідки) (арк. спр. 79, 106, 128), про що ОСОБА_1 надіслано повідомлення від 27 квітня 2021 року №0300-0210-8/19251 (арк. спр. 105, 127).

Уважаючи порушеним своє право на переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років і здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Волинської області від 10 квітня 2020 року за №18-166 вих-20, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно із статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

На час призначення позивачу пенсії (2004 рік) особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначалися статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ):

прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (частина перша статті 50-1);

обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина дванадцята статті 50-1);

призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина сімнадцята статті 50-1).

До статті 50-1 Закону №1789-ХІІ вносилися зміни Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668-VI (далі - Закон №3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону №3668-VI з 01 жовтня року 2011 стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

В подальшому, 14 жовтня 2014 року ухвалено новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ (далі - Закон № 1697-VІІ).

Частина двадцята статті 86 Закону №1697-VІІ (в первинній редакції) передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Отже, первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ та частина сімнадцята (з 01 жовтня 2011 року - вісімнадцята) статті 50-1 Закону №1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону №1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у тому числі стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року.

Водночас з 15 липня 2015 року втратив чинність Закон №1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

З 01 січня 2015 року частину двадцяту статті 86 Закону №1697-VII, відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №76-VIII), змінено і викладено у такій редакції: умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону №76-VIII зобов`язано Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом, тобто до кінця січня 2015 року, забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону, у тому числі щодо визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Верховний Суд в постанові від 24 квітня 2019 року у справі №826/8546/18 звернув увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом №1697-VІІ покладено саме на уряд. Суди у зазначеній справі визнали протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено частиною 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» та зобов`язали Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та ухвалити рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури. Проте, рішення суду фактично Кабінетом Міністрів України не виконано.

Отже, починаючи з 01 січня 2015 року в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру», законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.

Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури (як було визначено частиною двадцятою статті 86 Закону №1697-VII (зі змінами згідно з Законом №76-VIII) зумовило неможливість проведення відповідачем відповідно перерахунку, у тому числі, пенсії позивача.

Аналогічні правові висновки були викладені у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі №127/11766/16-а, від 14 лютого 2018 року у справі №569/5531/16-а, від 22 серпня 2018 року у справі №754/15912/16-а.

Реалізація такого права була забезпечена саме рішенням Конституційного Суду від 13 грудня 2019 року.

Так, рішенням від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України рішення від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 є втрата чинності з 13 грудня 2019 року норм частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII.

Конституційний Суд України в пункті 3 вказаного рішення установив такий порядок виконання ухваленого рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції, відповідно до якої, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Зазначене рішення Конституційного Суду України стало підставою для звернення позивача, який отримує пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру» за отриманням довідки про заробітну плату та згодом до органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач відмовив позивачу у задоволенні заяви про перерахунок пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури. Фактично пенсійний орган погоджується з наявністю у позивача права на перерахунок пенсії, проте відмовив у такому перерахунку з підстав відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури.

Разом з тим, доводи відповідача про те, що після набрання чинності Рішенням Конституційного Суду України №7-(ІІ)/2019 (після 13 грудня 2019 року) нормативно-правового акту про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не ухвалено, а тому відсутні підстави для перерахунку пенсії, є помилковими та не доводять правомірності його дій, оскільки чинна з 13 грудня 2019 року норма частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ визначає умовою перерахунку пенсії за вислугу років підвищення заробітної плати прокурорським працівникам. Також хибним є твердження відповідача, що для реалізації права на перерахунок пенсії, визначеного статтею 86 Закону №1697-VІІ (у редакції, що діє з 13 грудня 2019 року), обов`язковою умовою є прийняття урядом нової постанови про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури.

Суд зауважує, що на момент прийняття Конституційним Судом України Рішення №7-р(II)/2019 вже існувала суттєва різниця в оплаті праці працюючих працівників прокуратури та розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів. Така нерівність має усуватись шляхом беззастережного (відносно дати ухвалення рішення про збільшення заробітку діючих працівників прокуратури) задоволення заяв пенсіонерів про перерахунок пенсії, поданих після 13 грудня 2019 року.

Суд враховує, що ця справа є типовою, та відповідає ознакам викладеним у рішенні Верховного Суду від 14 вересня 2020 року, що прийняте за результатом розгляду зразкової справи №560/2120/20.

В силу частини третьої статті 291 КАС України при ухваленні рішення по типовій справі, яке відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд повинен враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені в рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

У прийнятому рішенні від 14 вересня 2020 року в зразковій справі № 560/2120/20, яке залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 січня 2021 року, Верховний Суд дійшов висновку, що на момент прийняття Конституційним Судом України рішення від 13 грудня 2019 року вже існувала суттєва різниця в оплаті праці діючих працівників прокуратури та розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів. І така нерівність має усуватись Пенсійним фондом України шляхом беззастережного (відносно дати ухвалення рішення про збільшення заробітку діючих працівників прокуратури) задоволення заяв пенсіонерів про перерахунок пенсії, поданих після 13 грудня 2019 року.

Крім того, суд зазначив, що постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657 є чинною, а тому відсутні підстави для її незастосування. Таке рішення уряду є рішенням про «підвищення заробітної плати прокурорським працівникам».

Таким чином, з урахуванням наведених положень законодавства та фактичних обставин справи суд прийшов до висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону №1697-VII на підставі довідки прокуратури Волинської області від 10 квітня 2020 року №18-166 вих-20, а, відтак, твердження представника відповідача 1 про те, що при переході на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» відсутні підстави для врахування такої довідки, що призводить до зменшення розміру пенсійної виплати є необґрунтованим.

Щодо дати, з якої пенсійний орган зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії позивача, то суд зазначає, що первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697 до 13 грудня 2019 року (дата ухвалення Конституційним Судом України рішення №7-р(II)/2019) не набирала чинності та не застосовувалася, оскільки Законом №76-VIII цю первинну редакцію з 01 січня 2015 року було змінено на речення «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України», - тобто ці зміни було внесені в текст статті 86 Закону №1697-VІІ ще до дати набрання нею чинності (15 липня 2015 року).

Тому частина двадцята статті 86 Закону №1697 (в первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури) на підставі рішення Конституційного Суду України №7-р(II)/2019 набрала чинності 13 грудня 2019 року та підлягає застосуванню починаючи з цієї дати.

Разом з тим, як установлено судом з 18 травня 2018 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії по інвалідності згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

З приводу зазначеного, суд зауважує, що відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Аналогічні норми містяться і у статті 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до якої особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.

Таким чином, статтею 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» гарантовано особі право вибору пенсійних виплат та передбачено право особи, яка має одночасно право на різні види пенсії, самостійно обирати один з видів, а також переводитись з одного виду пенсії на інший.

Із матеріалів справи убачається, із заявою про перехід на інший вид пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру» позивач звернувся до пенсійного органу 06 жовтня 2020 року (арк. спр. 35-36, 118-119).

З урахуванням зазначеного та беручи до уваги проаналізовані норми чинного законодавства України, суд зазначає, що право на перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону №1697-VII на підставі довідки прокуратури Волинської області від 10 квітня 2020 року №18-166 вих-20 виникло у позивача з 06 жовтня 2020 року, тобто після ухвалення Конституційним Судом України рішення №7-р(II)/2019 та подання заяви про перехід на пенсію за вислугу років.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії у розмірі 80 процентів заробітної плати, визначеної у довідці прокуратури Волинської області від 10 квітня 2020 року №18-1.66-вих-20, без обмеження її максимального розміру та здійснити виплату різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою, пенсією разово та однією сумою, суд зазначає, що питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

Суд зауважує, що відповідач у відповідь на заяву позивача відмовив йому у перерахунку пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури. Відтак спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало, натомість судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому.

Враховуючи передчасність вимог позивача про відсоток заробітної плати, з якого відбувається перерахунок пенсії та вимоги щодо здійснення перерахунку пенсій без обмеження їх граничного розміру, то такі вимоги задоволенню не підлягають.

Вимога позивача про здійснення виплати пенсії є похідною від вимоги про зобов`язання провести перерахунок пенсії, задоволення якої матиме наслідком виплату різниці між сумою фактично отриманої та сумою перерахованої пенсії. Виконання рішення суду про виплату перерахованої пенсії здійснюється згідно з вимогами бюджетного законодавства та особливостей фінансування відповідних видатків та не потребує встановлення судом способу виконання.

З огляду на встановлені обставини у цій справі, наведені норми чинного законодавства України та висновки щодо застосування норм права, викладені у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року та постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 січня 2021 року у зразковій справі №560/2120/20, суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 15 жовтня 2020 року №69 за результатами розгляду заяви про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та від 15 січня 2021 року №3 про перегляд рішення відділу з питань перерахунків пенсій №7 від 15 жовтня 2020 року №69 за результатами розгляду заяви про перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а також рішення ГУ ПФУ Пенсійного фонду України в Полтавській області від 19 квітня 2021 року №423, прийнятого за результати розгляду повторно поданої ОСОБА_1 заяви від 13 квітня 2021 року про перехід на інший вид пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру» та здійснення перерахунку пенсії по довідці прокуратури Волинської області від 10 квітня 2020 року №18-166 вих-20 та зобов`язати відповідача 1 з 06 жовтня 2020 року перевести позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років та здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14 жовтня 2014 року на підставі довідки прокуратури Волинської області від 10 квітня 2020 року № 18-1.66-вих-20 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Крім того, суд враховує, що підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача відповідно до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ наразі відсутні, оскільки дана норма втратила чинність з 15 липня 2015 року. Натомість, у спірних правовідносинах мають застосовуватись саме приписи частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019.

Вказані висновки суду відповідають висновкам Верховного Суду, що викладені у рішенні від 14 вересня 2020 року у зразковій справі №560/2120/20.

Відповідно до частин першої-другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, за результатом розгляду адміністративної справи, враховуючи доводи та аргументи позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Щодо вимоги встановити судовий контроль за виконанням рішення суду у даній справі шляхом зобов`язання відповідача 1 подати звіт про виконання рішення суду та встановвити строк для подання звіту - тридцять днів, що обчислюється з набранням рішення суду законної сили, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд зауважує, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суду являє собою елемент процесуальних питань на стадії виконання судового рішення та є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі № 704/1167/19, від 27 лютого 2020 року у справі № 0640/3719/18, від 11 червня 2020 року у справі №640/13988/19.

Натомість, суд уважає, що у даному випадку обраний спосіб захисту порушеного права є достатнім та ефективним, та виключні підстави для встановлення судового контролю за виконанням відповідачами рішення суду у даній справі відсутні.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 257, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про прокуратуру», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, Полтавська область, місто Полтава, вулиця Соборності, будинок 66, ідентифікаційний код юридичної особи 13967927) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 15 жовтня 2020 року №69 за результатами розгляду заяви про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та від 15 січня 2021 року №3 про перегляд рішення відділу з питань перерахунків пенсій №7 від 15 жовтня 2020 року №69 за результатами розгляду заяви про перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 19 квітня 2021 року №423.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області з 06 жовтня 2020 року перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років та здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14 жовтня 2014 року на підставі довідки прокуратури Волинської області від 10 квітня 2020 року № 18-1.66-вих- 20 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 02 серпня 2021 року.