Справа № 620/2412/21
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2412/21 Головуючий у І інстанції - Бородавкіна С.В.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій та відмови неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просив:

- визнати неправомірними дії Відповідача щодо не призначення Позивачу пенсії за віком за Списком № 2 згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- визнати неправомірною відмову Відповідача, викладену в листі від 26.02.2021 № 2500-0303-8/10327, щодо не зарахування до пільгового стажу періодів роботи: з 27.11.1986 по 29.06.1992 в управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин НГДУ ''Самотролнафта'' виробничого об`єднання ''Нижньовартовськнафтогаз'' на посаді бурильника капітального ремонту свердовин; з 31.12.1998 по 31.12.2001 в ЗАТ ''Самотлорському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин'' на посаді бурильника капітального ремонту свердовин; з 01.01.2002 по 07.02.2003 в ЗАТ ''Самотрольський капітальний ремонт свердловин'' на посаді бурильника капітального ремонту свердовин; та не зарахування до загального страхового стажу періодів роботи: з 03.01.2006 по 31.08.2006 в підприємстві ''Сантехсервіс'' за кодом ; з 01.09.2006 по 03.01.2007 в Київському монтажно-заготівельному заводі № 2 ВАТ ''Промтехмонтаж 2'' за кодом ; з 16.07.2007 по 31.12.2008 в ТОВ ''Удай'' за кодом ; з 06.01.2009 по 28.02.2014 в ТОВ ''Удай'' за кодом ; з 01.04.2014 по 30.09.2014 в ТОВ ''Удай'' за кодом ; з 01.11.2014 по 14.03.2017 в ТОВ ''Удай'' за кодом ;

- зобов`язати Відповідача призначити та виплатити Позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 22.02.2021 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'', зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи: з 27.11.1986 по 29.06.1992 в управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин НГДУ ''Самотролнафта'' виробничого об`єднання ''Нижньовартовськнафтогаз'' на посаді бурильника капітального ремонту свердовин, з 31.12.1998 по 31.12.2001 в ЗАТ ''Самотлорському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин'' на посаді бурильника капітального ремонту свердовин, з 01.01.2002 по 07.02.2003 в ЗАТ ''Самотрольський капітальний ремонт свердловин'' на посаді бурильника капітального ремонту свердовин та не зарахування до загального страхового стажу періодів роботи: з 03.01.2006 по 31.08.2006 в підприємстві ''Сантехсервіс'' за кодом , з 01.09.2006 по 03.01.2007 в Київському монтажно-заготівельному заводі № 2 ВАТ ''Промтехмонтаж 2'' за кодом , з 16.07.2007 по 31.12.2008 в ТОВ ''Удай'' за кодом , з 06.01.2009 по 28.02.2014 в ТОВ ''Удай'' за кодом , з 01.04.2014 по 30.09.2014 в ТОВ ''Удай'' за кодом , з 01.11.2014 по 14.03.2017 в ТОВ ''Удай'' за кодом згідно даних персоніфікованого обліку.

В обґрунтування позовних вимог Позивачем зазначено, що Відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах Позивачу, оскільки ним було подано всі необхідні документи для такого призначення.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, оформлену листом від 26.02.2021 № 2500-0303-8/10327, про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до статті 114 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування''.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та прийняти рішення про призначення йому з 22 лютого 2021 року пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до статті 114 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'', зарахувавши до спеціального стажу періоди роботи: з 27.11.1986 по 29.06.1992 в управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин НГДУ ''Самотлорнафта'' виробничого об`єднання ''Нижньовартовськнафтогаз'' на посаді бурильника капітального ремонту свердовин; з 31.12.1998 по 31.12.2001 в ЗАТ ''Самотлорському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин'' на посаді бурильника капітального ремонту свердовин; з 01.01.2002 по 07.02.2003 в ЗАТ ''Самотлорський капітальний ремонт свердловин'' на посаді бурильника капітального ремонту свердовин.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. Також Відповідачем вказано, що ним не зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди: з 27.11.1986 по 29.06.1992, оскільки орган, який видав архівну довідку, не є правонаступником ліквідованого ВАТ ''Нижньовартовськнафтогаз''; з 31.12.1998 по 31.12.2001, оскільки в архівній довідці відсутній підпис головного бухгалтера; з 01.01.2002 по 07.02.2003, оскільки Позивачем не надано довідку про проведення атестації робочих місць.

За наведених обставин, Відповідач визнав, що загальний страховий стаж Позивача складає 36 років 2 місяці 17 днів. Разом з тим, ГУПФУ в Чернігівській області зазначає, що ним до спеціального стажу ОСОБА_1 зараховано лише 5 років 4 місяці 17 днів, що є недостатнім для призначення спірної пенсії.

Відзиву Позивача на апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до суду апеляційної інстанції не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Отже, оскільки Відповідач у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині задоволення позовних вимог, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22.02.2021, по досягненню повних 56 років, ОСОБА_1 звернувся до ГУПФУ в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2.

До заяви Позивачем було додано, у тому числі: трудову книжку, архівну довідку від 22.04.2019 № 08-1600, видану ВАТ «РН-Західна Сибір», про період роботи на посаді бурильника капітального ремонту свердловин з 27.11.1986 по 29.06.1992, пільгову довідку від 10.02.2003 № 78, видану ЗАТ «Самотрольське управління підвищення нафтовіддачі пластів та капітального ремонту свердловин», про період роботи на посаді бурильника капітального ремонту свердловин з 31.12.1998 по 31.12.2001, пільгову довідку від 20.02.2019 № 58, видану ВАТ «Компанія по ремонту свердловин КРС «Євразія», про період роботи на посаді бурильника капітального ремонту свердловин з 01.01.2002 по 07.02.2003.

Листом від 26.02.2021 за № 2500-0303-8/10327 Відповідач відмовив Позивачу у призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю у Позивача необхідного пільгового та страхового стажу.

Так, ГУПФ України в Чернігівській області повідомило, що згідно з наданими Позивачем документами загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 26 років 10 місяців 14 днів. Стаж на пільгових умовах по Списку № 2 складає 5 років 4 місяці 5 днів. Так, до спеціального стажу Позивача не зараховані періоди з 27.11.1986 по 29.06.1992, з 31.12.1998 по 31.12.2001 та з 01.01.2002 по 07.02.2003 оскільки: орган, який видав архівну довідку від 22.04.2019 №08-1600, не є правонаступником ліквідованого ВАТ ''Нижньовартовськнафтогаз''; в довідці від 10.02.2003 № 78 відсутній підпис головного бухгалтера; Позивачем не надано довідку про проведення атестації робочих місць (щодо періоду з 01.01.2002 по 07.02.2003) (а.с. 20-22).

Вважаючи протиправною відмову Відповідача, Позивач звернувся до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується період роботи Позивача з 27.11.1986 по 29.06.1992, з 31.12.1998 по 31.12.2001 та з 01.01.2002 по 07.02.2003 на посаді, яка дає право на пенсію на пільгових умовах по Списку № 2, який становить 15 років 0 місяців 28 днів, тому останній має бути зарахований до пільгового стажу Позивача для призначення пенсії на пільгових умовах.

Проте, права Позивача в частині не зарахування до загального страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 за 2006 рік в підприємстві «Сантехсервіс», з 2007 по 2017 роки в Київському монтажно-заготівельному заводі та ТОВ «Удай» не порушені, оскільки Відповідачем, після проведеної перевірки, самостійно зараховано вказані періоди роботи ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 19.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) та Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Згідно з пунктом 2 розділу XV Закону № 1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до статті 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, необхідною умовою для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону № 1058-IV є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2.

Статтею 62 Закону № 1788 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Законодавством не передбачено обов`язку пенсіонера (особи, яка звертається за призначенням пенсії) подавати разом із відповідною заявою первинні документи, які б підтверджували відомості, відображені в уточнюючій довідці, виданій підприємством, на якому працювала така особа.

Повноваженнями перевіряти обґрунтованість видачі уточнюючих довідок та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію, наділені органи Пенсійного фонду України.

Вищенаведені обставини, за умови документального підтвердження і доведеності, в тому числі в судовому порядку, наявності у особи права на пільгове пенсійне забезпечення і дотримання ним процедури звернення за пенсією за віком на пільгових умовах, не може зумовлювати позбавлення особи такого права, яке набуто нею згідно з законодавством та гарантоване Конституцією і законами України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.02.2021 у справі № 487/68/17.

Так, механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, визначений Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 10 листопада 2006 року № 18-1 (далі - Порядок № 18-1).

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком (далі - робота, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років) (пункт 2 Порядку № 18-1).

Відповідно до пункту 11 Порядку № 18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр), а для підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі, - інші документи, які мають підтверджувати факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність).

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до трудової книжки Позивача серії НОМЕР_1 :

- з 27.11.1986 по 29.06.1992 ОСОБА_1 працював бурильником капітального ремонту свердловин на Управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин НГДУ «Самотлорнафта», перейменованого в Самотлорське управління підвищення нафтовіддачі пластів та капітального ремонту свердловин виробничого об`єднання «Нижньовартовськнафтогаз»;

- з 31.12.1998 по 31.12.2001 - на посаді бурильника капітального ремонту свердловин ЗАТ «Самотлорське управління підвищення нафтовіддачі пластів та капітального ремонту свердловин»;

- з 01.01.2002 по 07.02.2003 - на посаді бурильника капітального ремонту свердловин ЗАТ «Самотлорський капітальний ремонт свердловин».

Відповідно до довідки від 22.04.2019 № 08-1600, виданої ПАТ «РН-Західна Сибір», підтверджено період роботи Позивача на посаді бурильника капітального ремонту свердловин у період з 27.11.1986 по 29.06.1992 в Управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин НГДУ «Самотлорнафта» виробничого об`єднання «Нижньовартовськнафтогаз».

Робота бурильника капітального ремонту свердловин, згідно із Списком № 2 (розділ ХІІ, підрозділ 2, шифр 2130200а-11292), затвердженим Постановою кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

Довідка видана на підставі Статуту ВАТ «Нижньовартовськнафтогаз», наказів по особовому складу за 1986-1992 роки, особових рахунків за 1986-1992 роки, особистої картки (форма Т-2).

Відповідачем в апеляційній скарзі зазначено, що довідка видана не уповноваженою на те організацією.

Проте, як вбачається з вказаної довідки, з 14.01.2016 припинено юридичну особу ВАТ «Нижньовартовськнафтогаз», у зв`язку з чим, відповідно до договору передачі архівних документів від 08.07.2015 № ЧН-33/15 і акту приймання-передачі від 08.07.2015, передано документи Товариства по особову складу на зберігання до ПАТ «Чорногорнафта» (перейменованого у подальшому в ПАТ «РН-Західна Сибір»). Згідно Статуту ПАТ «РН-Західна Сибір», вказане товариство, в тому числі, відповідає за видачу громадянам для цілей пенсійного забезпечення архівних довідок і копій документів.

Період роботи Позивача на посаді бурильника капітального ремонту свердловин у період з 31.12.1998 по 31.12.2001 підтверджено довідками ЗАТ «Самотлорське управління підвищення нафтовіддачі пластів та капітального ремонту свердловин» від 10.02.2003 № 78 та № 79.

Довідки видано на підставі наказів по особовому складу, особових рахунків, особової картки форми Т-2 № 289 від 31.12.1998, технологічного процесу роботи згідно ЕТКС-6, затвердженого Постановою Державного комітету СРСР по праці і соціальним питанням і ВЦСПС від 16.01.1986 за № 13/2-36, робочої інструкції.

Робоче місце бурильника капітального ремонту свердловин знаходиться в цехах видобутку нафти та газу атестоване на пільгове пенсійне забезпечення згідно збірки пільгового пенсійного забезпечення за 1976 рік, затвердженою Постановою кабінету Міністрів СРСР від 28.08.1956 за № 1173 і Списком № 2, розділ ХІІ, підрозділ 2, позиція 2130200А-11292, затвердженим Постановою кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10.

Відповідачем в апеляційній скарзі зазначено, що в довідці відсутній підпис головного бухгалтера.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Враховуючи те, що вказані довідки містять відтиск штампу ЗАТ «Самотлорське управління підвищення нафтовіддачі пластів та капітального ремонту свердловин» із датою та відповідним номером та підпис арбітражного керуючого (ліквідатора), висновки Відповідача щодо необхідності наявності підпису головного бухгалтера є помилковими.

Відповідно до довідок від 06.02.2003 № 03/22-34, № 03/22-40 та від 20.02.2019 № 58, виданих ЗАТ «Самотлорське управління підвищення нафтовіддачі пластів та капітального ремонту свердловин» і ВАТ «Компанія по ремонту свердловин «Євразія», підтверджено період роботи Позивача на посаді бурильника капітального ремонту свердловин у період з 01.01.2002 по 07.02.2003.

Відповідачем в апеляційній скарзі зазначено, що Позивачем за період з 01.01.2002 по 07.02.2003 не надано жодного документу про проведення атестації робочих місць.

Проте, у вказаних довідках зазначено про атестацію зазначеного робочого місця на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до Списку № 2, розділ ХІІ, підрозділ 2, позиція 2130200а-11292, затвердженого Постановою кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а сформувала правовий висновок, за яким на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, а не на працівника.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що періоди з 27.11.1986 по 29.06.1992, з 31.12.1998 по 31.12.2001 та з 01.01.2002 по 07.02.2003 підлягають зарахуванню до пільгового стажу Позивача для призначення пенсії на пільгових умовах.

Відтак, колегія суддів зазначає, що надані Позивачем первинні документи свідчать про наявність у ОСОБА_1 права на призначення пенсії на пільгових умовах як особі, яка працювала на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників.

У взаємозв`язку з вищенаведеним колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У свою чергу, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області не надано доказів, які однозначно свідчили б про неправдивість одержаних від Позивача документів, чи не підтверджували характер виконуваної ним роботи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В той же час, Відповідачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об`єктивних доводів щодо наявності в діях Позивача ознак неправомірності чи недотримання встановленого порядку звернення для призначення пенсії на пільгових умовах, як і не доведено правомірності відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в призначенні спірної пенсії.

Висновки Відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не підкріплені належними доказами та не спростовують наявність права Позивача на пенсійне забезпечення в частині призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко