Справа № 155/969/21
Суддя: Санакоєв Д. Т.
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №155/969/21
Провадження №2-а/155/18/21
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.08.2021 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Санакоєва Д.Т., при секретарі судового засідання Федоенюк О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про визнання протиправною та скасування частково постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування частково постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Свій позов обґрунтовує тим, що 28 червня 2021 року біля 11 години 40 хвилин він керував автомобілем RENAULT MAGNUM реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 по дорозі на в`їзді у місто Ковель. При цьому ним було порушено вимоги знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» у поєднанні із дорожньою розміткою 1.12 «стоп-лінія». Зразу ж після того був зупинений інспектором поліцейської роти з обслуговування м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Сильчуком Романом Михайловичем. Для винести постанову про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП ним було надано всі необхідні документи, в тому числі і тимчасовий дозвіл серії DT № 178713 виписаний 08 травня 2021 року замість посвідчення водія серії НОМЕР_2 виданого 03 лютого 2012 року на право керування транспортними засобами категорії А1, А, В1, В, С1, С, СЕ, а також свідоцтво серії НОМЕР_3 від 12 січня 2012 року про проходження ним підготовки за програмою підготовки водіїв категорії СЕ.

Позивач вказує, що під час перевірки документів, інспектор поліції повідомив йому, що при перевірці по базі даних у нього відсутня категорія С, СЕ на право керування вищевказаним транспортним засобом, а тому позивач вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.126 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП ухвалив відносно нього постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.122 та ч.2 ст.126 КУпАП та призначив адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн.

Позивач зазначає, що категорично не згідний і змушений через це звернутися до суду, так як 08 травня 2021 року, коли працівники поліції вилучали у нього посвідчення водія за створення аварійної обстановки для вияснення обставин справи, вони ніяких зауважень йому не зробили, а тільки склали адміністративний протокол за ст.124 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився, проте подав до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач у своєму відзиві вказав, що ОСОБА_1 28 червня 2021 року біля 11 години 40 хвилин було порушено вимоги знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» у поєднанні із дорожньою розміткою 1.12 «стоп-лінія», за що відповідальність передбачена ч.1 ст.122 КУпАП. Просив у позові відмовити повністю.

Таким чином справа розглядається, у відповідності до ч.5 ст.262 КАС України, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою поліцейського роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Сильчука Романа Михайловича серії ДП18 №459575 від 28.06.2021 року на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ч.2 ст.126 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень, а саме за порушення вимоги дорожнього знаку 2.2 «проїзд без зупинки заборонено» у поєднанні із дорожньою розміткою 1.12 «стоп лінія», а також за відсутність посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, тобто порушення вимог п.2.1а та 8.4б ПДР України.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ч.1 ст.7 КУпАП).

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведеної норми слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, зазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такими доказами в розумінні ст.251 КУпАП є, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Перевіряючи обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 126 КпАП України встановлено, що адміністративна відповідальність для водіїв транспортних засобів наступає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

У відповідності до ч.2 ст.70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду правопорушення.

Відповідно до ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відзиві відповідач жодних заперечень щодо скасування оскаржуваної постанови в частині порушення ч.2 ст.126 КУпАП не наводить.

Із долученого до відзиву диску із відеозаписом з місця розгляду справи вбачається, що відносно ОСОБА_1 винесено постанову про порушення ч.1 ст.122 та ч.2 ст.126 КУпАП, проте жодних доказів на підтвердження порушення ч.2 ст.126 КУпАП працівниками поліції не надано.

Відповідачі як суб`єкти владних повноважень не надали суду жодних доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.126 КУпАП, відсутні такі докази і в матеріалах справи .

Натомість матеріали справи містять копію тимчасового дозволу від 08.05.2021 року серії DT №178713 виданого замість посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 03.02.2012 року (а.с.5).

Окрім цього матеріали справи містять свідоцтво серії НОМЕР_3 виданого ОСОБА_1 про те, що він пройшов підготовку з 01.12.2011 року по 12.01.2012 року за програмою підготовки водіїв категорії «СЕ» (а.с.4).

Отже судом встановлено, що позивач пройшов підготовку водіїв категорії «СЕ» 12.01.2012 та отримав посвідчення водія ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Оскільки відповідач у відзиві жодних заперечень щодо часткового скасування оскаржуваної постанови в частині порушення ч.2 ст.126 КУпАП, будь-яких заперечень, клопотань чи фактів, які спростовують обставини викладені у позовній заяві позивачем, суду не надав, позивачем у свою чергу на підтвердження своїх вимог надано суду відповідні належні та допустимі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

ОСОБА_1 при подачі даної заяви сплатив судовий збір в розмірі 454 грн.

Стаття 217 КУпАП передбачає, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків. Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих у п.2, 5 ст.213 цього Кодексу, розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України.

Отже, працівники органів Національної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції.

За наведених обставин саме із Управління патрульної поліції у Волинській області в користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 10, 77, 194, 205, 211, 241-246, 286 КАС України, ст.ст.247, 280, 283, 284 КУпАП,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у Волинській області про визнання протиправною та скасування частково постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ДП 18 №459575 від 28.06.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі ст.286 КАС України.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Горохівський районний суд Волинської області.

Рішення в повному обсязі складено 02.08.2021 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Д.Т.Санакоєв