Справа № 640/12920/21
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати бездіяльність Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України протиправною, що полягає у не розгляді його скарги від 08.02.2021;

- зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України розглянути його скаргу від 08.02.2021 належним чином та надати обґрунтовану відповідь, а також відповісти на всі питання, що містяться у скарзі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апелянт зазначає, що Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено оскарження бездіяльності Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо відмови провести службове розслідування, який є суб`єктом владних повноважень.

Вказує, що питання, порушені у скарзі підлягають вирішенню виключно в порядку Закону України «Про звернення громадян», Положенням про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України, Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а не КПК України.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що підставою для звернення з даним позовом до суду стали обставини неналежного, на думку позивача, розгляду його скарги адресованої Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, в якій просив:

1. Відкрити кримінальне провадження за ознаками злочину з боку слідчого Холодногірського відділу поліції ОСОБА_2 .

2. Провести ретельне службове розслідування та притягнути до дисциплінарної відповідальності шляхом звільнення із служби в поліції, у відповідності до пункту 7, ч. 3, ст.13 Дисциплінарного статуту національної поліції України начальника Головного управління Національної поліції у Харківській області полковника поліції ОСОБА_6, колишнього начальника Головного управління Національної поліпі у Харківській області генерала поліції ОСОБА_3 , начальника Холодногірського відділу поліції ОСОБА_4 , начальника слідчого відділу Холодногірського відділу поліції ОСОБА_5 , слідчого Холодногірського відділу поліції ОСОБА_2 .

3. Зобов`язати Холодногірський ВП ГУ НП в Харківській області розслідувати кримінальне провадження № 0004405.

4. Виконати усі ухвали слідчих суддів Ленінського районного суду м. Харкова та вказівки Харківської місцевої прокуратури № 1 по кримінальному провадженню № 0004405.

5. Зобов`язати Холодногірський відділ поліції надати судово-медичному експерту усі необхідні документи шляхом їх вилучення у встановленому порядку стосовно визначення тяжкості та характеру тяжких тілесних ушкоджень, отриманих 13.12.2016.

6. В порядку Закону України «Про звернення громадян» надати відповіді на наступні запитання :

- чому, одразу не було затримано злочинців «по гарячих слідах»?

- чому не було оголошено «план-перехват» або «сирена»?

- чому слідчим Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_2 було сфальсифіковані матеріали кримінального провадження № 0004405? ОСОБА_2 у рапорті до начальника зазначає, що телефонувала, а він не відповідав на телефонні дзвінки - Це не відповідає дійсності! Будь-яких викликів він не отримував !

- чому судово-медична експертиза стосовно визначення тяжкості та характеру тяжких тілесних ушкоджень, отриманих 13.12.2016 була призначена лише через рік, 13.12.2017?

- чому досудове розслідування кримінального провадження № 0004405 триває понад чотири роки? Оскільки відповідно до вимог ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку; 2) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості; 3) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

- чому орган досудового розслідування не звертається до слідчого судді для продовження строку досудового розслідування ?

- чому всупереч із ч. 1 ст. 295-1 КПК України, продовження строку досудового розслідування не здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленого за відповідним клопотанням прокурора або слідчого?

- чому станом на теперішній час не виконані ухвали слідчих суддів Ленінського районного суду м. Харкова по справі № 642/2326/17 від 18 травня 2017 року, від 22 лютого 2018 року по кримінальному провадженню № 0004405?

- чому не проведено слідчий експеримент по кримінальному провадженню № 0004405?

- чому не були вжиті негайні заходи реагування, оскільки він звернувся до Холодногірського ВП через 25 хвилин після побиття?

- чому його не було повідомлено, що 24 грудня 2016 року було закрито кримінальне провадження № 0004405?

- чому його не було визнано потерпілою особою, оскільки пам`ятку про процесуальні права та обов`язки йому не було вручено?

- чому не були сфотографовані побої?

- чому його не було повідомлено, що 24.12.2016 було закрито кримінальне провадження № 0004405. Про закриття кримінального провадження 24.12.2016 він дізнався лише у квітні 2017 року?

- чому не були вжитті негайні заходи реагування стосовно затримання злочинців, оскільки я звернувся до Холодногірського ВП через 25 хвилин після побиття?

- чому Холодногірським ВП ГУ НП у Харківській області не було оголошено план-перехват або сирена щодо затримання злочинців?

- чому на місце злочину не виїхала слідчо-оперативно група?

- чому не було проведено слідчий експеримент?

- чому не встановлено одного з нападників за його номером телефону з номеру НОМЕР_1 ?

- чому не встановлено нападників згідно відеокамер спостереження ТОВ «Євромет», вагонобудівного заводу, басейну «Локомотив»?

- чому не встановлено одного з нападників за номером його телефону НОМЕР_1 та його голосовим повідомленням з номеру НОМЕР_1 на номер ОСОБА_1 НОМЕР_2 , яке було йому надіслано 12.12.2016 о 13.02?

- чому не розглянута його заява від 04.01.2017 до Начальника Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Харківській області Плотнікова Д. В.? Та не вжиті заходи з розслідування кримінального провадження № 0004405?

- чому не розглянута його заява від 05.01.2017 до Головного Управління Національної поліції у Харківській області? Та не вжиті заходи з розслідування кримінального провадження № 0004405?

- чому не розглянута його заява від 17.01.2017 до Начальника Головного управління Національної поліції у Харківській області генералу поліції ОСОБА_3 .? Та не вжиті заходи з розслідування кримінального провадження № 0004405?

- чому не розглянуті його заяви від 26.02.2017, 05.03.2017, 27.03.2017. Та не вжиті заходи з розслідування кримінального провадження № 0004405?

- чому слідчим ОСОБА_2 09.08.2017, 18.08.2017, 24.08.2017 сфальсифіковано рапорти про неприбуття? Оскільки жодних викликів не отримував!

- чому до сих пір не виконані вказівки прокуратури ?

Вирішуючи питання юрисдикційної належності даного спору колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у передбачені цією нормою способи.

За визначенням пункту 1 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2 частини 1 статті 4 КАС України )

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України ).

За правилами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Положеннями частини 1 статті 1 Закону України «Про звернення громадян» (далі -Закон № 393/96-ВР) передбачено право громадян України на звернення до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За визначенням статті 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Звернення, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду; якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення; у разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями (стаття 7 Закону № 393/96-ВР).

За приписами статті 19 Закону № 393/96-ВР органи державної влади зобов`язані, зокрема: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Аналізуючи зміст наведених вище правових норм у контексті вирішення питання юрисдикційної належності тих вимог, які ставить перед судом позивач, колегія суддів зазначає, що у скарзі від 08.02.2021 ОСОБА_1 просив, зокрема, провести ретельне службове розслідування та притягнути до дисциплінарної відповідальності шляхом звільнення із служби в поліції, у відповідності до пункту 7, ч. 3, ст.13 Дисциплінарного статуту національної поліції України начальника Головного управління Національної поліції у Харківській області полковника поліції ОСОБА_6 , колишнього начальника Головного управління Національної поліпі у Харківській області генерала поліції ОСОБА_3 , начальника Холодногірського відділу поліції ОСОБА_4 , начальника слідчого відділу Холодногірського відділу поліції ОСОБА_5 , слідчого Холодногірського відділу поліції ОСОБА_2 (пункт 2 скарги).

Вказані вимоги у розумінні статті 3 Закону № 393/96-ВР підпадають під дію цього Закону.

Отже, спір у цій справі в частині позовних вимог, що стосуються пункту 2 скарги ОСОБА_1 від 08.02.2021, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Разом з цим, вирішуючи питання юрисдикційної належності спору в іншій частині позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 1, частиною 1 статті 4 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та в порядку, передбачених цим Кодексом, незалежно від місця вчинення кримінального правопорушення.

Пунктом 10 статті 3 КПК України передбачено, що кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначено параграфом 1 глави 26 КПК України.

При цьому, згідно з частиною 1 статті 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Конституційний Суд України в Рішенні від 23 травня 2001 року № 6-рп/2001 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців третього, четвертого, п`ятого статті 248-3 Цивільного процесуального кодексу України та за конституційними зверненнями громадян щодо офіційного тлумачення положення абзацу четвертого статті 248-3 Цивільного процесуального кодексу України зазначив, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів. Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості та не належить до управлінської сфери.

Отже, в межах спірних правовідносин в розрізі позовних вимог, що стосуються питань 1, 3-6 скарги ОСОБА_1 від 08.02.2021, позивач і відповідачі діють як учасники кримінального провадження, права і обов`язки яких визначені кримінальним процесуальним законом, тому спір у цій справі не може бути предметом розгляду в адміністративному суді.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про непоширення юрисдикції адміністративного суду на спір у частині позовних вимог, що стосуються питань 1, 3-6 скарги ОСОБА_1 від 08.02.2021, ґрунтуються на правильному застосуванні норм права.

Водночас, суд попередньої інстанції дійшов помилкового висновку про непоширення юрисдикції адміністративного суду на спір в частині позовних вимог, що стосуються пункту 2 скарги ОСОБА_1 від 08.02.2021.

З вищенаведеного вбачається, що звертаючись з даною позовною заявою ОСОБА_1 об`єднано позовні вимоги, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, що відповідно до положень частини 6 статті 21 КАС України не допускається.

Отже, встановивши під час розгляду справи неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції на стадію вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 320 КАС України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись статтями 312, 315, 320, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2021 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 03 серпня 2021 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя О.М.Оксененко