Справа № 460/1174/21
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 серпня 2021 року м. Рівне №460/1174/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Борискіна С.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доУправління Держпраці у Рівненській області
визнання протиправною та скасування постанови, -
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Держпраці у Рівненській області (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 11.11.2020 №РВ8348/1463/000026/НП-ФС про накладення штрафу в сумі 80 000,00 грн.

Мотивуючи вимоги позову ФОП ОСОБА_1 зазначав, що оскаржувана постанова є протиправною та винесеною з порушенням вимог чинного законодавства. Так, на переконання позивача, розмір штрафу за порушення вимог абз.8 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України становить 5000,00 грн., а не 80000,00 грн. Звертав увагу на те, що відповідачем не надано жодних доказів користування будь-яким виробничим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , використання найманої праці та отримання прибутку за вказаною адресою. Також позивач вказував на те, що відповідачем не було проінформовано його про дату, час та місце розгляду справи, за наслідком розгляду якої прийнято оскаржувану постанову, що має наслідком визнання її незаконною та скасування. Просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 01.03.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 12.04.2021 на 09:30 год.

Позиція відповідача щодо позовних вимог висловлена у відзиві на позові від 12.04.2021 відповідно до змісту якого він заперечував проти їхнього задоволення. Зазначав на обґрунтування такої позиції про те, що оскаржувана постанова Головного управління Держпраці у Рівненській області про накладення штрафу, винесена на підставі абз.8 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України є обґрунтованою та правомірною. Пояснював, що на момент винесення наказу про проведення інспекційного відвідування у відповідача була наявна інформація про те, що ФОП ОСОБА_1 допускаються порушення законодавства про працю відносно декількох осіб - з письмових заяв та скарг таких громадян, які також повідомили адресу здійснення господарської діяльності позивачем: АДРЕСА_1 . Зауважував, що після отримання направлення на інспекційне відвідування позивач зазначив у ньому, що відмовляється допускати інспекторів до його проведення. Вказував, що штраф накладено на підставі акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування, з яким позивач був ознайомлений та який був надісланий йому рекомендованим поштовим відправленням. Щодо тверджень позивача про не інформування його про дату, час та місце розгляду справи, то наголосив, що даний суб`єкт господарювання повідомлення про розгляд справи отримав 30.10.2020. Клопотань про відкладення розгляду на іншу дату і час чи будь-яких пояснень чи заперечень від позивача до управління не надходило. З огляду на зазначене, просив суд у задоволенні позову відмовити повністю (а.с.32-35).

Ухвалою суду від 12.04.2021 закрито підготовче провадження у справі №460/1174/21 та розпочато розгляд справи по суті. Подальший розгляд справи №460/1174/21 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження.

Відповідно до положень ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши всі обставини справи, які мають значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 18.09.2020 відповідачем отримано письмові заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 17.09.2020, які просили провести перевірку позивача стосовно оформлення працівників на роботу та виплату їм заробітної плати. Також у вказаних заявах повідомили про здійснення ФОП ОСОБА_1 господарської діяльності за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.38-40).

Відповідно до наказу Управління Держпраці у Рівненській області від 29.09.2020 №877 та направлення на проведення інспекційного відвідування від 29.09.2020 №711-Н/09-27 (а.с.17, 36, 37) посадовими особами відповідача здійснено спробу проведення позапланового заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 за адресою здійснення підприємницької діяльності: АДРЕСА_1 .

Відповідно до змісту зазначеного наказу інспекційне відвідування проводилось, зокрема, відповідно до пп.2, 3 п.5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 та у зв`язку зі зверненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 від 17.09.2020.

Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 надано направлення на інспекційне відвідування від 29.09.2020 №711-Н/09-27, що підтверджується підписом позивача на ньому, де він також зазначив, що до проведення інспекційного відвідування не допускає.

07.10.2020 відповідачем складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування №РB 8348/1463/НП, копія якого була направлена об`єкту відвідування рекомендованим листом з повідомленням про вручення №610 від 07.10.2020 (а.с.18-19, 44-45).

Зі змісту такого акта судом встановлено, що 02.10.2020 о 13:00 год. відповідачем здійснено спробу проведення інспекційного відвідування на предмет додержання законодавства про працю з питань оформлення трудових відносин з працівниками.

За місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , у виробничому приміщенні відповідачем виявлено: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які підтвердили, що виконують роботу по ремонту.

В акті вказано, що інспекційне відвідування неможливо провести, у зв`язку з створенням перешкод у діяльності інспектора праці: ненаданням інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; ненадання доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця: виробниче приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ; ненадання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування.

Також судом встановлено, що посадовими особами Управління Держпраці у Рівненській області здійснено спробу опитування осіб, які за місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 виконували роботи.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовились від надання письмових пояснень, що стосується належного оформлення трудових правовідносин та оплати праці, про що інспекторами праці складено акти про відмову від надання пояснення від 02.10.2020 (а.с.41, 42).

Згідно з наданими ОСОБА_8 письмовими поясненнями від 02.10.2020 він стажується підготовником по ремонту авто у позивача. Також у поясненнях зазначено, що виробниче приміщення знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.43).

07.10.2020 інспектором праці складено акт про відмову від підпису акта про неможливість проведення інспекційного відвідування, де зафіксовано, що ФОП ОСОБА_1 , ознайомившись з відповідним актом, відмовився його підписувати (а.с.46).

12.10.2020 начальником Управління Держпраці у Рівненській області отримано матеріали інспекційного відвідування, проведеного у ФОП ОСОБА_1 , які оформлені актом про неможливість проведення інспекційного відвідування від 07.10.2020 №РB 8348/1463/НП.

Справу призначено до розгляду на 11.11.2020 на 10:00 год., що підтверджує повідомлення від 13.10.2020 за № 17-11/6541 (а.с.47), яке відправлено засобами поштового зв`язку 15.10.2020 та отримане позивачем 30.10.2020, що підтверджується відповідною квитанцією та трекером відстеження поштового відправлення за №018 (а.с.47, 48).

Клопотань про відкладення розгляду справи, пояснень або письмових заперечень ФОП ОСОБА_1 не подавав.

11.11.2020 відповідачем винесено постанову № РВ8348/1463/000026/НП-ФС, якою на позивача накладено штраф у сумі 80000,00 грн. на підставі абз.8 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України (а.с.20-21, 49-50).

Вказана постанова надіслана позивачу супровідним листом від 11.11.2020 №17-11/7307 (а.с.51).

Не погоджуючись з такою постановою та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Згідно з п.1 ч.1 ст.1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч.1 ст.259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення №96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю (пп.6 п.4 Положення №96).

Згідно з пп.5 п.6 Положення №96 Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Як визначено п.7 Положення №96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Управління Держпраці у Рівненській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується, згідно з Положенням про Управління Держпраці у Рівненській області, затверджене наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 №84.

Тобто, Управління Держпраці у Рівненській області є органом, якому чинним законодавством надані владні управлінські функції щодо реалізації державної політки з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю" від 21.08.2019 №823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №823).

За приписами п.2 Порядку №823, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Підпунктами 2, 3 пункту 5 Порядку №823 визначено, що підставами для здійснення інспекційних відвідувань є: звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, наказ про проведення інспекційного відвідування позивача від 29.09.2020 №877 прийнятий відповідачем, у зв`язку із зверненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 17.09.2020, які просили провести перевірку позивача стосовно оформлення на роботу та виплату їм заробітної плати. Також у вказаних заявах такі особи повідомили про здійснення ФОП ОСОБА_1 господарської діяльності за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, відповідач мав законодавчо визначені підстави для проведення інспекційного відвідування позивача за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з п.8 Порядку №823 під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

Відповідно до п.9 Порядку №823 тривалість інспекційного відвідування не може перевищувати 10 робочих днів.

Згідно з п.10 Порядку №823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно без попереднього повідомлення мають право:

1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;

3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;

5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;

6) фіксувати проведення інспекційного відвідування, у тому числі з питань виявлення неоформлених трудових відносин, засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та матеріали, необхідні для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

При цьому, п.11 Порядку №823 регламентовано, що вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

Відповідно до п.13 Порядку №823 під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право:

1) перевіряти в інспектора праці наявність службового посвідчення;

2) одержувати копію направлення на проведення інспекційного відвідування;

3) не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі:

відсутності службового посвідчення;

коли на офіційному веб-сайті Держпраці не оприлюднено уніфікованої форми акта інспекційного відвідування;

4) вимагати припинення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у разі перевищення визначеного пунктом 9 цього Порядку максимального строку здійснення такого заходу;

5) подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження до акта або припису;

6) вимагати від інспектора праці внесення запису про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису об`єктом відвідування або уповноваженою ним посадовою особою;

7) перед підписанням акта бути поінформованим про свої права та обов`язки;

8) вимагати від інспектора праці додержання вимог законодавства;

9) вимагати нерозголошення комерційної таємниці або конфіденційної інформації об`єкта відвідування;

10) оскаржувати в установленому законодавством порядку неправомірні дії інспектора праці;

11) отримувати консультативну допомогу від інспектора праці з метою запобігання порушенням під час проведення інспекційних відвідувань;

12) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

13) оскаржувати відповідно до пункту 26 цього Порядку припис та/або вимогу інспектора праці.

За приписами п.14 Порядку №823, у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування, зокрема ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 10 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування, визначених пунктом 9 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.

Згідно з п.15 Порядку №823 копія акта, зазначеного у пункті 14 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.

Як встановлено судом, ФОП ОСОБА_1 , отримавши направлення на інспекційне відвідування від 29.09.2020 №711-Н/09-27, письмово зазначив на такому направленні про відмову в допуску до проведення інспекційного відвідування, без вказівки на причини відмови.

Поряд з цим, суд враховує, що за приписами ч.1, 2 ст.12 Конвенції Міжнародної організації праці №81 1947 року "Про інспекцію праці у промисловості й торгівлі", яка ратифікована Законом України від 08.09.2004 №1985-ІV, інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право: безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке інспектується. У разі інспекційного відвідування інспектори повідомляють про свою присутність роботодавцю або його представнику, якщо тільки вони не вважатимуть, що таке повідомлення може завдати шкоди виконанню їхніх обов`язків.

02.10.2020 о 13:00 год. відповідачем здійснено спробу проведення інспекційного відвідування позивача на предмет додержання законодавства про працю з питань оформлення трудових відносин з працівниками.

За місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , у виробничому приміщенні відповідачем виявлено: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які підтвердили, що виконували роботу по ремонту.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовились від надання письмових пояснень, що підтверджено дослідженим судом актами. При цьому, 02.10.2020 ОСОБА_8 надано письмові пояснення про те, що він стажується підготовником по ремонту авто у позивача. Також у поясненнях зазначено, що виробниче приміщення знаходиться по АДРЕСА_1 .

Доступу до виробничого приміщення по АДРЕСА_1 та необхідних для інспекційного відвідування документів ФОП ОСОБА_1 забезпечено не було, з огляду на його відмову від проведення інспекційного відвідування.

За результатами спроби проведення інспекційного відвідування позивача, 07.10.2020 відповідачем складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування №РB 8348/1463/НП, який після ознайомлення позивач відмовився підписувати та який був надісланий йому поштою.

В акті зафіксовано, що інспекційне відвідування неможливо провести, у зв`язку з створенням перешкод у діяльності інспектора праці: ненаданням інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; ненадання доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця: виробниче приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ; ненадання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування.

Зафіксовані у даному акті обставини щодо створення позивачем зазначених перешкод в проведенні інспекційного відвідування жодним чином не спростовані стороною позивача.

Відповідно до ч.1 ст.265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

У силу приписів абз.7, 8 ч.2 ст.265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення; вчинення дій, передбачених абзацом сьомим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у шістнадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 № 294-IX встановлено розмір мінімальної заробітної плати, зокрема, з 1 вересня - 5000,00 грн.

Отже, розмір штрафу відповідно до вимог абз.8 ч.2 ст.265 КЗпП України становить 80000,00 грн. (з розрахунку: 5000,00 грн.* 16 мінімальних заробітних плат).

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення", визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (далі - Порядок №509).

У відповідності до вимог п.2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються, зокрема, на підставі акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування.

Дослідженими судом матеріалами справи підтверджено факт отримання позивачем направлення на проведення перевірки, а також ознайомлення зі змістом та відмову в підписанні акта про неможливість інспекційного відвідування, що надсилався об`єкту з рекомендованим повідомленням про вручення №610.

Недопуск позивачем інспекторів до проведення інспекційного відвідування та, відповідно, ненадання будь-якої інформації чи документів, що стосувалася предмету інспекційного відвідування, унеможливило виконання відповідачем завдань державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Враховуючи факт здійснення перешкод ФОП ОСОБА_1 у проведенні інспекційного відвідування, суд зазначає, що притягнення останнього до відповідальності за абз.8 ч.2 ст.265 КЗпП України є правомірним та відповідає завданням державного нагляду у сфері охорони праці.

При цьому, суд відхиляє посилання позивача на порушення відповідачем процедури здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, встановленої Порядком №823, та процедури накладення штрафів, визначеної Порядком №509, з огляду на таке.

Відповідно до п.3 Порядку №509 справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

На виконання вимог п.3 Порядку №509 Управління Держпраці у Рівненській області листом від 13.10.2020 №17-11/6541 повідомило ФОП ОСОБА_1 про те, що 12.10.2020 начальним управління було отримано матеріали інспекційного відвідування, проведеного у ФОП ОСОБА_1 , які оформлені актом про неможливість проведення інспекційного відвідування від 07.10.2020 №РВ/8348/1463/НП, яким констатовано порушення законодавства про працю. У такому повідомленні вказано, що уповноваженими посадовими особами 11.11.2020 о 10:00 год. будуть розглянуті матеріали інспекційного відвідування та розглядатиметься питання щодо притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, передбаченої ч. 2 ст.265 КЗпП України (а.с.47).

Зазначене повідомлення відправлено позивачу засобами поштового зв`язку 15.10.2020 та отримане ним 30.10.2020, що підтверджується дослідженими судом доказами.

Позивач на розгляд справи не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи чи будь-яких заперечень не подавав.

Отже, відповідачем було дотримано вимоги Порядку №509, а тому твердження позивача про неповідомлення його про дату, місце і час розгляду справи є безпідставними.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що встановлені судом обставини справи свідчать на користь того, що відповідач при вчиненні дій щодо проведення інспекційного відвідування та прийнятті постанови про накладення штрафу діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений чинним законодавством. Доводи позивача не спростовують правомірності спірних дій та постанови, не дають суду підстав для визнання її протиправною та скасування.

Відповідно до п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи сторін не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в даному судовому рішенні.

Відповідно до вимог ч.1 та 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування у яких покладено на останнього.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене у сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем повністю доведена правомірність прийнятого рішення, а позивачем не доведена обґрунтованість позовних вимог, а тому у задоволенні позову суд відмовляє повністю.

Згідно з вимогами ст.139 КАС України, судові витрати на користь позивача не стягуються.

Керуючись ст.241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Держпраці у Рівненській області (вул. Лермонтова, 7, м. Рівне, 33028, ) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 02 серпня 2021 року

Суддя С.А. Борискін