Справа № 560/7691/21
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7691/21
РІШЕННЯ

іменем України

30 липня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 04 травня 2021 року №2656/03/16 про припинення виплати ОСОБА_1 , пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відновити виплату пенсії за віком на пільгових умовах з 01 квітня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що маючи право на призначення пенсії на пільгових із зниженням пенсійного віку, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пільгової пенсії та надав всі необхідні документи і з 24 лютого 2021 року йому було призначено пенсію за віком за Списком № 1 згідно ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Однак, як вказує позивач у квітні 2021 року відповідачем не було здійснено виплату пенсії, тому 26 квітня 2021 року позивач звернувся до Пенсійного фонду України із відповідним зверненням.

Листом від 11 травня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 04 травня 2021 року № 2656/03-16 йому припинено виплату пенсії з 01 квітня 2021 року, так як до пільгового стажу враховано періоди роботи з 03 жовтня 1988 року по 21 серпня 1992 року без урахування періодів перебування у відпустці без збереження заробітної плати, що складає 2 роки 9 місяців 12 днів, що менше необхідних 8 років, а тому через відсутність пільгового стажу 8 років право на призначення пенсії за Списком №1 відсутнє.

Не погоджуючись з такою позицією відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 30 червня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

19 липня 2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує щодо задоволення адміністративного позову та зазначає, що за результатами звірки уточнюючої довідки про характер роботи та умови праці, що визначають право на пільгову пенсію від 28 січня 2021 року № 15, виданої ПрАТ "РІВНЕАЗОТ", проведеної головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області (акт перевірки від 01.04.2021 № 408) встановлено, що в період роботи на підприємстві з 03.10.1988 по 22.12.1996 позивачу надавалися відпустки без збереження заробітної плати: з 19.03.1990 по 17.04.1990, 22.01.1992 по 23.01.1992, з 28.01.1992 по 31.01.1992, з 06.10.1993 по 06.11.1993, з 25.09.1995 по 21.10.1995, з 19.06.1996 по 20.12.1996. Тому зазначені періоди не можуть бути враховані в тривалість пільгового стажу роботи.

Крім того, у відзиві на позов відповідач вказав про необхідність розгляду даної справи з викликом сторін.

Суд зазначає, що частинами п`ятою - шостою статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Таким чином, зважаючи на те, що дана справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 КАС України, відсутня необхідність призначати розгляд справи у судовому засіданні. Тому, клопотання відповідача до задоволення не підлягає.

30 липня 2021 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач вказує, що для призначення пенсії надавав уточнюючу довідку про характер роботи та умови праці, що визначають право на пільгову пенсію, що була видана ПрАТ "РІВНЕАЗОТ" і зміст довідки та записів в трудовій книжці не мають розбіжностей, тобто дані, які містяться у трудовій книжці та довідці, не містять неправдиві або недостовірні дані і в судовому порядку вказана довідка недійсною не визнавалась, а тому довідка відповідає вимогам статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і повинна прийматись для призначення пенсії.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що з 24 лютого 2021 року позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до положень ст. 114 Закону № 1058 з урахуванням довідки уточнюючої пільговий характер роботи від 28 січня 2021 року № 15, виданої ПрАТ "РІВНЕАЗОТ".

Разом з тим, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області направлено запит від 09 березня 2021 року № 2200-0214-9/13918 щодо проведення перевірки довідки уточнюючої пільговий характер роботи від 28 січня 2021 року № 15, виданої ПрАТ "РІВНЕАЗОТ" до головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

За результатами звірки уточнюючої довідки про характер роботи та умови праці, що визначають право на пільгову пенсію від 28 січня 2021 року № 15, виданої ПрАТ "РІВНЕАЗОТ", проведеної головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області (акт перевірки від 01.04.2021 № 408) встановлено, що в період роботи на підприємстві з 03.10.1988 по 22.12.1996 позивачу надавалися відпустки без збереження заробітної плати: з 19.03.1990 по 17.04.1990, 22.01.1992 по 23.01.1992, з 28.01.1992 по 31.01.1992, з 06.10.1993 по 06.11.1993, з 25.09.1995 по 21.10.1995, з 19.06.1996 по 20.12.1996.

Враховуючи вищезазначене, головним управлінням переглянуто тривалість пільгового стажу роботи позивача.

До пільгового стажу враховано періоди роботи з 03 жовтня 1988 року по 21 серпня 1992 року без урахування вищезазначених періодів перебування у відпустці без збереження заробітної плати, що складає 2 роки 9 місяців 12 днів, що менше необхідного 8 років. У зв`язку з відсутності пільгового стажу роботи 8 років право на призначення пенсії за Списком № 1 відсутнє.

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 04 травня 2021 року № 2656/03-16 виплату пенсії позивачу припинено з 24 лютого 2021 року у зв`язку з відсутністю права на пенсію за віком згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону.

10 червня 2021 року позивач повторно звернуся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до положень ст. 114 Закону № 1058.

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 18 червня 2021 року позивачу відмовлено в призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 у зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи, до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 22.08.1992 по 31.05.1994, з 04.12.1995 по 31.12.1995, оскільки атестовано професію "електромонетр" тільки по цеху "солі СГ".

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV (надалі - Закон № 1058-IV), який набрав чинності 1 січня 2004 року.

Відповідно до частини 1 статті 114 ЗУ №1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно з пунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Судом встановлено, що при звернені із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 позивачем було надано до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області всі необхідні документи, зокрема трудову книжку серії НОМЕР_1 від 03.10.1988 року, в якій зазначено:

- 01.09.1985 - 18.07.1986 навчання в СПТУ №23 Нетішина;

- 10.04.1986 - 02.06.1988 - служба в СА;

- 03.10.1988 - прийнятий в цех солі СГ електромонтером по ремонту і обслуговуванню по 4 розряду;

- 01.03.1992 - переведений електромонтером по ремонту і обслуговуванню електрообладнання по 4 розряду цеху гексаметиленіаміна і солі СГ;

- 23.12.1996 - переведений ел.монтером по ремонту і обслуговуванню ел.обладнання по 5 розряду в цех ХПВ;

- 13.07.2004 - переведений електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування (черговий) 5 розряду енергослужби цеху хімічної підготовки води;

- 02.09.2016 -звільнений за власним бажанням, ст.38 КЗпП України.

Крім того, до заяви про призначення пенсії на пільгових умовах позивачем надано уточнюючу довідку про характер роботи та умови праці, що визначають право на пільгову пенсію, в якій зазначено про проведену атестацію робочих для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення (перша атестація), а також копії документів про проведення та результати атестації (накази, переліки робочих місць, професій, довідки).

Суд зазначає, що згідно пункту 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 № 713/039/161-16 періоди, зокрема відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

У постанові від 19.03.2019 у справі №295/8979/16-а Верховний Суд, між іншим, зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідачем не враховано періоди відпусток без збереження заробітної плати з 19.03.1990 по 17.04.1990, 22.01.1992 по 23.01.1992, з 28.01.1992 по 31.01.1992, з 06.10.1993 по 06.11.1993, з 25.09.1995 по 21.10.1995, з 19.06.1996 по 20.12.1996.

При цьому, суд звертає увагу відповідача, що вказані періоди, крім (з 19.06.1996 по 20.12.1996) є меншими від одного місяця в календарному році, тому підлягають до зарахування у пільговий стаж позивача, як і один місяць з періоду (з 19.06.1996 по 20.12.1996).

Стосовно спірного питання щодо атестації робочих місць, суд зазначає наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, (далі також - Порядок № 442) та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (далі також - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно - гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до пунктів 8 та 9 Порядку №442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Системний аналіз зазначених норм дає змогу дійти висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо. Водночас особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1, робоче місце по якій піддягає атестації, відповідно до Порядку №442, не набілена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31 березня 2020 року у справі №398/2728/16-а та №678/65/17.

Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а сформулювала правовий висновок, згідно з якою особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-Х1І. Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи.

Отже, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

З огляду на викладене, відсутність відомостей про атестацію робочого місця позивача не може мати наслідком позбавлення мене конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах у зв`язку із незарахуванням до пільгового стажу періоду роботи на підприємстві, відомості про атестацію робочого місця на якому відсутні.

Перевіривши в сукупності підстави припинення позивачу виплати призначеної пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, суд дійшов висновку про неправомірність дій відповідача, з огляду на неврахуванням та ненадання оцінки усім обставинам, що мали значення для прийняття правомірного рішення, що призвело до того, що прийняте рішення суперечить нормам пенсійного законодавства щодо порядку врахування та перевірки стажу, який дає право на призначення пенсії за віком.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з урахуванням висновків викладених вище, позивач довів позовні вимоги, а відповідач не обґрунтував правомірність дій щодо припинення виплати ОСОБА_1 , пенсії за віком на пільгових умовах, що підтверджено доказами, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 04 травня 2021 року №2656/03/16 про припинення виплати ОСОБА_1 , пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відновити виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_1 з 01 квітня 2021 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) грн. судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя П.І. Салюк