Справа № 640/6383/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2021 року м. Київ № 640/6383/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Моторспорт» ЛТД до Київської міської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Моторспорт» ЛТД звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської міської митниці Державної фіскальної служби, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці Державної фіскальної служби від 27.02.2019 № UA 100120/2019/300053/2 про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 100120/2019/00063.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що митний орган приймаючи оскаржуване рішення, діяв протиправно та всупереч вимогам чинного законодавства. Позивач зазначає, що підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості стало те, що митним органом було заявлено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за основним методом, оскільки документи, подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. В порушення норми митного законодавства, рішення що оскаржується не містить обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої відповідачем та фактів, що вплинули на таке коригування, зокрема, пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки. Позивач вважає, що надані до митного органу документи по товару давали можливість декларанту застосовувати основний метод. За наведених обставин, позивач зазначає, що вказані відповідачем у рішенні обставини не впливають на числове визначення митної вартості товару заявленого до митного оформлення і не позбавляють позивача права на застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, що імпортуються, з урахуванням того, що позивачем використані відомості, що повністю підтверджені документально.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.04.2019 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

08.05.2019 до суду від Київської міської митниці Державної фіскальної служби надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив, що декларантом так і не було надано документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості на підставі яких проводився розрахунок. Прайс-лист був адресований покупцю ТОВ «Моторспорт» ЛТД, що не відповідає суті прайс-листа, як пропозиції необмеженому колу покупців. Надані додаткові документи були враховані митним органом, однак, такі не можуть бути підставою для підтвердження заявленої митної вартості товару, оскільки подані не в повному обсязі, не містять всіх необхідних відомостей та містять розбіжності. (а.с. 161-167)

Суд зазначає, що, наразі, правонаступником Київської міської митниці ДФС є Київська митниця Держмитслужби, у зв`язку з чим, вважає за необхідне замінити первісного відповідача на його правонаступника.

Відповідно до ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Зі змісту постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 року № 858 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби», випливає, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної митної служби.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року № 1217-р «Питання Державної митної служби» погоджено пропозицію Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення з 08.12.2019 року Державною митною службою покладених на неї функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно додатку 2 до постанови 02.10.2019 року № 858, Київська міська митниця ДФС реорганізується шляхом приєднання до Київської митниці Держмитслужби. При цьому, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, запис про створення Київської митниці Держмитслужби здійснено 07.11.2019.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе допустити заміну відповідача - Київської міської митниці ДФС () його правонаступником - Київською митницею Держмитслужби ().

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається із матеріалів даної адміністративної справи, для здійснення митного оформлення поставленого товару 25.02.2019 позивачем було подано відповідачу митну декларацію № UA100120/2019/193609, в гр. 12 якої, зазначено вартість товару - 500606,64 грн., яка була розрахована з урахуванням вартості товару та вартості перевезення до державного кордону України за курсом НБУ станом на дату подання митної декларації, який склав 30,65496400 грн. за 1 ЄВРО, до якої додано документи на підтвердження заявленої митної вартості та обраного методу її визначення, зокрема: пакувальний лист (Packing list) Б/Н 20/02/2019; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) 20/02/2019; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) 20/02/2019; Автотранспортна накладна (Road consignment) декларація про походження товару 20/02/2019; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 ОР 3257958 20/02/2019; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару - Довідка транспортних витрат 113/19 20/02/2019; Зовнішньоекономічний договір, стороною якого є виробник товарів, що декларуються; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 01/09/2011 р., № 7 від 03/09/2012 р., № 9 від 04/12/2012 р., № 15 від 02/12/2013 р.; Договір про надання послуг митного брокера 04/2014 від 23/06/2014 р.; Інформація про позитивні результати державних видів накладні; лист виробника Хімічний склад від 20Є02/2019; Податкові накладні від 20/02/2019; Копія митної декларації країни відправлення від 20/02/2019.

Митна вартість товару була визначена позивачем за ціною договору (основним методом).

Вказані товари ввезено позивачем на підставі договору поставки товару № 20 від 01.03.2011 р., відповідно до умов якого (п. 1.1. Договору), в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець зобов`язується продати (передати у власність) Покупцеві, а Покупець зобов`язується купити (прийняти та оплатити) товари, кількість, асортимент яких зазначені у рахунках-фактурах, що складають невід`ємну частину цього Договору.

Згідно п. 2.1., 2.2. Договору, в редакції додаткової угоди № 19 до Договору, ціни на товари, їх кількість та асортимент, що поставляються за цим Договором, зазначені у рахунках-фактурах на кожну окрему поставку. Загальна сума контракту становить 4000000 (чотири мільйони) ЄВРО.

Розрахунок за кожну поставлену партію товару здійснюється в безготівковій формі на умовах відстрочення платежу 60 календарних днів з дати рахунку-фактури (п. 5.1. Договору в редакції додаткової угоди № 20 до Договору).

Згідно п.3.7. Договору в редакції додаткової угоди № 7 до Договору, Поставка товару буде відбуватись на умовах FCA DF Partner s.r.o., Neubuz, Czech Republic (згідно Інкотермс 2000).

В митній декларації позивачем вказано характеристику товару, який перевозиться, а саме: «Мийні засоби та засоби для догляду за автомобілем в пластинкових упаковках, розфасовані для роздрібної торгівлі, не в аерозольній упаковці: Очисник скла 500, мл. арт, UKR-M SHERON Window Cleaner 500 ml -642шт. UKR-M/BG SHERON Автошампунь з воском 500 мл арт. UKR-M/BG SHERON Autoshampoo with wax 500 ml -630шт. UKR- M/BG SHERON Автошампунь 500 мл арт. UKR-M/BG SHERON Autoshampoo 500 ті-768 шт. Торговельна марка: SHERON, Виробник: DF Partner s.r.o.» (далі - Мийні засоби та засоби догляду за автомобілем).

Митним органом, посилаючись на ст. ст. 54, 57 Митного кодексу України, з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів на підставі розгляду поданих разом з митною декларацією документів встановлено, що вони не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, зокрема витрати на транспортні послуги згідно з заявленими умовами поставки, банківські платіжні документи. З метою усунення недоліків позивачу запропоновано надати наступні додаткові документи: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, прайс-лист виробника, як прейскуранта - довідника цін на товари, які виробляються виробником та адресований невизначеному колу покупців, копію митної декларації країни відправлення. Також було запропоновано надати інші документи за бажанням декларанта.

Консультації були проведені позивачем та на вимогу митного органу для визнання митної вартості позивачем було надано додаткові документи, а саме: копії додаткової угоди 19 від 01.09.2018 р, прайс-листа виробника від 01.09.2018 р., рахунку фактури від експедитора СФ-0000139 від 25.02.2019 р., калькуляції виробника від 28.11.2018 р., валютне платіжне доручення №13 від 11.01.2019 р., банківської виписки валютних заявок №16 від 08/01/2019 р., договір з експедитором № 16/11/3 від 19.05.2011 р, Документи з раніше оформлених ВМД такого ж товару ЕМД № UA100120/2018/399189 від 04.12.2018 р., Документи з раніше оформлених ВМД такого ж товару та інвойс № від 28/11/2018 р., Заявка на перевезення від 20.02.2019 р, висновку ТПП Ц- 193 з вартості товару №1 від 26.02.2019 р.

Рішенням про коригування митної вартості товарів від 27.02.2019 № UA100120/2019/300053/2, митна вартість товару визначена за резервним методом, відповідно до статті 64 Кодексу. Підставою для прийняття вказаного рішення стало те, що на думку відповідача, надані документи в якості додаткових, прийняті до уваги митним органом, але не можуть бути підставою для підтвердження заявленої митної вартості товару, оскільки подані не в повному обсязі, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять розбіжності. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не застосований у зв`язку з відсутністю вартості операції з ідентичними товарами, прийнятої органом доходів і зборів, з дотриманням умов, зазначених у статті 59 Кодексу. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосований у зв`язку з відсутністю вартості операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього, та прийнятої органом доходів і зборів, з дотриманням умов, зазначених у статті 60 Кодексу. Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не застосований у зв`язку з відсутністю ціни, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до положень статті 62 Кодексу. Метод визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) не застосований у зв`язку з відсутністю наданої виробником товарів, що оцінюються, або від його імені інформації про їх вартість з дотриманням умов, зазначених у статті 63 Кодексу.

У зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості, митним органом відмовлено позивачу у митному оформленні (випуску) товарів, про що складено відповідну картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100120/2019/00063.

Після здійснення коригування митної вартості, товари були випущені у вільний обіг на підставі розділу X Митного Кодексу, шляхом надання гарантій відповідно до частини 7 статті 55 Митного Кодексу за митною декларацією № UA100120/2019/193609.

Позивач листом від 13.03.2019 р. було також надано відповідачу додаткові документи: прайс-лист виробника б/н , завірений в ТПП Чехії від 30.01.2019 р, Розширена довідка транспортних витрат № 113/19 від 20.02.2019 р., Акт виконаних робіт з перевезення № ОУ-0000139 від 28.02.2019 р., лист чеської митниці б/н від 12.03.2019 р., що до підтвердження вартості інвойсу № від 20.02.2019 р.

Так, згідно листа чеської EURO SPEED ZLIN s.r.o повідомлено, що сума вартості товарів, яка зазначена в гр. 46 митної декларації країни відправлення від 20.02.2019 MRN № 19CZ6400002C653559, є вірною та використовуються виключно для статистичних цілей на території Чеської Республіки, тобто, сума в розмірі 285409 чеських крон є вірною.

У відповідв на лист від 13.03.2019 р., митниця відповіла листом від 19.03.2019 № 2680/10/26-70-19-01, за яким, доводи та документи позивача не були взяті до уваги, відповідач відмовив у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів позивача.

Не погоджуючись з вказаними вище діями та прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду з даними адміністративним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Частиною 1 статті 7 Митного кодексу України, встановлено порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Відповідно до пункту 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України, митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з частинами 1-3 статті 38 Митного кодексу України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до приписів частин 1, 2, 4 пункту 1 частини 6 статті 321 Митного кодексу України, товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.

У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.

Граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем не може перевищувати 180 календарних днів, крім митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Митний контроль закінчується у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, порядок подання документів та відомостей, необхідних для митного контролю та форми митного контролю регулюються статтями 334, 335, 336 Митного кодексу України.

Згідно пункту 23 частини 1 статті 4 Митного кодексу України, митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно зі статтями 246, 248 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Так, стаття 49 Митного кодексу України, встановлює, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому, стаття 51 Митного кодексу України, регулює питання визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, згідно частини 1 митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 2 статті 51 Митного кодексу України, встановлено, що митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Стаття 57 глави 9 Митного кодексу України, встановлює основний та другорядні методи визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, частиною другою якої визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Пунктом 2 частини 1 статті 58 Митного кодексу України, встановлено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (частина друга).

Відповідно до частини 1 статті 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з частиною 2 статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Статтею 53 Митного кодексу України, закріплено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1).

Так, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга).

Згідно з нормами статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина друга).

Відповідно до положень частини 1 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Як вбачається з матеріалів справи позивач надав відповідачу для підтвердження заявленої митної вартості товару при здійсненні його митного оформлення наступні документи: пакувальний лист (Packing list) Б/Н 20/02/2019; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) 20/02/2019; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) 20/02/2019; Автотранспортна накладна (Road consignment) декларація про походження товару 20/02/2019; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 ОР 3257958 20/02/2019; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару - Довідка транспортних витрат 113/19 20/02/2019; Зовнішньоекономічний договір, стороною якого є виробник товарів, що декларуються; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 01/09/2011 р., № 7 від 03/09/2012 р., № 9 від 04/12/2012 р., № 15 від 02/12/2013 р.; Договір про надання послуг митного брокера 04/2014 від 23/06/2014 р.; Інформація про позитивні результати державних видів накладні; лист виробника Хімічний склад від 20Є02/2019; Податкові накладні від 20/02/2019; Копія митної декларації країни відправлення від 20/02/2019.

Також, на запит митного органу, додатково надано: копії додаткової угоди 19 від 01.09.2018 р, прайс-листа виробника від 01.09.2018 р., рахунку фактури від експедитора СФ-0000139 від 25.02.2019 р., калькуляції виробника від 28.11.2018 р., валютне платіжне доручення №13 від 11.01.2019 р., банківської виписки валютних заявок №16 від 08/01/2019 р., договір з експедитором № 16/11/3 від 19.05.2011 р, Документи з раніше оформлених ВМД такого ж товару ЕМД № UA100120/2018/399189 від 04.12.2018 р., Документи з раніше оформлених ВМД такого ж товару та інвойс № від 28/11/2018 р., Заявка на перевезення від 20.02.2019 р, висновку ТПП Ц- 193 з вартості товару №1 від 26.02.2019 р.

Також, позивачем було надано відповідачу додаткові документи: прайс лист виробника б/н , завірений в ТПП Чехії від 30.01.2019 р, Розширена довідка транспортних витрат № 113/19 від 20.02.2019 р., Акт виконаних робіт з перевезення № ОУ-0000139 від 28.02.2019 р., лист чеської митниці б/н від 12.03.2019 р., що до підтвердження вартості інвойсу № від 20.02.2019 р.

Згідно листа чеської EURO SPEED ZLIN s.r.o повідомлено, що сума вартості товарів, яка зазначена в гр. 46 митної декларації країни відправлення від 20.02.2019 MRN № 19CZ6400002C653559 є вірною та використовуються виключно для статистичних цілей на території Чеської Республіки, тобто, сума в розмірі 285409 чеських крон є вірною.

Відтак, судом встановлено, що подані позивачем до митного оформлення товару вищевказані документи, за назвою і змістом відповідали вимогам пунктам 2-3 частини 2 статті 53 Митного кодексу України. У свою чергу, відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростував зміст вказаного вище контракту, укладеного між позивачем та компанією-постачальником. Крім того, оплата за товар підтверджується відповідним платіжним дорученням, що проведено банком.

При цьому, у прайс-листі виробника зазначено умови поставки FCA (як і в договорі з постачальником), що відповідає висновку ТПП від 26.02.2019 № Ц-193.

Згідно копії митної декларації країни відправлення 19CZ6400002C653559 від 20.02.2019 р. вказано, що зазначена статистична вартість товару, а не фактурна яка відповідає інвойсу № та складає 10996,86 ЄВРО. Договір з перевезення між експедитором ТОВ «АТЛАНТ СОВТ» та перевізником ТОВ «ЕКО-ПЛАСТ» від 20.02.2019 р. № 79/2019/Е.

Інвойс, який був наданий позивачем - відповідачу засвідчений підписом та скріплений печаткою є належним та допустимим засобом доказування митної вартості, допоки орган доходів і зборів не доведе, що такий інвойс отримано з порушенням закону.

Визначена у виправленому інвойсі ціна товару, що підлягала сплаті за оцінювані товари, заявлялась декларантом при митному оформленні товару (за першим методом визначення митної вартості товару - за ціною договору).

Щодо неподання до митного оформлення платіжних документів про здійснення 100% оплати за транспортних послуг, то відповідачу повідомлялось про відсутність підстав щодо витребування доказів сплати за транспортні послуги у 100% розмірі на момент митного оформлення вантажу, оскільки пунктом 4.5. Договору-доручення від 19.05.2011 р. № 16/11/3 про надання послуг з організації перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному і міжміському сполученні (укладений з резидентом України) передбачено, що оплата послуг експедитора здійснюється замовником на розрахунковий рахунок експедитора на підставі належним чином оформлених оригіналів або ксерокопії CMR, з печатками про одержання вантажу й оригіналів (або копій) рахунку, податкової накладної, акту виконаних робіт на протязі 3 банківських днів після розвантаження автомобіля.

Щодо зазначення відповідачем того, що на момент митного оформлення для підтвердження витрат на транспортування надано довідку про транспортні витрати від 20.02.2019 №113/19, видану ТОВ «АТЛАНТ-СОВТ», однак, безпосереднім перевізником товару відповідно до автотранспортної накладної (CMR) від 20.02.2019 №002107 є ТОВ «ЕКО-ПЛАСТ», суд бере до уваги посилання позивача на те, що на підставі Договору-доручення від 19.05.2011 р. №16/11/3, ТОВ «АТЛАНТ-СОВТ» було укладено договір перевезення та транспортного експедирування від 20.02.2019 року № 79/2019/Е з ТОВ «ЕКО-ПЛАСТ» (як с перевізником, що не заборонено ні укладеними між сторонами Договорами). Всі перелічені документи., в тому числі договори були надані відповідачу з відповідними усними та письмовими поясненнями.

Крім того, суд вважає зауваження митного органу до наданого декларантом прайс-листа необґрунтованим, адже такий було надано офіційним виробником (продавцем товару), він містить конкретні вихідні дані та пропозиції, а зазначення щодо того, що він адресований конкретно позивачу, у даному випадку, жодним чином не спростовує заявлену позивачем митну вартість товару.

Інших розбіжностей у поданих до митного оформлення документах у спірних рішеннях про коригування митної вартості не зазначено.

При цьому, суд звертає увагу, що в оскаржуваному рішенні, відповідачем не було наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Також, відповідачем не було обґрунтовано неможливість застосування певних другорядних методів і не конкретизовано підстави незастосування цих методів, а лише перелічив їх, хоча й з посиланням на відсутність вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами.

Крім того, не надано стороною відповідача відповідних пояснень щодо зазначеної позивачем обставини щодо циклічності поставок позивачем ідентичних партій товару через Київську міську митницю з аналогічною ціною, яка відповідачем не коригувалась та документи, надані декларантом під сумнів не ставились.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що дії митного органу пов`язані з коригуванням митної вартості товарів не відповідають вимогам статті 55 Митного кодексу України. Тож, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Отже відповідачем необґрунтовано застосовано ціни на товар, оскільки самі собою посилання на інші митні декларації, не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів.

Суд вважає, що умови і обставини оплати оцінюваного товару у взаємозв`язку з тими доказами, що подавались позивачем до митного контролю, не давали обґрунтованих підстав відповідачу вважати, що позивачем заявлені неповні чи недостовірні відомості про фактурну вартість оцінюваного товару.

З урахуванням викладеного суд робить висновок, що відповідач не мав обґрунтованих підстав вважати не підтвердженим значення складових митної вартості товару.

Зі змісту оскаржуваного рішення, судом встановлено, що відповідачем не було надано належної оцінки поданим позивачем документам та не встановлено конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню товарів за ціною договору.

Водночас, документи, подані позивачем разом із митною декларацією до митного оформлення підтверджують, що визначена позивачем у ній митна вартість товару базується на об`єктивних, документально підтверджених даних і піддається обчисленню.

На підставі зазначеного, суд робить висновок про те, що висновки відповідача щодо документального непідтвердження позивачем митної вартості товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості на підставі відомостей про ціну товару, що імпортувався за митними деклараціями, що оформлялися на виконання того з самого контракту, є протиправними.

Відтак, за висновком суду, сумніви відповідача щодо неможливості встановлення митної вартості товару, на підставі поданих позивачем документів, ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Відповідно до частини 7 статті 54 Митного кодексу України, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Наведене не дає суду підстав вважати прийняті до позивача рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини 2 статті 55 Митного кодексу України.

Таким чином, суд вважає, що наявні підстави для визнання протиправними та скасування рішення Київської міської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи платіжного доручення, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 3842,00 грн., згідно квитанції від 11.04.2019 № 0.0..1. Відтак, на користь позивача підлягають стягненню вказані судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги, у даному випадку, підлягають задоволенню, а оскаржувані рішення - скасуванню.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 242 - 246, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

Задовольнити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Моторспорт» ЛТД до Київської міської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень.

Визнати протиправними та скасувати рішення Київської міської митниці Державної фіскальної служби від 27.02.2019 № UA 100120/2019/300053/2 про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 100120/2019/00063.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Моторспорт» ЛТД (, 01014, м. Київ, вул. М. Соловцова, 3) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3842,00 грн. (три тисячі вісімсот сорок дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби (, бульвар Вацлава Гавела, 8-а).

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда