Справа № 140/3327/21
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2021-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року ЛуцькСправа № 140/3327/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Смокович В.І.,

за участю секретаря судового засідання Литвиненко І.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Талашко І.М.,

представника відповідача Чмилюка С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся із позовом до Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі Ковельське РУП ГУ Нацполіції у Волинській області, відповідач) про визнання неправомірною бездіяльності, що полягає в непроведенні перевірок, невчиненні жодних дій для вирішення заяв ОСОБА_1 та виплатити на користь позивача 1500000,00 грн (один мільйон п`ятсот тисяч гривень) моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 23 жовтня 2020 року зателефонував на номер 102 та викликав працівників патрульної поліції. Позивач скаржився, що працівники ПТМ «Ковельтепло» йому у двері вкладають повідомлення про сплату боргу (житлово-комунальних послуг) поза межами судового рішення, однак, як стверджує позивач, заборгованість з нього стягується з пенсії в рамках виконавчого провадження. Працівники патрульної поліції прийняли від ОСОБА_1 письмову заяву про наявність в діях працівника « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ознак кримінального правопорушення, а саме: зловживання владою та службовим становищем і примушуванням до виконання цивільно-правових зобов`язань, за що передбачена кримінальна відповідальність за статтями 355, 364 КК України. 29 грудня 2020 року позивач звернувся до начальника Ковельського відділу поліції ГУ НП у Волинській області із запитом надати інформацію щодо поданої заяви відповідно до Закону України «Про звернення громадян». У відповіді від 28 жовтня 2020 року №14641/56/04-20 відповідач повідомив, що під час проведення перевірки не встановлено жодних ознак кримінального правопорушення, передбаченого статтею 129 КК України.

Позивач 28 жовтня 2020 року перебував у Ковельського міськрайонного суді як сторона по справі. Прочекавши близько 40 хвилин до нього не вийшли працівники суду і нічого не повідомили про дату, час розгляду справи. Позивач попередив секретаря судового засідання, у разі не виклику у судове засідання протягом 15 хвилин, останній викличе патрульну поліцію. Судове засідання протягом вказаного часу відкрито не було, тому позивач викликав поліцію і подав заяву про порушення суддею Ковельського міськрайонного суду ОСОБА_2 його прав та несвоєчасний початок розгляду судової справи, які усно пояснили, що на протязі 10 днів позивач додатково буде допитаний дільничним. Проте з приводу вказаних обставин ОСОБА_1 ніким допитаний не був та відповіді на свою заяву своєчасно не отримав.

Також 11 грудня 2020 року позивач звернувся до Ковельського РУП ГУ Нацполіції у Волинській області з метою зафіксувати неправомірні дії посадових осіб Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради, так як працівники управління відмовлялись прийняти від нього звернення згідно Закону України «Про звернення громадян» і зареєструвати його належним чином, натомість запропонували відправити його поштою, що зумовило понесення додаткових витрат на відправлення рекомендованих листів. Відповіді на заяву від 11 грудня 2020 року не отримав по день звернення до суду.

ОСОБА_1 зазначає, що 29 грудня 2020 року змушений був звернутися до начальника Ковельського ВП ГУНП у Волинській області із запитом про надання відповідей на всі вищевказані заяви, так як жодної відповіді не отримував, 04 січня 2021 року зателефонував на гарячу лінію і лише після цього отримав відповідь на кожну вищевказану заяву. Тобто відповіді були надані з порушенням терміну та у них було вказано, ким проводилась перевірка і що саме перевіряли. Жодного разу з приводу заяв позивач не був допитаний, що, на його думку, свідчить про те, що ніякої перевірки з приводу поданих ним заяв не проводилося.

Позивач також звертався до патрульної поліції 04 січня 2021 року для фіксування правопорушення, здійсненого продавцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належним чином не повідомила споживачів про непрацюючий термінал, не вибачилася, а повідомила споживача про наявність біля каси об`яви про непрацюючий термінал, такою неправомірною поведінкою та грубим ставленням порушила його права як споживача.

Відповідач у листах (відповідях) на заяви ОСОБА_1 вказує, що за проведеною перевіркою ознак кримінального правопорушення не виявлено, хоча жодних пояснень в нього не відбиралось ні дільничним, ні іншим працівником поліції.

Вказує, що бездіяльність відповідача полягає саме в не проведенні жодних перевірок по його заявам, оскільки орган поліції обмежився лише формальними відписками, які надсилалися лише на його вимогу з порушеними термінами їх надання, чим йому завдано моральну шкоду, яку враховуючи свій стан здоров`я (є інвалідом 1-ї групи), а саме гостру серцеву недостатність з високим ризиком для життя, про що було відомо посадовим особам суб`єкта владних повноважень. Неправомірні дії та протиправне рішення відповідача, яким позбавили позивача гарантованого прожиткового мінімуму, чим обрікали сім`ю позивача на голодування оставив за межами прожиткового мінімуму, достатнього життєвого рівня, гарантованого статтею 48 Конституції України, а також враховуючи, що позивачу не рекомендовані психологічні навантаження, дії посадових осіб суб`єкта владних повноважень, незалежно від бажання позивача дотримуватися лікарських рекомендацій, викликати такі хвилювання, які могли привести навіть до смерті, таку моральну шкоду позивач визначив в розмірі 1500000 грн.

З наведених підстав просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній адміністративній справі та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі (арк. спр. 29).

Як убачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вказану ухвалу Ковельське РУП ГУ Нацполіції у Волинській області отримало 30 квітня 2021 року (арк. спр. 37), натомість відзив на позовну заяву подано відповідачем лише 31 травня 2021 року (арк. спр. 58-61) та клопотання про поновлення пропущеного строку на подання відзиву, як і будь-яких доказів в обґрунтування причин поважності пропущення такого строку останній не надав.

З урахуванням зазначеного, вказаний відзив не приймається до уваги судом, оскільки поданий поза межами встановленого судом п`ятнадцятиденного строку з дня отримання копії ухвали судді Волинського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року про відкриття провадження у справі та відсутня заява (клопотання) про поважність причин пропуску строку встановленого ухвалою суду.

Ковельським РУП ГУ Нацполіції у Волинській області 01 червня 2021 року також було подано до суду письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог, в яких відповідач повідомляє, що 23 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Ковельського ВП з заявою про притягнення до відповідальності представника комунального підприємства «Ковельтепло», котрий вимагав оплатити борг згідно судового рішення. За результатами розгляду даного звернення складено відповідну довідку №3250 та надано відповідь від 28 жовтня 2020 року вих №14641/56/04-20, яка надіслана заявнику у встановлений законом строк.

Звертає увагу, що у своїй заяві позивач не вказує особу, яка йому нібито погрожувала, з матеріалів розгляду звернення вбачається, що наявне рішення Ковельського міськрайонного суду у справі №159/5548/19 за позовом ОСОБА_1 до КП «Ковельтепло» про розірвання договору та стягнення моральної шкоди, яким в задоволенні позовних вимогах ОСОБА_1 відмовлено та в даному випадку враховуючи суть звернення убачається наявність цивільно правових відносин, з приводу виконання договору надання послуг по теплопостачанню, які вирішуються виключно в претензійному або судовому порядку.

Також 28 жовтня 2020 року у Ковельське ВП надійшло звернення (заява) ОСОБА_1 про конфлікт з суддею Ковельського міськрайонного суду Логвинюк І.М., в якому заявник просив зафіксувати факт протиправних дій судді щодо несвоєчасного розгляду справи. Дане звернення розглянуто згідно Закону України «Про звернення громадян» про що складено довідку №3290, ОСОБА_1 , перевірку за даним повідомленням припинено, надано відповідь від 30 жовтня 2020 року №14895/56/04-20.

Позивач також звертався до Ковельського ВП із заявами (зверненнями) 11 грудня 2020 року про те, що працівники служби соціального захисту не пускають його в приміщення та 04 січня 2021 року про те, що в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » виявлено непрацюючий термінал для безготівкових операції. Вказані звернення розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян», складено довідки від 15 грудня 2020 року №3849, від 04 січня 2021 року №18 та у встановленому порядку надано заявнику відповіді вих. №16931 від 15 грудня 2021 року та вих. №145-2021 від 04 січня 2021 року відповідно (арк. спр. 70-71).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі (арк. спр. 38).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року клопотання позивача про виклик свідків в даній адміністративній справі задоволено частково та викликано у судове засідання наступних свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 дільничних інспекторів РУП ГУ НП у Волинській області (арк. спр. 114-115).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про виклик у даній адміністративній справі свідка начальника Ковельського РУП ГУ НП у Волинській області - ОСОБА_6 (арк. спр. 145-146).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року закрито підготовче провадження у даній справі та продовжено розгляд справи по суті в даному судовому засіданні на підставі поданих письмових заяв сторін (арк. спр. 136).

В судовому засіданні 24 червня 2021 року було допитано свідків - дільничних інспекторів РУП ГУ НП у Волинській області, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які безпосередньо займалися розглядом поданих позивачем звернень (заяв).

В судових засіданнях, проведених у даній справі ОСОБА_1 та його представник позов підтримують та просять позовні вимоги задовольнити повністю з підстав, викладених у позовній заяві та наданих суду поясненнях.

Представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав наведених у письмових поясненнях та додатково наданих усних поясненнях

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та представників сторін, а також взявши до уваги покази свідків дільничних інспекторів, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 23 жовтня 2020 року звернувся до Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області із письмовою заявою, в якій просив притягнути до відповідальності представника КП «Ковельтепло», який вимагає сплатити борг, який з пенсії відраховує виконавча служба, у зв`язку із чим заявник уважає, що це є вимагання поза судовим рішенням (арк. спр. 75).

За результатами проведеної перевірки, яка проводилася у відповідності з вимогами Закону України «Про звернення громадян», щодо інформації викладеної у вказаному зверненні складено довідку від 23 жовтня 2020 року ЄО №14641 (арк. спр. 72-73) та надано заявнику відповідь від 28 жовтня 2020 року №14641/56/04-20, в якій відповідач повідомив, що під час проведення перевірки не встановлено жодних ознак кримінального правопорушення передбаченого статтею 129 КК України, оскільки погроза фізичною розправою або вбивством має бути конкретною і реальною та спираючись на те, що спір виник у зв`язку із укладеним договором в даній події вбачаються цивільно-правові відносини, які вирішуються виключно у претензійному або судовому порядку. У своїй заяві позивач не вказує особу, яка вимагала сплатити заборгованість, та не надає взагалі ніяких доказів (повідомлення про борг, квитанцію про сплату боргу), у зв`язку з чим неможливо встановити чи мав місце взагалі даний факт (арк. спр. 92).

До Ковельського ВП 28 жовтня 2020 року надійшло повідомлення від позивача про те, що у нього виник конфлікт з суддею Ковельського міськрайонного суду Логвинюк І.М., у наданих письмових поясненнях з даного приводу ОСОБА_1 пояснив, що прийшов до Ковельського міськрайонного суду на судове засідання, яке мало відбутися о 16:00 год 28 жовтня 2020 року, однак до 16:40 год суддя Логвинюк І.М. та її секретар не повідомили ОСОБА_1 чи буде проводитися розгляд справи, чи справа переноситься, що, на його думку, свідчить про несвоєчасний розгляд справи (арк. спр. 95).

За результатами проведеної перевірки щодо інформації викладеної у вказаному зверненні складено довідку від 28 жовтня 2020 року (арк. спр. 93) та надано заявнику відповідь від 30 жовтня 2020 року №14896/56/04-20, в якій відповідач повідомив, що повідомлення заявника зареєстроване в Ковельському ВП ГУНП у Волинській області 28 жовтня 2020 року за №14895 та уважно розглянуто згідно Закону України «Про звернення громадян», про складено довідку №3290, керуючись вимогами пунктами 5, 12 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15 листопада 2017 року № 930, перевірку за даним повідомленням припинено (арк. спр. 96).

ОСОБА_1 11 грудня 2020 року зателефонував до Ковельського ВП і повідомив, що він знаходиться біля управління соцзахисту та його не впускають в середину та нічого не пояснюють, наполягає на приїзді поліції для фіксування даної ситуації. У поданій заяві повідомив, що Управління соціального захисту населення в місті Ковелі відмовляються прийняти від нього повторний запит згідно Закону України «Про звернення громадян» (арк. спр. 99).

За результатами проведеної перевірки щодо інформації викладеної у вказаному зверненні , яке розглянуто у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» складено довідку від 15 грудня 2020 року (арк. спр. 97) та надано заявнику відповідь від 15 грудня 2020 року №16931-2020, в якій відповідач зазначив, що при бесіді з начальником відділу допомоги і компенсації управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради ОСОБА_7 , яка пояснила, що від ОСОБА_1 були прийняті всі надані ним заяви та запити щодо нарахування допомоги як малозабезпеченій сім`ї. Також факт відмови впустити у приміщення ОСОБА_7 заперечує та повідомляє, що особисто спілкувалась з даним громадянином. Враховуючи викладене на час розгляду матеріалів в даній події не вбачаються ознаки будь-якого правопорушення. Запропоновано, за роз`ясненнями з приводу дій працівників соціального захисту звернутися до їх безпосереднього керівництва (арк. спр. 101).

Окрім того, позивач звернувся до відповідача із заявою від 04 січня 2021 року, я якій просив прийняти міри та вчинити заходи відносно магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_1 у зв`язку із систематично непрацюючим терміналом (арк. спр. 104). 04 січня 2021 року були відібрані пояснення у ОСОБА_1 , який пояснив, що близько 5 хвилин стояв у черзі, а потім йому повідомили, що термін не працює і це відбувається не вперше.

За даною заявою складено рапорт від 04 січня 2021 року, зареєстровано ЄО за №145 та опрацьовано (арк.спр.103).

За результатами проведеної перевірки за правилами Закону України «Про звернення громадян» щодо інформації викладеної у вказаному зверненні складено довідку від 05 січня 2020 року (арк. спр. 102) та надано заявнику відповідь від 04 січня 2021 року №145-2021, в якій відповідач повідомив, що проведеною перевіркою встановлено, що в даній події на час розгляду матеріалів, відсутні ознаки будь-якого правопорушення та що інформація викладена у зверненні не належить до компетенції поліції (арк. спр. 106).

Позивач звернувся до відповідача із запитом (на підставі Закону України «Про звернення громадян», в якому вказував, що 23, 28 та 11 грудня 2020 року нарядом патрульної поліції Волинської області були прийняті від нього заяви, однак відповіді на такі заяви не отримав (арк. спр. 22), на яку відповідач листом від 15 січня 2021 року №265 надав інформацію щодо результатів розгляду таких звернень (арк. спр. 27).

ОСОБА_1 уважає протиправною бездіяльність Ковельського РУП ГУНП у Волинській області щодо непроведення жодних дій по розгляду його заяв, не проведення жодних перевірок, віднесення посадових осіб до його заяв формально, обмежуючись формальними відписками, і як наслідок у результаті такої протиправної бездіяльності відповідача йому було завдано моральної шкоди, яку він зазнав внаслідок протиправної бездіяльності відповідача по відношенню до нього та за захистом порушених прав звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно приписів статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України їхнього конституційного права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів врегульовано Законом України 02 жовтня 1996 року №393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі Закон).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 Закону визначено, що під звернення громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Згідно із нормами статті 5 Закону №393/96-ВР, звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 23 жовтня, 28 жовтня, 11 грудня 2020 року та 04 січня 2021 року звертався за номером «102» та повідомив поліцію про факт вчинення щодо нього незаконних, протиправних дій працівниками КП «Луцьктепло», суддею Ковельського міськрайонного суду Логвинюк І.М., працівниками Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради та працівниками магазину «Добра хата» у порядку встановленому Законом України «Про звернення громадян». Його заяви (звернення) оформлені відповідно до норм статтей 3, 5 Закону з зазначенням прізвища, ім`я, по батькові, місця проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Підписані самим заявником з зазначенням дати звернення, тобто оформлені належним чином.

Частинами першою-третьою статті 7 Закону, передбачено, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Відповідно до частини четвертої статті 14 Закону, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Нормами статті 15 Закону визначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Статтею 20 Закону установлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Судом установлено, що про результати розгляду кожної із заяв ОСОБА_8 відповідачем були підготовлені відповіді у термін не більше одного місяця від дня його надходження, тобто у строки встановлені статтею 20 Закону, а саме: на заяву від 23 жовтня 2020 року з приводу неправомірних дій КП «Ковельтепло» заявнику надано відповідь листом від 28 жовтня 2020 року №14641/56/04-20; на заяву від 28 жовтня 2020 року з приводу конфлікту з суддею Ковельського міськрайонного суду Логвинюк І.М. - листом від 30 жовтня 2020 року №14896/56/04-20; на заяву від 11 грудня 2020 року щодо неправомірних дій Управління соціального захисту населення в місті Ковелі листом від 15 грудня 2020 року №16931-2020 та на заяву від 04 січня 2021 року, щодо непрацюючого терміналу в магазині «Добра кухня» - листом від 04 січня 2021 року №145-2021.

У свою чергу, надаючи правову оцінку повноті та обґрунтованості наданих відповідачем відповідей по суті поданих позивачем заяв, суд враховує наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Згідно з пунктами 1-3 частини першої статті 2 Закону №580-VIII завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Частиною першою статті 23 Закону №580-VIII передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Порядок приймання, реєстрації, розгляду звернень громадян, контролю за виконанням доручень за результатами розгляду звернень громадян та дотриманням строків їх розгляду, основні вимоги до організації проведення особистого прийому громадян і ведення діловодства за зверненнями громадян для апарату центрального органу управління поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції України, територіальних органів поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві, їх територіальних (відокремлених) підрозділів, а також підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи (підрозділи) поліції) визначений Порядком розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженим наказ Міністерства внутрішніх справ України від 15 листопада 2017 року № 930, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 грудня 2017 року за № 1493/31361 (далі Порядок №930).

Пунктом 4 розділу І Порядку №930 визначено, що розгляд звернень та особистий прийом громадян в органах та підрозділах поліції є складовою механізму реалізації прав громадян на внесення до органів державної влади пропозицій щодо поліпшення їх діяльності, виявлення недоліків у роботі, оскарження дій посадових осіб та органів державної влади.

Відповідно до пункту 5 Порядку №930 розділу І, громадяни України мають право звернутися до органів (підрозділів) поліції, їх керівників із зауваженнями, скаргами та пропозиціями з питань, пов`язаних з діяльністю Національної поліції України, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери її управління, із заявами або клопотаннями про реалізацію своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів, а також зі скаргами про їх порушення.

Пунктом 2 Порядку №930 розділу І, передбачено, що звернення від громадян надходять до органів (підрозділів) поліції у вигляді листів, під час їх особистого прийому посадовими особами, з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку або за допомогою засобів телефонного зв`язку через контактні центри, телефонні «гарячі лінії».

Згідно із пунктом 14 Порядку №930 розділу І, звернення може бути усним (викладеним громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні «гарячі лінії» та записаним (зареєстрованим) посадовою особою) чи письмовим, надісланим поштою або переданим громадянином особисто чи через уповноважену ним особу, якщо ці повноваження оформлені відповідно до законодавства України (у тому числі під час особистого прийому). Письмове звернення також може бути надісланим із використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

Подібні норми також містить пункт 1.3 Положення про порядок роботи зі звернення громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 10 жовтня 2004 року №1177 (далі Положення №1177), яким визначено, що громадяни України мають право звернутися до апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС, їх керівників із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявами або клопотаннями про реалізацію своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів, а також зі скаргами про їх порушення.

Згідно з пунктом 2.1 Положення №1177, про результати розгляду звернення громадянинові повідомляється письмово або усно за його бажанням.

Письмові звернення громадян, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю, реєстрації та первинному розгляду з метою визначення їх належності до компетенції апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС та призначення за ними конкретного виконавця.

У разі якщо у зверненні, яке надійшло до МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС, міститься інформація про кримінальні правопорушення, що вчинені або готуються, таке звернення невідкладно надсилається за належністю до відповідного органу досудового розслідування для реєстрації, проведення досудового розслідування та прийняття рішення згідно з вимогами кримінального процесуального законодавства.

Відповідно до пункту 8 Порядку №930, робота зі зверненнями громадян і їх особистий прийом містить такі складові елементи: 1) приймання, реєстрація і первинний розгляд звернень громадян; 2) вирішення питань, порушених у зверненнях, та надання відповідей їх авторам; 3) контроль за станом роботи зі зверненнями; 4) узагальнення та аналіз звернень громадян; 5) використання результатів аналізу для прийняття управлінських рішень.

Нормами пункту 1 розділу ІІ Порядку №930 передбачено, що звернення громадян, що надійшли до органів (підрозділів) поліції з використанням засобів поштового зв`язку, мережі Інтернет, електронного зв`язку (електронні звернення), через контактні центри державної установи «Урядовий контактний центр» та телефонну «гарячу лінію» Національної поліції України, приймаються, попередньо розглядаються та централізовано реєструються службою діловодства органу (підрозділу) поліції в день їх надходження, а ті, що надійшли в неробочий день і час, - наступного після нього робочого дня в журналі реєстрації звернень громадян (додаток 1) або на реєстраційно-контрольних картках (далі - РКК) (додаток 2), придатних для обробки персональними комп`ютерами.

Звернення громадян, які надійшли під час особистого прийому, обліковуються в журналі обліку особистого прийому громадян (додаток 3) або на РКК.

Суд констатує, що з наданих пояснень позивача, його представника та письмових доказів, які є у матеріалах справи убачається, що ОСОБА_1 телефонував на службу 102, після чого на місце виклику невідкладно прибував наряд патрульної поліції, який приймав від позивача заяви від 23 жовтня 2020 року, 28 жовтня 2020 року, 11 грудня 2020 року та від 04 січня 2021 року з приводу вчинення неправомірних дій відносно нього.

Пунктами 1, 2 розділу ІV Порядку №930 визначено, що керівники органів (підрозділів) поліції та їх заступники під час розгляду звернень громадян вивчають суть порушених у них питань, у разі потреби вимагають у виконавців матеріали попередніх перевірок за цими зверненнями, направляють працівників органів (підрозділів) поліції на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів та вживають інших заходів для об`єктивного вирішення порушених авторами звернень питань.

Безпосередні виконавці під час здійснення перевірок за зверненнями громадян у разі необхідності та за наявності можливості спілкуються з їхніми авторами, з`ясовують усі порушені питання, уживають заходів щодо захисту конституційних прав громадян у межах компетенції відповідно до законодавства України.

Відповідно до пункту 12 розділу ІV Порядку №930, за результатами розгляду звернення громадянина виконавцем готується довідка про результати проведення перевірки інформації, викладеної у зверненні, яка доповідається керівнику органу (підрозділу) поліції разом з проектом відповіді заявнику. Керівник органу (підрозділу) проставляє свій підпис на довідці про ознайомлення із вжитими заходами під час здійснення перевірки інформації, викладеної у зверненні, або вчиняє резолюцію (доручення) про необхідність вжиття додаткових заходів з метою об`єктивного, усебічного та повного розгляду звернення.

Згідно пункту 4.1 Положення №1177, керівники органів внутрішніх справ та їх заступники при розгляді звернень громадян зобов`язані уважно вникати в їх суть, у разі потреби вимагати у виконавців матеріали їх перевірки, направляти працівників органів внутрішніх справ на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів, уживати інших заходів для об`єктивного вирішення поставлених авторами звернень питань, з`ясовувати і усувати причини та умови, які спонукають громадян скаржитись, якщо це не суперечить чинному законодавству.

Згідно з пунктом 4.6 цього Положення, звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі поставлені в них питання, вжиті необхідні заходи і заявникам дані вичерпні відповіді.

Як уже зазначалося, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 23 жовтня 2020 року щодо притягнення до відповідальності представника КП «Ковельтепло», який вимагає сплатити борг, відповідач в ході проведеної перевірки встановив, що у справі № 159/5548/19 рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2020 року, яке набрало законної сили 20 липня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до підприємства теплових мереж «Ковельтепло» про розірвання договору, стягнення моральної шкоди відмовлено у повному обсязі. (арк. спр. 76-91).

Вказаним рішенням встановлено, що відповідно до копії договору від 17 вересня 2008 року №1/5 111 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, такий був укладений між ПТМ в особі його директора як теплопостачальною організацією з однієї сторони та позивачем - наймачем (власником) вказаної вище квартири як споживачем - з іншої. Предметом договору є надання ПТМ позивачеві та членам його сім`ї вчасно та відповідної якості послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у вказану вище квартиру через виконавця - РЖКП - 1, з оплатою споживачем за споживання і користування послугами за встановленими тарифами та у строки і на умовах цього договору (розділ 1 договору «Предмет договору»).

Згідно з копією постанови Волинського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року рішення Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 18 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом ПТМ «Ковельтепло» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по оплаті за комунпослуги, яким позов було задоволено, залишено без змін. Судовими інстанціями було враховано, що спірний договір є чинним та таким, що врегульовує спірні правовідносини між сторонами з приводу виникнення та розміру заборгованості за надані відповідачем у розглядуваній справі позивачеві житлово - комунальні послуги в період з жовтня 2017 року по липень 2018 року включно, зокрема.

З огляду на вказане, суд зауважує, що у даному випадку між позивачем та ПТМ «Ковельтепло» існують цивільно-правові відносини з приводу укладеного між ними договору, які є предметом судового розгляду в суді загальної юрисдикції.

Також суд враховує, що допитаний в судовому засіданні 24 червня 2021 року дільничний офіцер поліції Ковельського ВП ОСОБА_9 , який безпосередньо займався розглядом звернення позивача від 23 жовтня 2020 року повідомив, що з метою з`ясування обставин, викладених у зверненні відвідував ПТМ «Ковельтепло», однак щодо вказаних подій письмових пояснень у працівників підприємства не відбирав, оскільки заявник не вказав конкретну особу, що вчиняла неправомірні дії щодо нього та в ході вчинених дій виявити таку особу не вдалося за можливе, а також були відсутні письмові докази (квитанції про сплату боргу, претензії, листи попередження, будь що інше), у зв`язку з чим неможливо встановити чи взагалі мав місце даний факт.

Дільничий інспектор повідомив суду, що заявник допитаний ним не був, оскільки ознак кримінального правопорушення не встановлено, звернення є інформаційного характеру, оформляється рапортом, фіксується в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень за №14641 та уважно розглянуто. За результатами проведеної перевірки щодо інформації, викладеної у зверненні громадянина ОСОБА_1 ЄО №14641 від 23 жовтня 2020 року дільничним інспектором складається довідка, яка погоджується з начальником сектору превенції, що і було зроблено відповідно до Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15 листопада 2017 року №930 (пункти 5, 12 розділу IV) (арк.спр.72-73).

У встановлений Законом України «Про звернення громадян» строк відповідач, суб`єкт владних повноважень, надає змістовну відповідь по суті порушених прав та роз`яснення позивачу з приводу порушеного права.

Так, 28 жовтня 2020 року за вихідним номером №14641/56/04-20 за підписом начальника Аркадія Найдича, саме того суб`єкта владних повноважень, за захистом порушеного права до якого саме і звертався позивач, було надано відповідь ОСОБА_1 на його звернення від 23 жовтня 2020 року.

На думку суду, відповідач діяв у межах наданих йому повноважень, на підставі та у спосіб, визначений Законом щодо розгляду заяви ОСОБА_1 .

Також судом установлено, що 28 жовтня 2020 року від ОСОБА_1 надійшло повідомлення на службу 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , у заявника в Ковельському міськрайонному суді виник конфлікт із суддею цього суду Логвинюк І.М., яка вкотре відкладає розгляд справи, не попередивши при цьому заявника.

Вказану заяву зареєстровано ЄО за №14895 від 28 жовтня 2020 року та відповідальним працівником визначено ОСОБА_4 , що підтверджується відповідним рапортом (арк. спр. 94).

Як пояснив допитаний в судовому засіданні дільничний інспектор Ковельського ВП ОСОБА_10 , прибувши на місце виклику та поспілкувавшись із заявником останній пояснив, що звернуся з метою інформування щоб зафіксувати даний факт оскільки суддя у Ковельському міському суді не повідомляє його про перенесення розгляду справи.

Окрім того, як убачається із матеріалів справи з приводу даних обставин у ОСОБА_1 було відібрано пояснення, відповідно до яких позивач повідомив, що 28 жовтня 2020 року прийшов до Ковельського міського суду, оскільки отримав повістку про виклик до суду по справі №21159/17/20, розгляд якої мав відбутися о 16:00 год, однак на приймальному відділенні йому повідомили, що потрібно зачекати, оскільки наявна черга, він зачекав до 16:40 год і викликав працівників поліції, щоб зафіксувати даний факт (арк. спр. 95).

За результатами проведеної перевірки щодо інформації викладеної у зверненні позивача ЄО №14895 від 28 жовтня 2020 року дільничним інспектором складено довідку від 30 жовтня 2020 року, яка погоджена з начальником сектору превенції (арк. спр. 93).

У встановлений Законом України «Про звернення громадян» відповідач надав заявнику відповідь від 30 жовтня 2020 року №14896/56/04-20, в якій відповідач повідомив, що повідомлення заявника зареєстроване в Ковельському ВП ГУНП у Волинській області 28 жовтня 2020 року за №14895 та уважно розглянуто згідно Закону України «Про звернення громадян», про складено довідку №3290, керуючись вимогами пунктами 5, 12 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15 листопада 2017 року № 930, перевірку за даним повідомленням припинено (арк. спр. 96).

На думку суду, заявнику в межах строку визначеного Законом надано обґрунтовану відповідь з приводу його звернення та у даному випадку відсутня протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - Ковельського РУП ГУ Нацполіції у Волинській області щодо неналежного розгляду такого звернення, на чому наполягає позивач.

Судом встановлено, що 11 грудня 2020 року о 13:31 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 повідомив що він знаходиться біля управління Соцзахисту та його не впускають в середину та нічого не пояснюють.

Як убачається із відповідного протоколу, вказану заяву зареєстровано ЄО за №16931 від 11 грудня 2020 року, відповідальним працівником за розгляд якої визначено ОСОБА_5 (арк. спр. 98).

При прибутті на виклик працівниками поліції була прийнята від ОСОБА_1 заява, в якій останній зазначив, що Управління соціального захисту населення в місті Ковель відмовляється прийняти від нього повторний запит згідно Закону України «Про звернення громадян», оскільки на попередній запит від 07 грудня 2020 року надано відповідь, яка не відповідає змісту поданого звернення (арк. спр. 99).

Дільничний інспектор Ковельського ВП Беркалюк Володимир, який був допитаний в судовому засіданні в якості свідка повідомив, що під час розгляду матеріалів зареєстрованих в ЖСО №16931 від 11 грудня 2020 року з приводу звернення ОСОБА_1 , про те, що в АДРЕСА_3 працівники соціального захисту не впускають його в приміщення та із звернення позивача було з`ясовано, що працівники управління соціального захисту м. Ковель відмовляються прийняти від нього повторний запит. З метою встановлення всіх обставин події проведено бесіду з начальником відділу допомоги і компенсації управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради ОСОБА_7 , яка пояснила, що від ОСОБА_1 були прийняті всі надані ним заяви та запити щодо нарахування допомоги як малозабезпеченій сім`ї, факт відмови впустити останнього у приміщення заперечує та повідомляє, що особисто спілкувалась з даним громадянином,

Вказані обставини також підтверджуються наявним в матеріалах справи письмовим доказом рапортом дільничного інспектора від 15 грудня 2020 року (арк. спр. 100).

За результатами проведеної перевірки щодо інформації викладеної у зверненні позивача ЄО №16931 від 11 грудня 2020 року дільничним інспектором складено довідку від 15 грудня 2020 року, яка була погоджена з в.о. начальника сектору превенції (арк. спр. 97).

Таким чином, звернення ОСОБА_1 розглянуто у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» та надано заявнику відповідь від 15 грудня 2020 року №16931-2020, в якій відповідач зазначив, що при бесіді з начальником відділу допомоги і компенсації управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради ОСОБА_7 , яка пояснила, що від ОСОБА_1 були прийняті всі надані ним заяви та запити щодо нарахування допомоги як малозабезпеченій сім`ї. Також факт відмови впустити у приміщення ОСОБА_7 заперечує та повідомляє, що особисто спілкувалась з даним громадянином. Враховуючи викладене на час розгляду матеріалів в даній події не вбачаються ознаки будь-якого правопорушення. Запропоновано, за роз`ясненнями з приводу дій працівників соціального захисту звернутися до їх безпосереднього керівництва (арк. спр. 101).

Також в ході судового засідання судом встановлено, що у справі №140/1717/21 рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року, позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради від 19 листопада 2020 року про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї заявника ОСОБА_1 ; визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради щодо припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї заявника ОСОБА_1 у період з 01 листопада 2020 року по 28 лютого 2021 року та зобов`язано Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради з урахуванням висновків викладених у рішенні суду нарахувати та виплатити соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї заявника ОСОБА_1 у період з 01 листопада 2020 року по 28 лютого 2021 року, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вказане свідчить про те, що відповідна заява позивача була розглянута Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради, за наслідками її розгляду прийнято рішення, яке було предметом судового розгляду у справі №140/1717/21.

Окрім того, як установлено судом, 04 січня 2021 року позивач звернувся за номером 102 та повідомив, про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , виник конфлікт у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з приводу терміналу, який не працює.

За даною заявою складено рапорт від 04 січня 2021 року, зареєстровано ЄО за №145 та опрацьовано (арк.спр.103).

Згідно пояснень дільничного інспектора ОСОБА_11 , який безпосередньо займався розглядом вказаного звернення позивача повідомив, що прибувши на місце виклику було встановлено що у заявника виник конфлікт з продавцями магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у зв`язку із непрацюючим терміналом про оплату, зі слів заявника термінал в даному магазині не працює систематично.

З приводу вказаних обставин у ОСОБА_1 було прийнято заяву від 04 січня 2021 року, в якій він просив прийняти міри та вчинити заходи відносно працівників магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_1 у зв`язку із систематично непрацюючим терміналом (арк. спр. 104).

Окрім того, як убачається із матеріалів справи 04 січня 2021 року у позивача були відібрані пояснення, в яких зазначено, що близько 5 хвилин стояв у черзі, а потім біля каси повідомили, що термін не працює і це відбувається не вперше (арк. спр. 105).

За результатами проведеної перевірки за правилами Закону України «Про звернення громадян» щодо інформації викладеної у вказаному зверненні складено довідку від 05 січня 2020 року (арк. спр. 102) та надано заявнику відповідь від 04 січня 2021 року №145-2021, в якій відповідач повідомив, що проведеною перевіркою встановлено, що в даній події на час розгляду матеріалів, відсутні ознаки будь-якого правопорушення та що інформація викладена у зверненні не належить до компетенції поліції (арк. спр. 106).

Таким чином, суд уважає, що заява ОСОБА_1 від 04 січня 2021 року розглянута відповідачем в межах наданих повноважень, заявнику надана змістовна відповідь, у зв`язку із чим і діях відповідача відсутня протиправна бездіяльність.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведених вище обставин та норм законодавства суд уважає, що матеріалами справи підтверджується правомірність дій відповідача щодо розгляду заяв позивача від 23 жовтня, 28 жовтня та 11 грудня 2020 року, 04 січня 2021 року та надання заявнику обґрунтованої відповіді за результатами розгляду таких звернень, а тому правові підстави для визнання неправомірною бездіяльності Ковельського РУП ГУ Нацполіції у Волинській області щодо вирішення заяв ОСОБА_1 та для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.

Як уже зазначалося вище наданий Ковельським РУП ГУ Нацполіції у Волинській області відзив на позовну заяву від 25 травня 2021 року 35455/51/01-2021 не приймається до уваги судом, оскільки поданий поза межами встановленого судом п`ятнадцятиденного строку з дня отримання копії ухвали судді Волинського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року про відкриття провадження у справі та відсутня заява (клопотання) про поважність причин пропуску строку встановленого ухвалою суду.

Разом з тим, окремо слід зазначити, що з огляду на письмові пояснення відповідача по суті позовних вимог, усні заперечення представників Ковельського РУП ГУ Нацполіції у Волинській області надані в судових засіданнях проти заявлених позовних вимог та пояснення дільничних інспекторів, які безпосередньо займалися розглядом звернень ОСОБА_1 та були допитані у даній справі в якості свідків, на думку суду, у даному випадку відсутні виключні підстави для застосування частини четвертої статті 159 КАС України, відповідно до якої неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд зауважує, що у даному випадку відповідач як суб`єкт владних повноважень заперечує проти заявлених позовних вимог та надав суду письмові докази (пояснення) в обґрунтування правомірності своїх дій щодо належного розгляду заяв (звернень) ОСОБА_1 від 23 жовтня, 28 жовтня та 11 грудня 2020 року, 04 січня 2021 року та надання заявнику по кожному із таких звернень своєчасної, повної та обґрунтованої відповіді, яка викладена в листах від 28 жовтня 2020 року №14641/56/04-20, від 30 жовтня 2020 року №14896/56/04-20, від 15 грудня 2020 року №16931-2020 та від 04 січня 2021 року №145-2021.

З приводу позовної вимоги про стягнення на користь позивача моральної шкоди в сумі 1500000,00 грн (один мільйон п`ятсот тисяч гривень) суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 23 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Пунктом 2 статті 23 ЦК України, передбачено, що моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно частини третьої статті 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В пункті 4 постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Обов`язок доказування в адміністративному процесі встановлений статтею 77 КАС України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи.

Відтак, суд дійшов висновку, що у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди.

Подібні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі №1340/4056/18, від 18 червня 2020 року у справі №339/183/16-а, від 03 серпня 2020 року у справі №817/48/18.

Разом з тим, ОСОБА_1 зазначаючи, що внаслідок протиправних дій відповідача йому завдано моральної шкоди, жодним чином не вказує у чому саме полягали його моральні страждання, душевні переживання, та якими доказами це підтверджується. В матеріалах справи відсутні докази його перебування на лікарняному у зв`язку з моральними стражданнями завданими відповідей та будь-які інші письмові докази на підтвердження вказаних обставин.

Позивач також не надав належних і допустимих доказів на підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між рішеннями та діями відповідача, що є предметом цієї справи, та завданням йому моральної шкоди, що виразилася у вигляді погіршення фізичного здоров`я, душевних стражданнях, змінах в способі життя, тривалості протиправних дій з боку відповідачів.

Тому, позовна вимога стосовно відшкодування моральної шкоди у сумі 1500000,00 грн не підлягає задоволенню з підстав недоведеності її спричинення саме діями відповідача, відсутності належних доказів, що підтверджують сам факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, а тому у її задоволенні слід відмовити.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, надаючи правову оцінку обґрунтованості кожної із заявлених у даній справі позовних вимог, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

За приписами статті 139 КАС України судові витрати на користь сторін не стягуються.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про звернення громадян», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області (45000, Волинська область, місто Ковель, вулиця Незалежності, 119а) про визнання бездіяльності протиправною, стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 02 серпня 2021 року.