Справа № 580/1795/20
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1795/20 Суддя (судді) першої інстанції: П.Г. Паламар
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

за участю секретаря Островської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги ОСОБА_1 , Черкаської обласної прокуратури на додаткове рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року (м. Черкаси, дата складання повного тексту - 22.04.2021) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Черкаської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скуасування рішення і наказу,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення кадрової комісії № 2 від 09.04.2020 №204 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора»;

- визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Черкаської області від 24.04.2020 №105к про звільнення позивача;

- поновити позивача на посаді у Черкаській обласній прокуратурі, на рівнозначній посаді, яку він займав станом на момент звільнення;

- стягнути з Черкаської обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення кадрової комісії №2 Офісу Генерального прокурора від 09.04.2020 №204 про неуспішне проходження прокурором ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Черкаської області від 24.04.2020 №105к про звільнення позивача з посади прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового слідства територіальними органами поліції та підтримання обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Черкаської області. Поновлено позивача на посаді прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового слідства територіальними органами поліції та підтримання обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Черкаської області з 27.04.2020, або на рівнозначній посаді в Черкаській обласній прокуратурі. Стягнуто з Черкаської обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.04.2020 до 06.04.2021 у розмірі 266907,03 грн з вирахуванням при виплаті встановлених податків, зборів та обов`язкових платежів. Допущено до негайного виконання рішення в частині поновлення на посаді позивача та стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць в сумі 23086,90 з вирахуванням при виплаті встановлених податків і зборів. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року заяву позивача про ухвалення додаткового рішення задоволено. Доповнено рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.04.2021 року по справі №580/1795/20 за позовом ОСОБА_1 до Черкаської обласної прокуратури, Офісу Генерального Прокурора про визнання протиправними та скасування рішення, наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Стягнуто з Офісу Генерального Прокурора на користь позивача судовий збір в сумі 420,40 грн. Стягнуто з Офісу Генерального Прокурора на користь позивача судові витрати на правничу допомогу в сумі 1125,00 грн. Стягнуто з Черкаської обласної прокуратури на користь позивача судові витрати на правничу допомогу в сумі 1125,00 грн.

Не погоджуючись з додатковим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити додаткове рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відшкодувати судові витрати у повному обсязі.

Апелянт вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставина справи, рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Зауважує, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд першої інстанції зменшив їх на 50%, що не є співмірним із задоволеними позовними вимогами.

Не погоджуючись з додатковим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви позивача.

Апелянт вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставина справи, рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Зауважує, що відсутні підстави для відшкодування на користь позивача судових витрат

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а додаткове рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом пункту 1 частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 цього ж Кодексу).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134 Кодексу).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС України).

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у додаткових постановах Верховного Суду від 11.12.2019 та від 12.12.2019 у справі №2040/6747/18 (адміністративне провадження №К/9901/17099/19, К/9901/17108/19, К/9901/18639/19).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у додаткових постановах Верховного Суду від 05.09.2019 у справі №826/841/17 (адміністративне провадження №К/9901/5157/19), від 24.10.2019 у справі №820/4280/17 (адміністративне провадження №К/9901/11712/19).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою сплатила судовий збір у розмірі 840,80 грн у відповідності до квитанції АТ «АБ «Радабанк» №20371 від 21.05.2020 (згідно виписки про зарахування судового збору - ідентифікатор в казначействі 58525310).

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено частково, заява позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі щодо стягнення судового збору з Офісу Генерального Прокурора в сумі 420,40 грн підлягає до задоволення.

Також, з матеріалів справи вбачається, що між позивачем та адвокатом Тимченко М.М. укладено договір №18/05/20-а від 18.05.2020 про надання правової допомоги.

18.05.2020 між позивачем та адвокатом укладено додаткову угоду до договору №18/05/20-а, згідно п. 2 якої передбачено, що загальна вартість послуг адвоката становить 5000 грн у вигляді гонорару.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг, адвокат надав послуги з надання правової допомоги у підготовці адміністративного позову, вартість яких склала 5000 грн

На підтвердження сплати за договором про надання правової допомоги подано товарний чек від 29.05.2020 на суму 5000 грн.

При цьому від представника Черкаської обласної прокуратури до суду першої інстанції було надано надійло пояснення щодо задоволення судових витрат пов`язаних з наданою правничою допомогою. Згідно пояснень, представник наголосив, що вказані витрати є необгрунтовані, оскільки не наведено детального опису наданих послуг адвокатом, а також сума в 5000 грн є неспівмірною зі складністю справи.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що, беручи до уваги надані позивачем в обгрунтування своєї вимоги документи, часткове задоволення позовних вимог, а також заперечення відповідача, наявні підстав для часткового задоволення заяви про стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2250,00 грн.

Доводи апеляційних скарг зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення. Відповідачем так і не було спростовано обгрунтованість розміру присуджених судом першої інстанції витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а лише здійснено посилання на неспівмірність таких витрат, проте без належних доказів в контексті того, в чому саме полягає помилковість висновків суду першої інстанції під час вирішення заяви. Позивачем в свою чергу також не надано доказів обгрунтованості заявленого до відшкодування розміру витрат на правничу допомогу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що додаткове рішення суду є законним і обґрунтованим, ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Черкаської обласної прокуратури - залишити без задоволення, а додаткове рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 02.08.2021.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна