Справа № 520/5006/21
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 р.Справа № 520/5006/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Севастьянової А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 (суддя Котеньов О.Г., м. Харків) по справі № 520/5006/21

за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради

до Київського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) , Державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Романа Владислава Вадимовича

про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради (далі по тексту - позивач) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі по тексту відповідач-1), Державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Романа Владислава Вадимовича (далі по тексту - відповідач-2), в якому просить суд:

- визнати незаконними дії Державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Романа Владислава Вадимовича, щодо закриття виконавчого провадження;

- визнати незаконною та скасувати постанову Державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Романа Владислава Вадимовича про закінчення виконавчого провадження №61775887 від 29.07.2020;

- зобов`язати Державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Романа Владислава Вадимовича відновити виконавче провадження №61775887 та провести виконавчі дії в порядку, визначеному законом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2021 по справі № 520/5006/21 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяву про поновлення строку звернення до суду та доказами поважності причин його пропуску.

Представником позивача через канцелярію Харківського окружного адміністративного суду 13.04.2021 подано заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій позивач вказав, що про закінчення виконавчого провадження та винесення постанови про закриття виконавчого провадження від 29.07.2020 Інспекції стало відомо 18.03.2021 за наслідками ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження по справі № 520/177/19 (ВП № 61775887).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 по справі № 520/5006/21 у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду - відмовлено.

Адміністративний позов Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради (майдан Конституції, 7, Харків, 61003, ) до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (вул. Студентська, буд. 5/6, м. Харків, 61024, ), Державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Романа Владислава Вадимовича (вул. Студентська, м. Харків, 61024, про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії - залишено без розгляду.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 по справі № 520/5006/21 та направити справу для продовження розгляду до Харківського окружного адміністративного суду.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач зазначає, що постанова про закінчення виконавчого провадження № 61775887 від 29.07.2020, винесена державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Романом Владиславом Вадимовичем, на адресу позивача не надходила. Про зазначені обставини позивачу стало відомо 18.03.2021 за наслідками ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження по справі № 520/177/19 (ВП № 61775887), що підтверджується фотокопією заяви про ознайомлення з відміткою про дату ознайомлення, доданими до позовної заяви. У зв`язку з тим, що державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на адресу Інспекції не було надіслано постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 615775887 від 29.07.2020 та про її винесення стало відомо 18.03.2021, вважає, що позов подано в межах строку звернення, визначеного ч.5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги заявлені позивачем із пропуском строку звернення до суду, а підстави, вказані позивачем у заяві від 13.04.2021, не можуть бути визнані судом поважними.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частина друга статті 122 КАС України передбачає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьої цієї ж статті обумовлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За змістом частини першої, другої статті 287 цього Кодексу, яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду:

1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів;

2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечуються позивачем зі змістом оскаржуваних постанов він ознайомився 18.03.2021, тобто саме з цієї дати позивач мав реальну можливість з`ясувати чи порушують вони його права, свободи та інтереси, та, як наслідок, звернутися до суду з позовом, навівши свої доводи та обґрунтування щодо незгоди з таким постановами, виходячи з їх змісту.

Залишаючи без розгляду позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як суб`єкт владних повноважень, будучи стороною виконавчого провадження, яке відкрите у квітні 2020 року, не надав до суду будь-яких доказів щодо звернення до ДВС із будь-якими заявами про ознайомлення із ходом виконавчого провадження, що свідчило б про добросовісність Інспекції як сторони виконавчого провадження - суб`єкта владних повноважень. Також судом зазначено, що інспекцією також не вказано, які обставини зумовили її звернення до органів ДВС у березні 2021 року та які обставини перешкоджали їй звернутися до державного виконавця раніше.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що суд, приймаючи рішення про залишення адміністративного позову без розгляду в зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинен встановлювати обставини, які стосуються дотримання строку звернення до суду, до яких зокрема слід віднести: початок перебігу строку, момент завершення строку, та наявність (відсутність) обставин які б свідчили про поважність причин пропуску звернення до суду та «добросовісність» заявника.

Під останнім слід розуміти обставини, які свідчать про умисне ігнорування особою, яка звертається до суду, правил щодо строків такого звернення, в т.ч. і звернення із значним пропуском строку, звернення до суду з пропуском строку з метою отримання «незаконної вигоди», уникнення відповідальності, тощо.

При цьому, згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, який в своїх рішеннях неодноразово зазначав що строк звернення до суду закріплений в нормах національного законодавства не є абсолютним.

Так, з Рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Іліан проти Туреччини» вбачається, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

Водночас у справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Відтак, правило про пропуск строку звернення до суду не має абсолютного характеру і не повинно застосовуватися автоматично, тобто навіть у разі пропуску строку звернення до суду без відповідних додаткових обґрунтувань суд не може його застосувати.

Крім того, застосування правила пропуску строку звернення до суду залежить від обставин справи. Під цим слід розуміти вагомість права, про захист якого особа звернулася до суду.

Правила строку звернення до суду закріплені в нормах КАС України і є свого роду «фільтром», який сприяє формуванню законного і справедливого правосуддя, унеможливлюючи зловживання правом на звернення та стабілізуючи суспільні відносини. Однак неправильно застосовувати його, як перешкоду в зверненні до суду для захисту порушених прав та інтересів особи, не дозволяється.

Як вбачається з тексту оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, судом не встановлено обставин «недобросовісності» позивача, в тому числі умисного ухилення від отримання копії оскаржуваних рішень, тобто обставин, які б свідчили про те, що позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, проте свідомо затягував такий строк.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи не повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення питання щодо наявності підстав для залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої іншої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим

Відповідно до ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до ч. 3ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Таким чином, за результатом апеляційного розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, які в свою чергу призвели до неправильного вирішення питання, ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 підлягає скасуванню, а справа направленню до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 312, 320, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 по справі № 520/5006/21 скасувати.

Адміністративну справу № 520/5006/21 за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради до Київського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), Державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Романа Владислава Вадимовича про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Т.С. Перцова О.В. Присяжнюк