Справа № 340/2789/21
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2021-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

04 серпня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/2789/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Сагуна А.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою Дочірнього підприємства Кіровградський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про часткове визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Директор Дочірнього підприємства Кіровградський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, в частині:

- № від 01.11.2018 грошового зобов`язання: штрафні санкції в розмірі 167270,22 грн.;

- № від 01.11.2018 грошового зобов`язання: штрафні санкції розмірі 6749,95 грн.

Ухвалою суду від 08.06.2021 відкрито провадження у справі ( а.с. 41).

Від представника відповідача надійшло клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки позивач скористався досудовим порядком вирішення спору, і після адміністративного оскарження рішення протягом місячного строку не звернувся до суду з відповідною позовною заявою.

Ухвалою суду від 08.06.2021 зобов`язано Дочірнє підприємство Кіровградський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, подати до суду: інформацію щодо адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень, № від 01.11.2018, а також № від 01.11.2018 та отримання рішення за наслідками такого оскарження, вказавши точну дату його отримання.

Зобов`язано Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області, протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, подати до суду: докази вручення позивачу рішення за результатами адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень, № від 01.11.2018, а також № від 01.11.2018 ( а.с.56).

Представником позивача не виконано вимоги ухвали суду, інформацію не надано ( а.с.59).

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За приписами ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст.122 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків.

Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 56 ПК України. З її змісту вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до пункту 56.19 статті 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Згідно з висновками Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19, пункт 56.19 статті 56 ПК України прямо встановлює строк для звернення до суду у разі застосування платником податку досудового порядку оскарження податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання, і цей строк становить один місяць від наступного дня після закінчення процедури адміністративного оскарження.

Пунктом 56.17 статті 56 ПК України передбачено, що процедура адміністративного оскарження закінчується:

-днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у строк, передбачений абзацом першим пункту 56.3 цієї статті (пп. 56.17.1.);

- днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги (пп.56.17.2.);

-днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику (пп.56.17.3.);

-днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику (пп.56.17.3-1.);

-днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, що оскаржувались (пп.56.17.5.).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем оскаржено в адміністративному порядку спірні податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області № від 01.11.2018 та № від 01.11.2018 ( а.с.47) і Рішенням про результати розгляду скарги від 18.12.2018 №42027/6/99-99-11095-01-15 податкові повідомлення-рішення залишене без змін, а скарга без задоволення ( а.с.61-62).

Пунктом 45.2 ст.45 ПК України визначено, що податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Податковою адресою платника податків філії "Петрівський райавтодор" Дочірнього підприємства Кіровградський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України є Кіровоградська область, Петрівський район, смт. Петрове, вул. Філатова,23 ( а.с.7), яка зазначалася у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відомостей відносно визначення іншої податкової адреси з повідомленням про це контролюючого органу, позивачем не надано.

Як вбачається з Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (штрихкодовий ідентифікатор 535), Рішення про результати розгляду скарги від 18.12.2018 №42027/6/99-99-11095-01-15 направлене 28.12.2018 за адресою - Кіровоградська область, Петрівський район, смт. Петрове, вул. Філатова,23 повернуто з причини «відмови» ( а.с.63).

Порядок листування платників податків та контролюючих органів врегульовано положеннями ст.42 ПК України, згідно п.42.2 якої документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Абзацом 2 п.42.5 ст.42 ПК України визначено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Враховуючи те, що Рішенням про результати розгляду скарги від 18.12.2018 №42027/6/99-99-11095-01-15 надіслано за податковою адресою позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення і повернуто без вручення, вказане Рішення вважається врученим позивачу 29.01.2019 ( а.с.47), а відповідно зазначена дата і є днем закінчення процедури адміністративного оскарження податкових повідомлень - рішень Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області № від 01.11.2018 та № від 01.11.2018

Отже, позивачем пропущено місячний строк для звернення до суду з даним позовом, оскільки позовну заяву подано до суду лише 03.06.2021 ( а.с.2).

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» констатував, що якщо ординарний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, то таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Чинне законодавство України, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлено досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17рп/2011 визнано, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційний прав на судовий захист і доступ до правосуддя.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Аналіз практики Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, останній виходить з наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення з адміністративним позовом до суду є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожні справі; будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 4) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб; 5) недотримання строків було зумовлено діями (бездіяльністю) суду попередньої інстанції (несвоєчасне вручення судового рішення або не вручення судового рішення тощо); 6) відновлення строку необхідно для виправлення фундаментальних недоліків або помилок правосуддя.

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути такі обставини, які об`єктивно є непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтвердженні належними доказами.

Неотримання поштової кореспонденції було зумовлене не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою позивача щодо отримання кореспонденції. Сам лише факт неотримання позивачем поштової кореспонденції, яку контролюючий орган з додержанням вимог податкового законодавства надсилав за податковою адресою позивача та яка поверталася у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною для пропуску строку звернення до суду.

Також, суд зазначає, що позивачем не заявлено про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Згідно із ч.ч.3, 4 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 ч.1 ст.240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду, адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 121-123, 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Дочірнього підприємства Кіровградський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (вул. Полтавська, 38, м. Кропивницький, 25015) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (вул. Велика Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006) про часткове визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду у 15 - денний строк, передбачений ст.295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. Сагун