Справа № 420/5226/21
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5226/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Гур`євої К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЛИВА" до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 6018/15-32-09-04 від 17.03.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що приймаючи наказ про проведення фактичної перевірки контролюючий орган обмежився посиланням на норми чинного законодавства. При цьому, відповідач в наказі про призначення перевірки не обґрунтував, що саме зумовило необхідність проведення перевірки, наявність (отримання) якої саме інформації стало приводом для її проведення, та не вказав мету перевірки, що має визначатися з підстав проведення перевірки. Крім того, податковим органом було надано запит про надання документів, від 02.02.2021 року, який підписаний представниками ГУ ДПС в Одеській області, а не керівником податкового органу або його заступником. У запитів відсутній обов`язків елемент - підпис уповноваженої на це особи та печатка органу, а тому товариство звільнялось від обов`язку надати відповідь на такий запит. При цьому, з приписів ПКУ вбачається, що фактична перевірки передбачає участь посадових осіб контролюючого органу за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника, та візуальне виявлення та встановлення наявності палива на зберігання у ТОВ «ЗЛИВА», проте посадовими особами контролюючого органу було проведено документальну перевірку, а не фактичну, без всебічного з`ясування обставин справи. Також, податковим органом порушено строк прийняття податкового повідомлення-рішення, оскільки заперечення до акту були розглянуті 10.03.2021 року, а ППР прийнято 17.03.2021 року, тобто з порушенням строку визначеного ст. 86 ПКУ (3 робочі дні). Представник позивача вказує, що ТОВ «ЗЛИВА» було закуплено у ТОВ «НАНО ДРАЙВ» дизельне паливо у кількості 3990,00 л., яке після відвантаження було розлито по бакам власної та орендованої техніки для проведення польових робіт. Факт зберігання пального у будь-які ємності, яку можливо б було віднести до акцизного складу посадовими особами відповідача не встановлено. Факт зберігання пального є виключно припущенням посадових осіб податкового органу, зроблених в результаті аналізу документації підприємства, що свідчить про перевищення ними повноважень та порушення порядку проведення фактичної перевірки.

Представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову та вказує, що з метою недопущення порушень у сфері обігу підакцизних товарів, запобігання незаконного обігу пального та в рамках повноважень контролюючого органу, визначених законодавством винесено наказ про проведення перевірки, який є правомірним та прийнятий згідно вимог чинного законодавства. За результатами перевірки було складено акт та встановлено порушення ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». На підставі акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення № 6018/15-32-09-04 від 17.03.2021 року, яке є законним та винесено згідно вимог чинного законодавства.

Представником позивача до суду надано відповідь на відзив, в якій представник ТОВ «ЗЛИВА» вказує, що у відзиві представник відповідача не спростовано твердження позивача, викладені в позовній заяві, а тому позовна заява підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 19 квітня 2021 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 10 червня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 08 липня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання про виклик та допит свідків.

Ухвалою суду від 08 липня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд відмовити в їх задоволенні.

Вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 26.08.2020 року проведено державну реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЛИВА" (), про що внесено запис № 000003168. Видами діяльності ТОВ "ЗЛИВА" є 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; 01.28 Вирощування пряних, ароматичних і лікарських культур; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.22 Оптова торгівля квітами та рослинами; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами.

21 грудня 2020 року товариству з обмеженою відповідальністю "ЗЛИВА" видано ліцензію на зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) (а.с. 21 т. 1, а.с. 108 т. 2).

02 лютого 2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області видано наказ № 334-п про проведення фактичної перевірки ТОВ «ЗЛИВА», з 02.02.2021 року тривалістю 10 діб, за період з 01.01.2020 року - по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв (а.с. 56-57 т. 2).

02 лютого 2021 року на підставі наказу № 334-п від 02.02.2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області видано направлення на перевірку (а.с. 90-91 т. 2).

12 лютого 2021 року за результатами проведеної перевірки ТОВ «ЗЛИВА» посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області складено акт № 2152/15-32-09-04/43769537 (а.с. 92-96 т. 2).

12 лютого 2021 року посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області складено акт № 473/15-32-09-04/43769537 про відмову від ознайомлення, підпису та отримання акту перевірки (а.с. 97 т. 1).

26 лютого 2021 року ТОВ «ЗЛИВА» подано заперечення на акт перевірки № 473/15-32-09-04/43769537 від 12.02.2021 року, за результатами розгляду яких рішенням від 10.03.2021 року висновки акту перевірки визнано обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам діючого законодавства (а.с. 28-33 т. 1, а.с. 109-111 т. 2).

17 березня 2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № 6018/15-32-09-04, яким до ТОВ «ЗЛИВА» застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 50000,00 грн. (а.с. 112 т. 2).

Відповідно до ст. 19 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема, здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.

Згідно пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.

Згідно пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки визначений статтею 80 Податкового кодексу України.

Згідно п. 80.1, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок визначені статтею 81 ПК України.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва. Суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.

Згідно ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 жовтня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «НАНО ДРАЙВ» (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «ЗЛИВА» (покупець) укладено договір купівлі-продажу (постачання) № ОП 04.10-20, згідно якого продавець зобов`язується передавати у власність покупця нафтопродукти, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар на умовах договору (а.с. 36-39 т. 1, а.с. 98-101 т. 2).

21 жовтня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «НАНО ДРАЙВ» подано акцизну накладну № 751 на постачання ТОВ «ЗЛИВА» дизельного пального загальною кількістю 3993,57 л. (а.с. 103 т. 2).

Згідно акту перевірки № 473/15-32-09-04/43769537 від 12.02.2021 року вбачається, що посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області встановлено, що ТОВ «НАНО-ДРАЙВ» була зареєстрована акцизна накладна від 21.10.2020 року № 751 на постачання ТОВ «ЗЛИВА» дизельного пального загальною кількістю 3993,57 л. 21.12.2020 року ТОВ «ЗЛИВА» отримано ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), але відповідно до наданої товарно-транспортної накладної на підпуск пального, зазначено конкретне місце розвантаження придбаного підприємством дизельного пального - Одеська область, Біляївський район, с. Василівка, вул. Леніна, 1ш. Підприємством не дотримано термінів отримання ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), чим порушено ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Визначальним є акт надходження пального в місце зберігання, неналежно від час такого зберігання та подальшої участі такого отриманого пального (списання, витрачання тощо). Таким чином, посадові особи ГУ ДПС в Одеській області дійшли висновку про порушення ТОВ «ЗЛИВА» ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», відповідальність передбачена ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (а.с. 92-96 т. 2).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Згідно пп. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 ПК України акцизний склад - це: а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів; б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Не є акцизним складом:

а) приміщення відокремлених підрозділів розпорядника акцизного складу, які використовуються ним виключно для пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі маркованих марками акцизного податку горілки та лікеро-горілчаних виробів, відвантажених з акцизного складу, а також для здійснення оптової та/або роздрібної торгівлі відповідно до отриманої розпорядником акцизного складу ліцензії;

б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.

Критерій, визначений цим підпунктом, щодо загальної місткості ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не застосовується до ємностей суб`єктів господарювання, які є розпорядниками хоча б одного акцизного складу;

в) приміщення або територія незалежно від загальної місткості розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального, власником або користувачем яких є суб`єкт господарювання - платник єдиного податку четвертої групи, який отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам;

г) паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої;

ґ) приміщення або територія, у тому числі платника податку, де зберігається або реалізується виключно пальне у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару.

З вищевикладеного слідує, що не є акцизним складом, зокрема, паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої, а відтак, у разі зберігання пального у паливному баку безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої відсутній обов`язок отримувати ліцензію на право зберігання пального.

При цьому, суб`єкти господарювання всіх форм власності, які отримують пальне для власних потреб та здійснюють діяльність з його зберігання, повинні отримати відповідну ліцензію в органах ДПС, за винятками, встановленими законами. Такими винятками є: зберігання пального державними підприємствами, установами та організаціями; підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву та суб`єктами господарювання, які зберігають пальне, для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газодобувних майданчиках, бурових платформах; зберігання пального у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отриманого від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару, а також зберігання пального в паливних баках транспортних засобів чи технологічного обладнання (пристроїв).

Так, поняття транспортного засобу наведено у Правилах дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, відповідно до п. 1.10 якого транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; причіп - транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом.

21 жовтня 2020 року товариством з обмеженою відповідальністю «НАНО ДРАЙВ» та товариством з обмеженою відповідальністю «ЗЛИВА» складено та підписано видаткову накладну № 752 на постачання дизельного пального Л-Евро 5-ВО кількістю 3990,0 л. (а.с. 40 т. 1, а.с. 105 т. 2).

Також, постачання дизельного пального Л-Евро 5-ВО кількістю 3990,0 л. підтверджується товарно-транспортною накладною від 21.10.2020 року (а.с. 41 т. 1, а.с. 104 т. 2).

Представник позивача вказує, що ТОВ «ЗЛИВА» було закуплено у ТОВ «НАНО ДРАЙВ» дизельне паливо у кількості 3990,00 л., яке після відвантаження було розлито по бакам власної та орендованої техніки для проведення польових робіт.

Вказані обставини були також підтвердженні ОСОБА_1 (директором ТОВ «ЗЛИВА»), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (трактористами-машиністами ТОВ «ЗЛИВА»), які були допитані в якості свідків.

На підтвердження вказаних обставин до суду надано копії облікових листів трактористів-машиністів (форма № 67-Б), затверджених наказом Міністерства сільського господарства ССР від 13.12.77 № 269-2Начало формыКонец формы (а.с. 66-76 т. 1), накладних-вимог на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів (а.с. 77-87 т. 1), актів списання (а.с. 86-94 т. 1), договорів оренди транспортних засобів та свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів (а.с. 42-65 т. 1).

Тобто, дизельне паливо у кількості 3990,00 л., яке було придбано в ТОВ «НАНО ДРАЙВ» перебувало у топливних баках транспортних засобів, які займалися сільськогосподарськими роботами, та станом на дату проведення фактичної перевірки було використано ТОВ «ЗЛИВА» у власній господарській діяльності.

При цьому, будь-яких належних та допустимих доказів в спростування вказаних обставин відповідачем, суб`єктом владних повноважень, не надано.

Разом з тим, місцем зберігання пального визначено як місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування.

При цьому, допитаний в якості свідка ОСОБА_4 , головний державний ревізор-інспектор ГУ ДПС в Одеській області, який здійснював перевірку ТОВ «ЗЛИВА», зазначив, що інвентаризація залишків пального не здійснювалась, та наявність пального станом на дату проведення перевірки не зафіксована.

В той же час, з акту перевірки № 473/15-32-09-04/ 43769537 від 12.02.2021 року не вбачається того, що у ємності, чи у споруді, обладнанні, перебувало на зберіганні паливо за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Василівка, вул. Леніна, 1ш.

Тобто, фактичну перевірку зберігання ТОВ «ЗЛИВА» палива здійснено податковим органом на підставі наявності акцизної накладної від 21.10.2020 року № 751, без реального встановлення факту такого зберігання та без визначення конкретного місця зберігання. Посадовими особами контролюючого органу не з`ясовано обставин фактичного зберігання позивачем пального у спірних правовідносинах, з врахуванням напрямків господарської діяльності підприємства і наявної у користуванні позивача техніки та використання палива шляхом заправки автотранспорту підприємства, що підтверджується наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами, та помилково ототожнив господарську операцію із придбання пального із фізичним зберіганням пального.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем, суб`єктом владних повноважень, не надано до суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували викладені в акті перевірки висновки щодо здійснення зберігання позивачем пального без наявності відповідної ліцензії за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Василівка, вул. Леніна, 1ш.

При цьому, посилання представника позивача на те, що наказ № 334-п від 02.02.2021 року прийнято з порушенням чинного законодавства та за відсутності законних підстав, суд не приймає до уваги, оскільки предметом розгляду по даній справі є податкове повідомлення-рішення від 17.03.2021 року № 6018/15-32-09-04, а не наказ № 334-п від 02.02.2021 року. У випадку незгоди з наказом № 334-п від 02.02.2021 року позивач не позбавлений можливості його оскарження в порядку визначеному чинним законодавством.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що Головним управління ДПС в Одеській області не доведено наявність в діях позивача порушення, відповідальність за яке передбачена ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а тому податкове повідомлення-рішення від 17.03.2021 року № 6018/15-32-09-04 є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Відповідно до до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 139 КАС України, з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЛИВА" слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 7500,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЛИВА" (, адреса місцезнаходження: 67613, Одеська область, Біляївський район, с. Василівка, вул. Леніна, 22, кв. 2) до Головного управління ДПС в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 17.03.2021 року № 6018/15-32-09-04.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЛИВА" (, адреса місцезнаходження: 67613, Одеська область, Біляївський район, с. Василівка, вул. Леніна, 22, кв. 2) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 7500,00 грн. (сім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 03 серпня 2021 року.

Суддя О.А. Левчук