Справа № 640/21256/21
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

03 серпня 2021 року м. Київ № 640/21256/21

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСКРОСТАН"

до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві

Державної податкової служби України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ІСКРОСТАН» з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у місті Києві, Державної податкової служби України, в якому просить скасувати рішення № 1718050/41304232 від 09.07.2020, № 1718052/41304232 від 09.07.2020, № 1718051/41304232 від 09.07.2020, зобов`язати зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №10 від 13.11.2019, № 2 від 11.03.2020, № 4 від 18.03.2020.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із частиною статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як установлено з матеріалів справи, позивач оскаржує рішення Головного управління ДПС у місті Києві № 1718050/41304232 від 09.07.2020, № 1718052/41304232 від 09.07.2020, № 1718051/41304232 від 09.07.2020, тоді як позивач звернувся з даним позовом до суду лише 01.07.2021 року, тобто з пропуском шестимісячного строку передбаченого Кодексом адміністративного судочинства України.

Разом з тим, позивачем заявлено клопотання про поновлення строків на звернення до суду, яке обґрунтовано тим, що позивач звернувся до суду за судовим захистом в межах даних правовідносин у межах строків, які які встановленні чинним законодавством України, а саме 20.10.2020 року. Проте, поштове відправлення з позовною заявою було отримане Окружним адміністративним судом м. Києва 24.05.2021 року (справа №640/14138/21), тобто через 6 місяців з дня подачі засобами поштового зв`язку.

09 березня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ІСКРОСТАН» вдруге звернулось до суду .

Враховуючи наведене, позивач просить суд поновити строк для звернення із позовною заявою, оскільки строки звернення 20.10.2020 року не були пропущеними, а тривала затримка була пов`язана із суттєвими недоліками у роботі "Укрпошти".

Проте, як свідчать матеріали справи, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин, тоді як обставини, що вказують на поважність причин пропуску строку звернення до суду мають бути підтверджені доказами.

Крім того, суд зауважує, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2021 року по справі №640/6245/21 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

На адресу Окружного адміністративного суду міста Києва 28 травня 2021 року від представника позивача надійшла заява про відкликання позовної заяви та її повернення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСКРОСТАН» до Головного управління ДПС у місті Києві, Державної податкової служби України про скасування рішення № 1718050/41304232 від 09.07.2020, № 1718052/41304232 від 09.07.2020, № 1718051/41304232 від 09.07.2020, зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №10 від 13.11.2019, № 2 від 11.03.2020, № 4 від 18.03.2020- повернуто позивачеві.

Суд звертає увагу, що дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

При цьому, практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, Європейський суд з прав людини виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Водночас, навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа «Олександр Шевченко проти України», п. 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, а також строки для подання апеляційної чи касаційної скарги, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

Отже, враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду з позовними вимогами та будь-яких обґрунтувань обставин та доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом позивачем не наведено, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду з даним позовом та про наявність підстав для повернення позовної заяви у відповідності до вимог статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 9 частини 4 статті 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, зокрема, якщо підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані судом неповажними, суд повертає позовну заяву.

Керуючись ст. 123, п. 9 ч. 3 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Причини пропуску строку звернення до суду, викладені у клопотанні про поновлення строку звернення до суду, визнати неповажними.

2. Відмовити позивачу у поновленні строку звернення до суду з даним позовом.

3. Позовну заяву повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ІСКРОСТАН».

Ухвала суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до ч. 7 ст. 169 КАС України ухвала може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293 -- 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) .

Суддя Н.Г. Вєкуа