Справа № 360/421/21
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 360/421/21

адміністративне провадження № К/9901/26438/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стеценка С.Г.,

суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 03.03.2021, рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2021 у справі №360/421/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Луганській області про визнання дії неправомірними та зобов`язання виплатити недоотриману пенсію,

УСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Луганського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій позивач просила:

- визнати дії відповідача щодо невиплати недоотриманої пенсії померлої матері ОСОБА_2 неправомірними;

- зобов`язати відповідача виплатити недоотриману пенсію матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВУМВС України в Луганській області 22 травня 2002 року, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була нарахована і невиплачена станом на 13 червня 2020 року.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про заміну первісного відповідача повернуто заявнику без розгляду.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2021 рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 залишено без змін.

ОСОБА_1 , не погоджуючись із ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 03.03.2021, рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 та постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2021 у справі №360/421/21, звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження в частині оскарження рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2021, суд виходить із такого.

Згідно частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 3 частини 6 статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Таким чином, справа в силу пункту 3 частини 6 статті 12 КАС України віднесена до справ незначної складності, яку суд першої інстанції розглянув в порядку спрощеного позовного провадження.

Судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), підлягають касаційному оскарженню у виключних випадках, перелік яких передбачений підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише підстави непогодження з рішеннями судів попередніх інстанцій щодо встановлених обставин справи та застосування нормативно-правових актів.

Вказані критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.

Колегія суддів також не встановила жодного з випадків, зазначених у пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі незначної складності.

Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в ухвалі щодо неприйнятності у справі Азюковська проти України (Azyukovska v. Ukraine) від 09 жовтня 2018 року (заява № 26293/18), в якій заявником оскаржувалась відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, Суд вказав, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Отже, оскільки ця справа є справою незначної складності в силу приписів пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України, розглянута судами в порядку спрощеного позовного провадження, позивачем наявність підстав, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не доведена, та подана на судове рішення, яке за законом не належить оскаржувати у касаційному порядку, тому у відкритті провадження в частині оскарження рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2021 треба відмовити.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження в частині оскарження ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 03.03.2021, суд виходить із такого.

Із змісту вимог касаційної скарги вбачається, що позивач просить скасувати також ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 03.03.2021.

Колегія суддів звертає увагу на те, що за правилами частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу суду першої інстанції від 03.03.2021 повернуто скаржнику.

З огляду на вище викладене, з урахуванням відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та зі змісту оскаржуваних рішень у справі №360/421/21, Верховний Суд встановив, що ухвала Луганського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 в апеляційному порядку не переглядалася.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Луганського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 не може бути предметом касаційного оскарження, тому у відкритті касаційного провадження в цій частині за касаційною скаргою ОСОБА_1 також слід відмовити.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись положеннями статей 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 03.03.2021, рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2021 у справі №360/421/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Луганській області про визнання дії неправомірними та зобов`язання виплатити недоотриману пенсію.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не підлягає оскарженню.

СуддіС.Г. Стеценко Л.Л. Мороз А.Ю. Бучик