Справа № 420/12200/21
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
про повернення позовної заяви
03 серпня 2021 року м. Одеса

20.07.2021 р. суд ухвалою позовну заяву залишив без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків шляхом надання суду заяви про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду із зазначенням причин поважності його пропуску з відповідними доказами.
29.07.2021 р. позивач надав заяву про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, яка обґрунтована наступним.
01.03.2021 р. позивач подав заяву-скаргу до Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації щодо перерахунку щорічної одноразової допомоги до 5 травня, крім іншого за 2018-2019 роки.
Листом Департамента соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації від 02.04.2021 № І-306/0/32-21-6-937 повідомлено, що за 2018-2019 роки розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій визначений постановами КМУ. Позивач отримав допомогу у розмірі встановленому чинними на той момент постановами КМУ.
Листом Департамента праці та соціальної політики Одеської міської ради №01-І-7433/2-о/в від 18.06.2021 позивача повідомлено, що разова грошова допомога до 5 травня , крім іншого за 2018-2019 роки, виплачена відповідно до чинного законодавства та у перерахуванні такої допомоги відмовлено.
Позивач вважає, що ним строк звернення з позовом до суду не пропущений, оскільки відлік строку розпочався з 18.06.2021, коли йому стало відомо про відмову. Також позивач зазначає, що він скористався досудовим порядком вирішення спору. Крім того, позивач посилається на те, що з 09.06.2020 по 15.06.2020 та з 15.06.2020 по 26.06.2020 він перебував на стаціонарному лікуванні. З 26.06.2020 по 21.10.2020 знаходився на амбулаторному лікуванні.
Позивач вважає, що позов ним поданий до суду в межах строку передбаченим чинним законодавством.
Проте суд не погоджується з такими аргументами позивача з наступних мотивів.
Суд наголошує на тому, що предметом позовних вимог є відшкодування моральної шкоди, виникнення якої пов`язане з визнанням деяких норм закону неконституційним. При цьому позивач посилається на рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України окремих положень пункту 26 розділу «Прикінцеві та Перехідні положення» Бюджетного кодексу України, окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та Перехідні положення» Бюджетного Кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12,13,14,15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявності фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).
Позивач зазначає, що він відповідно до ч.4 ст. 122 КАС України використав досудовий порядок вирішення спору, звертаючись 01.03.2021 р. до Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації щодо перерахунку щорічної одноразової допомоги до 5 травня, крім іншого за 2018-2019 роки. Проте ч.4 ст.122 КАС визначає, що можливість досудового порядку вирішення спору повинна бути передбачена законом. В даному випадку такий порядок досудового спору жодним законом не передбачений. А тому суд вважає, що позивач невірно застосовує до вказаних ним обставин ч.4 ст.122 КАС.
Більше того, суд акцентує увагу на тому, що позивач 01.03.2021 звернувся до Департаменту із скаргою. Тобто на момент звернення позивач вже усвідомлював, що його право порушене. Відповідно усвідомлення порушення права позивачем не пов`язане із отриманням відповіді на його скаргу.
Також суд оцінює поведінку позивача з огляду на тривалість пропуску звернення до суду. Так, позивач звернувся до Департаменту 01.03.2021 тобто після спливу більше року після ухвалення рішення Конституційним Судом України, що не є свідченням добросовісності його поведінки.
Посилання позивача на його стаціонарне лікування з періодичністю з 09.06.2020 по 15.06.2020 та з 15.06.2020 по 26.06.2020, а також з 26.06.2020 по 21.10.2020 як на поважні причини, суд відхиляє, оскільки вказані причини закінчилися задовго до того, коли позивач звернувся до суду.
Таким чином, на думку суду, підстави, наведені позивачем в його заяві є необґрунтованими.
За правилами частин першої, другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Пунктом 9 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо: у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
При цьому, суд враховує, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо захисту його прав та обов`язків. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за адміністративним позовом, однак це право не є абсолютним та може бути реалізовано лише у тому випадку, коли особою, яка звертається до суду, дотримано певні норма національного законодавства в частині вимог, передбачених для подання позовної заяви, у разі недотримання яких та не усунення недоліків такої позовної заяви, суд вправі повернути таку позовну заяву заявнику.
Таким чином, враховуючи, що шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом є пропущеним, вказані позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду підстави для поновлення вказаного строку є неповажними, належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску вказаного строку позивачем не надано, тому у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду необхідно відмовити, а позовну заяву - повернути на підставі частини другої статті 123, пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України.
Керуючись ст.ст.123, 169 КАС України, суд, -
1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду - відмовити.
2. Позовну заяву разом з додатками повернути позивачу.
Повернення заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.293,295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили законної сили з моменту іі підписання суддею (суддями).
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти з днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд.
Суддя: О.Я. Бойко