Справа № 260/2833/21
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

03 серпня 2021 рокум. Ужгород№ 260/2833/21

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Гаврилко С.Є., вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного виконавця Кохан Павла Івановича про визнання протиправними дій та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2021 до Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця Кохан Павла Івановича (89600, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Штефана Августина, 25/2,), яким просить: "1. Прийняти до розгляду даний адміністративний позов; 2. Витребувати в приватного виконавця Кохан Павло Іванович виконавчого округу Закарпатської області матеріали виконавчого провадження, щодо виконання ухвали господарського суду Закарпатської області по справі № 907/155/12 від 13 квітня 2021 р.; 3. Визнати дії приватного виконавця Кохан Павло Іванович виконавчого округу Закарпатської області пов`язані з накладенням арешту на підставі постанови приватного виконавця від 27.04.2021 року за № 65290063 та вчиненням запису про обтяження (арешт нерухомого майна) 41722125, та накладенням арешту на підставі постанови приватного виконавця від 27.04.2021 року за № 65290063 та вчиненням запису про обтяження (арешт нерухомого майна) 41725439 незаконними; 4. Скасувати постанову приватного виконавця Кохан Павло Іванович виконавчого округу Закарпатської області від 27.04.2021 року за № 65290063.".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року дана позовна заява була залишена без руху та надано позивачу строк десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків, а саме необхідно було надати суду, оригінал доказу сплати судового збору згідно ставок, передбачених Законом України "Про судовий збір" за подання адміністративного позову майнового та немайнового характеру у розмірі 908 грн та надати мотивовану заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

23 липня 2020 року на виконання ухвали суду про залишення без руху позовної заяви позивач подав заяву про усунення недоліків, відповідно до якої останнім було надано суду, оригінал доказу сплати судового збору згідно ставок, передбачених Законом України "Про судовий збір" за подання адміністративного позову у розмірі 908 грн та подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

В обґрунтування причин пропущеного строку звернення до суду позивач вказує, що 02 червня 2021 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про надання інформації про правову підставу накладення арешту на нежитлову будівлю навісу для сіна загальною площею 555.7 кв.м., що розташована за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с/рада Стеблівська,. урочище Серед поля, будинок б/н та нежитлову будівлю 2/3 частини будинку побуту, загальною площею 291,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , а також вирішити питання про відшкодування заподіяної шкоди. Листом від 08 червня 2021 року відповідач повідомив, що арешт на вище зазначені об`єкти нерухомості, які належать позивачу він не накладав. Позивач вказує, що саме з вказаного листа він дізнався про порушення його прав, а відтак з дати його отримання слід обчислювати строк звернення до суду. Позивач вказує, що лист відповідь відповідача від 08 червня 2021 року працівниками Хустського відділення Укрпошти вкладено в абонентську скриньку а/с 80 15 червня 2021 року про що свідчить повідомлення з відміткою Хустського відділення. Позивач фактично з 16 червня 2021 по 25 червня 2021 року перебував у відпустці, що підтверджується листом бронювання оформленим. А тому лист позивач отримав 01 липня 2021 року, про що свідчить підпис позивача на повідомленні. Враховуючи ту обставину, що фактично про порушення свого права позивач стало відомо з моменту отримання листа відповідача, а тому строк для звернення до суду слід рахувати від часу отримання листа відповідача від 01 липня 2021 року.

Відповідно до статті 122 частин 1, 2, 3 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 287 КАС України регулюються особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Згідно із статтею 287 частинною 1 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до статті 287 частини 2 КАС України позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Отже, чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановлювати відповідні процесуальні строки, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судових захист і доступ до правосуддя.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України з 1997 року, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

При цьому, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява №3236/03, п. 41, від 03.04.2008).

Поважними причинами пропуску строку на подання позову можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та повинні бути підтверджені належними доказами.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24 квітня 2018 року у справі №816/1630/17 і врахована судом.

Викладене в сукупності зумовлює висновок, що строк для звернення до суду у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця є спеціальним строком, який в даному випадку обмежується десятиденним терміном.

Предметом оскарження у даній справі є, зокрема постанова приватного виконавця від 27 квітня 2021 року № 65290063 про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Отже, на оскарження такого виду постанови державного виконавця передбачено 10-денний строк з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Водночас, з даним позовом до суду позивач звернувся лише 07 липня 2021 року, тобто із пропуском десятиденного строку.

Позивач вказує, що 02 червня 2021 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про надання інформації про правову підставу накладення арешту на нежитлову будівлю навісу для сіна загальною площею 555.7 кв.м., що розташована за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с/рада Стеблівська, урочище Серед поля, будинок б/н та нежитлову будівлю 2/3 частини будинку побуту, загальною площею 291,5 кв.м., що розташована за адресою: Закарпатська область. Хустський район, с/рада, Стеблівська, вул. Дружби, буд. 5, листом від 08 червня 2021 року відповідач повідомив, що арешт на вище зазначені об`єкти нерухомості, які належать позивачу він не накладав. Позивач вказує, що саме з вказаного листа він дізнався про порушення його прав, а відтак з дати його отримання 01 липня 2021 року слід обчислювати строк звернення до суду.

З даного приводу суддя зазначає, що як вбачається із позовних матеріалів 18 травня 2021 року приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Чіжмарь С.І. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у посвідчені договору купівлі продажу 2/3 частини будинку побуту, що розташовані: АДРЕСА_2 та нежитлової будівлі навіс для сіна що розташований за адресою: урочище Серед поля, будинок б/н, Стеблівська сільська рада, Хустського району, у зв`язку із наявним записами про обтяження (арешт нерухомого майна), що зареєстровані у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним виконавцем Кохан Павло Івановичем 27 квітня 2021 року на підставі постанови приватного виконавця № 65290063.

Таким чином, 18 травня 2021 року позивач дізнався про існування оскаржуваної постанови від 27 квітня 2021 року при цьому тільки 02 червня 2021 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про надання інформації про правову підставу накладення арешту.

Листом від 08 червня 2021 року № 01-29/2678 відповідач повідомив, що арешт на вище зазначені об`єкти нерухомості, які належать позивачу він не накладав.

Позивач зазначає, що вказаний лист від працівниками Хустського відділення Укрпошти вкладено в абонентську скриньку а/с 80 15 червня 2021 року про що свідчить повідомлення з відміткою Хустського відділення, а з 16 червня 2021 по 25 червня 2021 року позивач перебував у відпустці, що підтверджується листом бронювання. А тому лист відповідач отримав 01 липня 2021 року, про що свідчить підпис позивача.

Позивач вказує, що саме з вказаного листа він дізнався про порушення його прав, а відтак з дати його отримання 01 липня 2021 року слід обчислювати строк звернення до суду.

На підтвердження вказаного позивачем на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху надано копію "повідомлення" на якому вказаний трек-номер 042 поштового відправлення з поштовим штемпелем Хустського відділення Укрпошта датованим 15 червня 2021 року.

Однак, у відповідності до витягу з офіційного сайту "Укрпошта" відстеження поштового відправлення за трек-номером 042, який було подано позивачем до суду, вбачається, що позивачу особисто було вручено поштове відправлення (лист від 08 червня 2021 року) 11 червня 0021 року.

Таким чином, доводи позивача щодо отримання листа 01 липня 2021 року, спростовано належними та допустимими доказами.

Суд зауважує, що учасники справи зобов`язанні діяти вчасно та в належний спосіб, у зв`язку з чим, будь-які зволікання останніх не свідчать про намір добросовісної реалізації права на звернення до суду.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Зазначені позивачем підстави пропуску не можуть бути визнані поважними, оскільки суд не вбачає об`єктивних непереборних перешкод, які унеможливлювали звернення до належного суду у найкоротший строк з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

З даним позовом ОСОБА_1 , звернувся до суду 07 липня 2021 року, тобто з пропуском як встановленого КАС України десятиденного строку на звернення до суду у спорах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Інших доказів поважності пропуску строку звернення до суду позивачем не надано.

Необхідно зазначити, що законодавцем пов`язано початок перебігу строку звернення до адміністративного суду саме із днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а не наявністю висновку суду щодо правильності чи неправильності обраного способу захисту.

Окрім того, що наявність законодавчо встановленого строку на звернення до суду не слід розглядати як обмеження права на судовий захист - законодавець в такий спосіб лише встановлює часові межі реалізації такого права.

З наведених положень КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Незнання про можливе порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не вказує на поважність причин пропуску строку звернення до суду.

У публічно-правових відносинах строки особливо актуальні для оцінки правомірності поведінки суб`єктів з погляду на її своєчасність.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження ("Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Відповідно до статті 123 частини 1 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до статті 123 частини 2 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

На підставі вищенаведеного, суд вважає відсутні підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, а тому вважає за необхідне повернути позовну заяву.

Одночасно, суд вважає за необхідне вказати, що норма статті 123 частини 2 КАС України є імперативною і у суду існує обов`язок, при встановленні судом факту пропуску строку звернення до адміністративного суду, повертати позовну заяву.

На підставі наведеного та керуючись статтями 123, 248, 294 КАС України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного виконавця Кохан Павла Івановича про визнання протиправними дій та скасування постанови повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви та позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

Суддя С.Є. Гаврилко