Справа № 596/893/21
Суддя: Лисюк І. О.
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2021 р. Справа № 596/893/21

Провадження № 2-а/596/19/2021

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючої судді Лисюк І.О.

за участю секретаря Федорів О.П.

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Гусятин за правилами спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Головного Управління національної поліції в Тернопільській області, інспектора СРПП відділення №3 (м.Гусятин) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції Андрощука Олега Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного Управління національної поліції в Тернопільській області, інспектора СРПП відділення №3 (м.Гусятин) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції Андрощука Олега Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №044262 від 15.06.2021 року.

В обґрунтування позову, посилається на те, що 15 червня 2021 року вказаною постановою його визнано винним у тому, що він 15 червня 2021 року о 00 год. 25 хв. між с.Суходіл та с.Сидорів Чортківського району, керуючи транспортним засобом МЕРСЕДЕС, д.н.з. НОМЕР_1 , що не дає змоги чітко визначити символи номерного знаку із відстані 20 м, чим порушив п.2.9 «в» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн.

Так дійсно, у зазначену дату і час у постанові, він їхав між с.Суходіл та с.Сидорів Чортківського району та його зупинили працвники поліції, які не назвали причини зупинки, а одразу склали постанову за те, що він керує автомобілем із не чітко видимим номерним знаком, що є порушенням ПДР. На це він заперечив, оскільки номерні знаки були видимими. З даною постановою не погоджується, оскільки вона винесена з порушенням норм права, суперечить фактичним обставинам справи.

Ухвалою судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 24 червня 2021 року відкрито провадження по даній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання та витребувано в сторони відповідача матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП.

26 лютого 2021 року представником відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Старжинським Т. подано відзив на позов, у якому відповідач вважає позов необгрунотованим. Посилається на те, що 15.06.2021 року позивач керуючи автомобілем МЕРСЕДЕС, д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений поліцейським СРПП ВП №3 (м.Гусятин) Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції Андрощук О.Ю. у зв`язку з порушенням водієм правил керування транспортним засобом, а саме п. 9.2«в» ПДР, відповідно до якого, окрім іншого, водієві заборонено керувати транспортним засобом з номерним знаком, що не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м. неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Отже, позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП, за що працівниками поліції на нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №044262 від 15.06.2021 року за ч.6 ст.121 КУпАП, відповідно до якої, його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позов, з підстав наведених у поданій до суду позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Заслухавши вступне слово позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

У відповідності до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст .251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як встановлено судом, відповідно до постанови серії БАБ № 044262 від 15 червня 2021 року, винесеної інспектором СРПП відділення №3 (м.Гусятин) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції Андрощуком О.Ю., 15 червня 2021 року о 00 год. 25 хв. між с.Суходіл та с.Сидорів Чортківського району, ОСОБА_1 керував транспортним засобом МЕРСЕДЕС, д.н.з. НОМЕР_1 , що не дає змоги чітко визначити символи номерного знаку із відстані 20 м., чим порушив п.2.9 «в» ПДР України.

На підставі наведеного, відповідачем визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Відповідно до п.2.9 «в» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно ч.6 ст.121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до розяснень, що містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», слідує, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 та 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно дост.72КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3)показаннями свідків.

Частиною 2статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно зі ст.31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII, встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

З огляду на викладене, суд вважає, що належним доказом правопорушення є фото- або відеофіксація вчиненого правопорушення розміщена на видному місці із наданням доказу щодо порушення позивачемПравил дорожнього руху.

Відповідачем будь-яких належних та допустимих доказів щодо підтвердження факту порушення позивачем п.2.9."в"ПДР та правомірності винесеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надано, будь-які докази, що підтверджують винність позивача у вчиненні вказаного в постанові правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Сама ж по собі наявність постанови про адміністративне правопорушення не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Крім того, поліцейський при винесенні постанови, не зазначив, який саме номерний знак, передній чи задній був стертий. Також, поліцейський нічим не довів, що номерний знак на автомобілі не чітко видимий і що з відстані 20 метрів неможливо визначити символи номерного знака.

Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи міститься лише оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення від 15 червня 2021 року, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП.

Сама по собі постанова у справі про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. (Постанова КАС ВС від 14.05.2020 в справі №240/12/17).

Посилання на оскаржувану постанову про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки саме собою описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. (Постанова Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості особи (правова позиція Верховного суду України від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а).

Згідно зі ст. 293 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу.

З огляду на викладене, відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини 2 статті 71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих у розумінні статті 70 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність винесення ним оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення та не спростував тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена КАС/ВС в постанові від 08.07.2020 у справі № 177/525/17.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення є цілком обґрунтованими і підлягають задоволенню, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №044262 від 15.06.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП є протиправною та підлягає скасуванню, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління національної поліції в Тернопільській області слід стягнути судовий збір в сумі 454 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77,120,139,222, 229,241-246,250,268-271,286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного Управління національної поліції в Тернопільській області, інспектора СРПП відділення №3 (м.Гусятин) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції Андрощука Олега Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Визнати постанову інспектора СРПП відділення №3 (м.Гусятин) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції Андрощука Олега Юрійовича по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №044262 від 15.06.2021 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на ОСОБА_1 за порушення вимог ч.6 ст. 121 КУпАП у розмірі 850 грн. протиправною та скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.6 ст.121 КУАП закрити.

Стягнути в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області судові витрати по справі в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , житель с.Сидорів, Чортківського району Тернопільської області.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, м.Тернопіль, вул.Валова, 11, індекс 46001.

Відповідач: інспектора СРПП відділення №3 (м.Гусятин) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції Андрощук Олег Юрійович (Тернопільська область. смтюГусятин. Провулок Героїв Майдану, 7, Чортківського району Тернопільської області, 48201).

Повний текст рішення суду складено 2 серпня 2021 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області І.О. Лисюк