Справа № 580/1614/21
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1614/21 Суддя (судді) першої інстанції: П.Г. Паламар
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Єгорової Н.М.,

суддів - Федотова І.В., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Секретаріату уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Регіонального представника уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Секретаріату уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Регіонального представника уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, в якому просив суд:

-визнати протиправною бездіяльність Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради з прав людини та регіонального представника Уповноваженого Верховної Ради з прав людини у Черкаській області при розгляді скарги від 24 лютого 2020 року щодо не притягнення до адміністративної відповідальності сільського голову Білозірської сільської ради;

-зобов`язати Секретаріат уповноваженого Верховної Ради з прав людини та регіонального представника Уповноваженого Верховної Ради з прав людини у Черкаській області поновити провадження за скаргою від 24 лютого 2020 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності сільського голову Білозірської сільської ради;

-зобов`язати Секретаріат уповноваженого Верховної Ради з прав людини та регіонального представника Уповноваженого Верховної Ради з прав людини скласти протокол про адміністартивне правопорушення відносно сільського голови Білозірської сільської ради;

-стягнути моральну шкоду в розмірі 2270грн.;

-зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року позовну заяву повернуто у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху та використанням у тексті позовної заяви образливих слів на адресу голови Білозірської сільської ради.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що судом першої інстанції допущено неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що за наслідками ст. 320 КАС України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС).

Відповідно до пунктів першого та другого статті 4 КАС адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

У силу приписів підпунктів 2, 3 та 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху тривалістю на п`ять днів з моменту отримання копії даної ухвали, протягом строку якого останній мав привести позовну заяву до вимог ст. 160, 161 КАС України, а саме: надати докази щодо наявності адміністративної процесуальної правоздатності, уточнити позовні вимоги шляхом виокремлення їх щодо кожного з відповідачів та здійснити їх обгрунтування у відповідності до функціональних обов`язків, здійснити уточнення позивних вимог заявлених до Секретаріату уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з огляду на надання відповіді на скаргу регіональним представником та визначити зміст вимог; надати до суду копії позовної заяви з доданими до неї матеріалами у письмовій формі у відповідності до кількості учасників справи.

06 квітня 2021 року від позивача надійшла заява до якої надано копії позовної заяви з додатками у відповідності до кількості учасників справи.

Таким чином, ухвала про залишення позовної заяви без руху в частині надання до суду доказу адміністративної процесуальної правоздатності та уточнення позовних вимог, не виконана.

При цьому, 07 квітня 2021 року ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду продовжено ОСОБА_1 строк для усунення викладених у мотивувальній частині ухвали суду від 30 березня 2021 року недоліків позову, встановивши термін - 5 днів з дати отримання ним цієї ухвали.

12 квітня 2021 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків, в якій зазначено, що обгрунтування позову та визначення належних відповідачів є надмірним формалізмом. При цьому, до заяви надано доказ наявності у ОСОБА_1 адміністративної процесуальної правоздатності.

Отже, за наслідком подання матеріалів від 12 квітня 2021 року ухвала про залишення позовної заяви без руху в частині обгрунтування позову та визначення належних відповідачів, не виконана.

14 квітня 2021 року ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду продовжено ОСОБА_1 строк для усунення викладених у мотивувальній частині ухвали суду від 30 березня 2021 року недоліків позову, встановивши термін - 5 днів з дати отримання ним цієї ухвали.

26 квітня 2021 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків, в якій зазначено, що обгрунтування позову та визначення належних відповідачів є неприйнятними, оскільки позовні вимоги до відповідачів є солідарними в наслідок допущення бездіяльності при розгляді скарги.

Статтею 5 КАС України, якою встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що в силу положень ч. 1 ст. 5, п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України, оскільки позивач в позовній заяві просить визнати протиправною бездіяльність та зобов`яння вчинити дії Секретаріат уповноваженого Верховної Ради з прав людини та регіонального представника Уповноваженого Верховної Ради з прав людини у Черкаській області, останній повинен був виокремити позовні вимоги щодо кожного з відповідачів та обгрунтувати їх у відповідності до функціональних обов`язків, а також здійснити уточнення позовних вимог заявлених до Секретаріату уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з огляду на надання відповіді на скаргу регіональним представником.

Крім того, позивач згідно п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України, повинен обгрунтувати позовні вимоги до Секретаріату уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Пунктом 9 ч. 5 ст. 160 КАС України, передбачено, що в позовній заяві зазначається у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не було виконано вимоги ухали про залишення позовної заяви без руху у встановлений судом строк.

Поряд з викладеним, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ОСОБА_1 подаючи позовну заяву, змінив по-батькові сільського голови Білозірської сільської ради на образливе висловлювання (а.с. 6), яке в силу правової позиції Верховного суду, недопустиме щодо зокрема органів місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Колегія суддів, розцінює застосування позивачем образливих висловлювань у тексті заяви позивача, які дискредитують органи місцевого самоврядування, як зловживання процесуальними правами. З метою уникнення дискредитації органів місцевого самоврядування учасники процесу повинні утримуватися від дій, які виражають неповагу до їх представників.

Подання до суду документів, які містять образливі вислови та формулювання щодо очевидної неповаги особи до органів місцевого самоврядування виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики, що, наприклад, у розумінні Європейського суду з прав людини констатується як зловживання правом на подання заяви. Так, цей Суд, застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 826/17591/18.

Згідно правової позиції Верховного суду у складі касаційного адміністративного суду в справі № 9901/34/19 від 14 березня 2019 року, якщо в обґрунтування позовних вимог містить образливі висловлювання на адресу органів державної виконавчої влади, судових органів і т.д., це судом кваліфікується як зловживання процесуальними правами, оскільки зазначені дії суперечать завдання адміністративного судочинства. Верховним судом зазначено, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова, символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників. Використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку осіб, які такі дії вчиняють. Ці дії суперечать основним засадами (принципами) адміністративного судочинства, а також його завданню. З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 45 КАС.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви від 26 квітня 2021 року, суд першої інстанції діяв відповідно до вимог чинного процесуального законодавства, а вимоги апеляційної скарги є такими, що задоволенню не підлягають.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 240, 242-244, 250, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова

Судді І.В. Федотов

Є.В. Чаку