Справа № 520/10699/19
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Мороко А.С.

03 серпня 2021 р. Справа № 520/10699/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчини певні дії, -

В с т а н о в и в:

11.10.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить:

- визнати неправомірним та скасувати рішення № 107/1 від 09.09.2019 року відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області, пенсійний орган) щодо відмови йому у перерахунку пенсії, за його бажанням, починаючи з 25.04.2019 року у відповідності до положення ч. 3 ст. 59 Закону України від 28.02.1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-XII в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), як норми прямої дії, згідно висновків Конституційного Суду України, викладених у рішенні від 25.04.2019 року № 1 -р(ІІ)/2019 у справі № 3-14/2019 (402/19 1737/19);

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області провести з 25.04.2019 року йому перерахунок та обчислення державної (основної) пенсії виключно з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з урахуванням відсотку втрати працездатності, за формулою: п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року і кожного наступного року, помножений на існуючий відповідний відсоток втрати працездатності, без врахування інших положень Закону № 796-ХІІ та положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Порядок № 1210 в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), без застосування понижуючих коефіцієнтів, інших формул чи розрахунків, а також проводити відповідні виплати без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії, у відповідності до положення ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ, як норми прямої дії, згідно висновків Конституційного Суду України, викладених у рішенні від 25.04.2019 року № 1-р(ІІ)/2019 у справі №3-14/2019 (402/19 1737/19).

Обґрунтовує позовні вимоги позивач тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та інвалідом 3 групи, тому має право на пенсійне забезпечення відповідно до норм Закону № 796-XII, зокрема, на нарахування пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Крім того, позивач посилається на рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19). 03.09.2019 року він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок його пенсії, починаючи з 25.04.2019 року у відповідності до положення ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII, однак рішенням № 107/1 від 09.09.2019 року пенсійний орган йому відмовив в перерахунку та визначенні розміру пенсії.

У відзиві на адміністративний позов відповідач ГУ ПФУ в Харківській області, не погоджуючись з вимогами ОСОБА_1 , зазначає, що особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних випробувань у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби, набувають право на обчислення розміру пенсії відповідно до ст. 59 Закону № 796-XII та пункту 9-1 постанови № 1210 після внесення змін до зазначених нормативно-правових актів. Такі проекти актів на сьогодні розробляються в Мінсоцполітики.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 року (рішення ухвалено за правилами спрощеного позовного провадження) частково задоволений адміністративний позов ОСОБА_1 .

Так, судовим рішенням скасовано рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 25 ГУ ПФУ в Харківській області № 107/1 від 09.09.2019 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківської області здійснити ОСОБА_1 з 25.04.2019 року перерахунок та виплату основної державної пенсії у відповідності до положення ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Висновок суду вмотивований тим, що положення ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII в частині «дійсної строкової» втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, а відтак, позивач має право на перерахунок пенсії у п`ятикратному розмірі згідно ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII з 25.04.2019 року.

Також, суд зазначив, що пункт 9-1 Порядку № 1210 прийнятий на реалізацію норми ч. 3 ст. 59 Закону № 796 та підлягає застосуванню до осіб, на яких поширюється дія ч. 3 ст. 59 вказаного Закону.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення в повному обсязі та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

ОСОБА_1 зазначає, що при прийнятті рішення, суд неповно з`ясував обставини справи, що мають значення для справи, надав поверхневий аналіз норм матеріального пава, не застосувавши при цьому норми, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Окрім доводів, викладених ним в позовній заяві, як підстав адміністративного позову, в апеляційній скарзі позивач зазначає, що відповідно до ст. 59 Закону № 796-XII та п. 9-1 Порядку № 1210 він отримує пенсію у розмірі 7.522,53 грн.

У випадку, якщо ГУ ПФУ в Харківській області здійснить з 25.04.2019 року перерахунок та виплату його пенсії у відповідності до положень ч. 3 ст. 5 вказаного Закону, згідно з рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 року по справі № 520/10699/19, та згідно п. 9-1 Порядку № 1210 в редакції постанови КМУ № 543 від 26.06.2019 року, то розмір його пенсії зменшиться, оскільки у разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Тобто при обрахунку розміру його пенсії із застосуванням формули розрахунку, встановленої п. 9-1 Порядку № 1210 до змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 543 від 26.06.2019 року, показник Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, пенсійним органом визначався у меншому розмірі, а після 01.07.2019 року буде визначатися у розмірі 4.173 грн, що безумовно вплине на загальний розмір його пенсії.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 ГУ ПФУ в Харківській області просить залишити її без задоволення, а рішення суду, - без змін.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення підлягає частковому скасуванню, з наступних підстав.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 набув статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії та йому безстроково встановлена Ш група інвалідності, причина інвалідності - захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 13-15, 18, 19).

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію по інвалідності, що призначена в порядку та на умовах Закону № 796-XII.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.05.2018 року у справі № 820/2828/18, що набрало законної сили 20.06.2018 року, задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Так, судовим рішенням визнано протиправним та скасовано рішення Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Зобов`язано Індустріальне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Харкова провести з 01.10.2017 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII.

Позивач ОСОБА_1 не спростовує ту обставину, що відповідно до означеного вище судового рішення він отримує пенсію по інвалідності, розмір якої обчислений пенсійним органом на підставі ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII та п. 9-1 Порядку № 1210.

03.09.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою, якою просив провести з 25.04.2019 року перерахунок та обчислення його державної (основної) пенсії виключно з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з урахуванням відсотку втрати працездатності, за формулою: п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року і кожного наступного року, помножений на існуючий відповідний відсоток втрати працездатності, без врахування інших положень Закону № 796-ХІІ та положень постанови КМУ №1210, без застосування понижуючих коефіцієнтів, інших формул чи розрахунків, а також проводити відповідні виплати без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії, у відповідності до положення ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ, як норми прямої дії, згідно висновків Конституційного Суду України, викладених у рішенні від 25.04.2019 року № 1-р(ІІ)/2019 у справі №3-14/2019 (402/19 1737/19) (а.с. 11-12).

Рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 09.09.2019 року № 107/1у задоволені заяви позивача про перерахунок пенсії відмовлено (а.с. 10).

Прийняте рішення пенсійним органом обґрунтовано тим, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.05.2018 року по справі № 820/2828/18, з 01.10.2017 року Індустріальним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Харкова, відповідно до положень ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII, здійснений перерахунок пенсії ОСОБА_1 , розмір якої обчислено з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, із застосуванням положень п. 9-1 Порядку № 1210.

Законодавчо встановлені підстави, для незастосування положень п. 9-1 Порядку № 1210 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 року № 543) у пенсійного органу відсутні.

Частково погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Предметом спору у цій справі є, окрім іншого, відмова відповідача поновити право позивача ОСОБА_1 , підтверджене Рішенням Конституційного Суду України від 25.04.2019 року у справі № 3-14/2019, на призначення та виплату пенсії, розмір якої повинен бути виведений шляхом простого множення розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, на кількісну величину (число п`ять), встановлену законом, без здійснення будь-яких інших розрахункових дій (без використання формули, передбаченої п. 9-1 Порядку № 1210), відповідно до положень ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII.

За визначенням, наведеним у п.п. 21 та 22 ч. 1 ст. 4 КАС України типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги (п. 21); зразкова адміністративна справа - типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення (22).

За правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.04.2021 року, що прийнята за наслідками розгляду апеляційних скарг на постанову Верховного Суду від 20.05.2020 року по зразковій справі № 520/12609/19, - Закон № 796-XII < > не містять положень про те, що пенсія по інвалідності розраховується саме у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, водночас передбачають проведення розрахунку пенсії у порядку, передбаченому КМУ, за формулою, в якій однією зі складових є п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленою законом на 1 січня відповідного року.

Згідно із частиною третьою ст. 291 КАС України правові висновки Великої Палати Верховного Суду в цій зразковій справі мають враховуватися судами при ухваленні рішення в типовій справі, яка відповідає ознакам та обставинам, викладеним у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.05.2020 року по зразковій справі № 520/12609/19.

За наведених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_1 в цій частині.

Колегія суддів погоджується із загальним висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_1 в частині вимог про зобов`язання відповідача проводити перерахунок його пенсії без застосування понижуючих коефіцієнтів, інших формул чи розрахунків, а також проводити відповідні виплати без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії.

Колегія суддів зазначає, що положення ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 9 КАС України визначають, що захист прав, свобод та інтересів особи полягають захисту у разі встановлення судом факту їх порушення.

Матеріали справи не містять доказів того, що розмір пенсії позивача після проведеного перерахунку обмежений максимальним розміром, а також того, що внаслідок застосування пенсійним органом п. 9-1 Порядку № 1210 в редакції, що набрала чинність з 01.07.2019 року, розмір пенсії позивача знизився.

При цьому, колегія суддів зауважую, що редакція останнього абзацу п. 9-1 Порядку № 1210: «У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року», не зазнала змін у зв`язку із прийняттям 26.06.2019 року Кабінетом Міністрів України постанови № 543.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують, як джерело права при розгляді справ, положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.06.2014 у справі «Великода проти України» Суд розглянув скаргу за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції на припинення виплати заявниці державними органами пенсії у розмірах, встановлених рішенням національного суду від 19.01.2010 після внесення у 2011 році змін до законодавчих актів. Суд дійшов висновку про відсутність втручання у право заявниці на мирне володіння майном внаслідок внесення змін до законодавства щодо зменшення розміру соціальних виплат. Такого висновку Суд дійшов за відсутності доказів того, що ці зміни внесені не у відповідності до законної процедури та за відсутності будь-яких доказів того, що вони не були доступними та передбачуваними.

Відхиляючи інші доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 , колегія суддів враховує п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, згідно якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Колегія суддів також зазначає, що висновки суду у цій справі не суперечать висновкам, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.04.2021 року по справі № 520/12609/19.

Оскільки означені вище обставини залишені судом першої інстанції поза увагою та цим обставинам не надана належна правова оцінка, колегія суддів, з урахуванням вимог апеляційної скарги, частково задовольняє вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасовує судове рішення, в частині якою задоволені вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 про скасування рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 25 ГУ ПФУ в Харківській області № 107/1 від 09.09.2019 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 та в частині, якою ГУ ПФУ в Харківської області зобов`язаний здійснити ОСОБА_1 з 25.04.2019 року перерахунок та виплату основної державної пенсії у відповідності до положення ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII, та приймає нове судового рішення про відмову у задоволенні цих вимог ОСОБА_1 .

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права (п.п. 1 та 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2019 року скасувати, в частині якою задоволені вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 про скасування рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 25 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 107/1 від 09 вересня 2019 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківської області здійснити ОСОБА_1 з 25 квітня 2019 року перерахунок та виплату основної державної пенсії у відповідності до положення ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні цих вимог ОСОБА_1 .

В іншій частині, а саме, - в частині, якою відмовлено у задоволенні вимог адміністративного позову ОСОБА_1 , рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2019 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц С.С. Рєзнікова