Справа № 280/5344/20
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2021 року м. Дніпросправа № 280/5344/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року (суддя Татаринов Д.В., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 28.10.2020 року) в справі №280/5344/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в:

04.08.2020 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі по тексту відповідач), в якому, просила скасувати в повновму обсязі податкове повідомлення-рішення від 15.05.2020 року № 0-0832в сумі 76836,61 грн. за формою «Ф» за податковий період 2019 року за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.10.2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначав, що об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно є об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, та їх частка, в свою чергу, існує податкова пільга, яка передбачає, що не є об`єктами оподаткування будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств. Апелянт вказував, що вона є власником нежитлової будівлі, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації», будівля за характеристиками та цільовим використанням відповідає категорії будівлі промисловості; за Класифікатором видів економічної діяльності будівля відноситьсяся до будівель промисловості. При вирішені спору варто враховувати, що КВЕД діяльності позивача є складовою ДК 009:2010, згідно якого процес виробництва є процесом перероблення механічного, хімічного, ручного тощо, який використовується для виготовлення нової продукції, здійснюється оброблення товарів, характеризується наданням промислових послуг. Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості. Будівля, якою володіє ОСОБА_1 відносить за характеристиками до групи будівель промисловості та складів. Апелянт вказувала, що застосування податкової пільги, передбаченої абз. «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України можливе у разі якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні чи юридичні особи, та за умови та з урахуванням виду їх діяльності, використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва, для виготовлення промислової продукції будь-якого виду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів не підлягає задоволенню з наступних підстав.

До Третього апеляційного адміністративного суду від Головного управління ДПС у Запорізькій області надійшло клопотання про заміну відповідача у справі, з Головного управління ДПС у Запорізькій області () на належного та його правонаступника Головне управління ДПС у Запорізькій області ().

Згідно п.7 ч. 1 ст.4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі беї статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі па виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» від 30.09.2020 року № 893 ліквідуються як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком, зокрема Головне управління ДПС у Запорізькій області.

Відповідно до наказу Державної податкової служби України «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» від 30.09.2020 року № 529 утворено як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком, у тому числі Головне управління ДПС у Запорізькій області.

Суд враховує, що на базі ліквідованого Головного управління ДПС у Запорізькій області утворено його правонаступника Головне управління ДПС у Запорізькій області. Встановлено, що Головне управління ДПС у Запорізькій області перейняло на себе повноваження, зокрема щодо представництва у суді, Головного управління ДПС у Запорізькій області ().

29.07.2021 року до суду від адвоката Антонова О.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, у зв`язку з неможливістю прибуття у судове засідання у зв`язку з тимчасовим обмеженням виїзду поза межі адміністративного кордону. Вказує, що не може прибути у судове засідання у зв`язку з карантинними обмеженнями в місці перебування, оскарження застосованих адміністративних заходів. На підтвердження клопотання надав незавірений витяг з (мовою оригінал) «постановления о назначении административного наказания от 22 июля 2021 года» номер приховано, з якої вбачається, що « 4 отделением пограничного контроля контрольно-пропускного пункта «Джанкой»» розглядається справа про адміністративне правопорушення на місці скоєння адміністративного порушення стосовно ОСОБА_2 , надано пам`ятку про набрання «постановою» законної сили 02.08.2021 року та можливість її оскарження.

З-за таких обставин, суд вважає підставу неявки представника ОСОБА_1 адковата Антонова О.М. неповажною. Суд апеляційної інстанції зазначає, що судом неодноразово відкладавсь справа у зв`язку з ненаданням позивачем додаткових доказів. 29.07.2021 року ОСОБА_1 надано до суду додаткові докази, які оцінені судом.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що сторони по справі належним чином повідомлені про місце та час розгляду апеляційної скарги, обізнані про проведення судового засідання.

Обставини викладені адвокатом Антоновим О.М. щодо відкладення судового засідання, не знайшли свого підтвердження долученими до клопотання доказами. Не вказано які обставини заважають прибути у судове засідання представника ОСОБА_1 , скористатись своїм правом брати участь у засіданні за допомогою відеоконференції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що податкова пільга є звільненням платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав. Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат. Підставою для звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податків за правилами підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України є особливість, що характеризує об`єкт оподаткування. Обмежувальне тлумачення за рахунок введення додаткової ознаки надання пільги по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, - звільнення від оподаткування за критерієм «будівлі промисловості», лише об`єктів нежитлової нерухомості промислових підприємств (юридичних осіб), по суб`єктному складу, не може бути застосовано, оскільки положеннями підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України визначено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Поняття «промисловість», з яким законодавець пов`язує звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не тільки і не стільки із його статусом (придатністю його застосування у виробничому промисловому циклі господарської діяльності без конкретизації видів промислового виробництва та організаційних форм у яких воно здійснюється), а й з використанням будівлі з метою провадження виробничої діяльності, тобто з використанням такої за цільовим призначенням для виготовлення промислової продукції. Встановлення законодавцем певних податкових пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як в даному випадку підпункт «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, за своєю сутністю спрямоване на збалансування суспільних відносин у сфері справляння податків та мало на меті створити умови для стимулювання та зменшення податкового навантаження на тих платників податків фізичних та юридичних осіб, які є власниками певних об`єктів нерухомості, що використовуються за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва. Для отримання податкової пільги, недостатньо щоб будівля відносилась до поняття «промислової», така будівля повинна використовуватись у виробництві, переробці товарів, використовуватись у промисловості. Позивач не підтвердила використання нежитлової будівлі загальною прощею 2630,40 кв.м, за вимогами ДК 018-2000 належить до класу (код 1251) «Будівлі промислові», у комерційній діяльності, відтак така нерухомість підлягає оподаткуванню податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Суд першої інстанції вказував, що функціональне призначення об`єкта, який звільняється від оподаткування, яким є предмет - будівля промисловості (вид нежитлової нерухомості), є фактично визначальною родовою ознакою, оскільки не є об`єктом оподаткування саме будівлі промисловості, тобто будівлі які використовуються для виготовлення промислової продукції будь-якого виду.

Встановлено, що Головне управління ДПС у Запорізькій області прийняло податкове повідомлення-рішення №0-0832, яким ОСОБА_1 нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 76836,61 грн.

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки нараховано ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що у її власності перебуває нежитлова будівля та споруди по АДРЕСА_1 , загальною площею 2630,40 кв.м. Право власності на будівлю та споруди підтверджує технічним паспортом на виробничі та адміністративні будівлі, інвентаризаційна справа № 17482 від 14.01.2019 року, виданий ТОВ «Бюро інвентаризації об`єктів».

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб,фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 12.01.2008 року, запис про проведення реєстраційної дії 0011929. Згідно витягу має класифікацію економічної діяльності 28.11 «Виробництво двигунів і турбін, крім авіаційних, автотранспортних і мотоциклетних двигунів», 28.12 «Виробництво гідравлічних та пневматичного устаткування», 28.13 «Виробництво інших помп і компресорів» тощо, основним КВЕД є 45.31 «Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів».

Згідно матеріалів справи, рішенням Мелітопольської міської ради Запорізької області № 4/1 від 25.06.2018 року «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової та нежитлової нерухомості на території м. Мелітополя Запорозької області на 2019 рік», встановлено з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової та нежитлової нерухомості. Податок встановлено як 29,211 грн. за 1 кв.м.

Позивач у своїх поясненнях вказувала, що є підприємцем, з кодом економічної діяльності 28.11, 28.12 й здійснює промислове виробництво; будівлю, яка перебуває у її власності, використовує у промисловості, для промислового виробництва.

ОСОБА_1 долучено до матеріалів справи видаткові накладні від 21 від 11.03.2014 року, № 72 від 17.06.2013 року, № РН3066 від 31.10.2013 року, специфікацію № 1 від 23.10.2013 року, якими підтверджує придбання у ТОВ «Южний Дом С» верстата горизонтального-фрезерний 6Т82Г-1-УХЛ4, ящика для інструментів, верстата вертикально-фрезерного СФ35, у ТОВ «Автотранс Україна» верстата горизонтального-фрезерного 6М82, верстата внутрішньошліфувальний універсальний 3К228А, верстат заточний, верстат фрезерний 6Р, у Приватного науково-виробничого підприємства «Кермет» верстата товарний 16К20, ящик для інструментів, верстат товарний 16К20, верстат шліфувальний 36153, стелаж. ОСОБА_1 стверджує, що придбане обладнання використовує у своїй діяльності у 2019 році. Не надає докази використання вищевказаного обладнання у промисловій діяльності, в тому числі у періоді 2019 року.

Натомість, Головне управління ДПС у Запорізькій області вказувало, що згідно баз данних та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, у власності ОСОБА_1 перебуває нежитлова будівля площею 2630,40 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Будівля не відноситься до будівель промисловості, отже не підпадає під податкову пільгу та підлягає оподаткуванню податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки

Згідно п. 266.1, п. 266.2, п. 266.3 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

Згідно абз. «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України не є об`єктом оподаткування: будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

Вищеприведена норма кореспондується з дійсною нормою на час винесення оскаржуваного податкового повідомлення рішення. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16.01.2020 року № 466-ІХ внесено зміни до абз. «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, де передбачено, що не є об`єктом оподаткування: будівлі промисловості, віднесені до групи «Будівлі промислові та склади» (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Норма пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України зводить поняття звільнення від оподаткування (не є об`єктом оподаткування) щодо будівель промисловості, виробничих корпусів, цехів, складських приміщень промислових підприємств. Для застосування такої податкової пільги об`єкти нерухомості будівлі повинні бути будівлями промисловості, наступна норма розкриває таке поняття та вказує, що до групи «Будівлі промислові та склади» (код 125) повинні відноситись будівлі згідно Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000. Також для застосування податкової пільги, об`єкти нерухомості повинні бути у володінні чи користуванні промислового підприємства, підприємця.

Згідно п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Розглядаючи вихідне поняття «промисловість», у зв`язку з яким застосовується аналізована податкова пільга, законодавець пов`язує звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не тільки і не стільки із його статусом (придатністю його застосування у виробничому промисловому циклі господарської діяльності без конкретизації видів промислового виробництва та організаційних форм у яких воно здійснюється), а й з використанням будівлі з метою провадження виробничої діяльності, тобто з використанням такої за цільовим призначенням для виготовлення промислової продукції. Встановлення законодавцем певних податкових пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як в даному випадку абз. «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, за своєю сутністю спрямоване на збалансування суспільних відносин у сфері справляння податків та мало на меті створити умови для стимулювання та зменшення податкового навантаження на тих платників податків фізичних та юридичних осіб, які є власниками певних об`єктів нерухомості, що використовуються за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва. Нормативний підхід у розумінні норми, про яку йдеться, випливає з того, що функціональне призначення об`єкта, який звільняється від оподаткування, яким є предмет - будівля промисловості (вид нежитлової нерухомості), є фактично визначальною родовою ознакою, оскільки не є об`єктом оподаткування саме будівлі промисловості, тобто будівлі, які використовуються для виготовлення промислової продукції будь-якого виду.

Суд апеляційної інстанції враховує, що ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.06.2021 року зобов`язував ОСОБА_1 надати до суду докази та підтвердження використання у 2019 році у власній промисловій діяльності придбане обладнання відповідно до видаткових накладних від 21 від 11.03.2014 року, № 72 від 17.06.2013 року, № РН3066 від 31.10.2013 року, специфікації № 1 від 23.10.2013 року, а саме: верстата горизонтального-фрезерного 6Т82Г-1-УХЛ4, ящика для інструментів, верстата вертикально-фрезерного СФ35, верстата горизонтального-фрезерного 6М82, верстата внутрішньошліфувального універсального 3К228А, верстата заточного, верстата фрезерного 6Р, верстата товарного 16К20, верстата шліфувального 36153, стелажу.

На виконання ухвали позивачем надано до суду накази ФОП ОСОБА_1 № 0512-01 від 05.12.2018 року, № 1911-01 від 19.11.2018 року, № 2311-01 від 23.11.2018 року про введення в експлуатацію основних засобів. Надано акти приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів, інвентарні картки на обладнання.

Надані докази не доводять, що нежитлова будівля та споруди по АДРЕСА_1 , загальною площею 2630,40 кв.м. використовувалась у 2019 році для промислового виробництва. На думку суду, не встановлено зв`язок наявності у власності ОСОБА_1 обладнання зі здійсненням або не здійсненням промислового виробництва; не підтверджено, що вертати, обладнання у 2019 році були розміщені у будівлі та спорудах по АДРЕСА_1 та використовувались саме ОСОБА_1 для провадження своєї промислової діяльності.

Суд приходить до висновку, що застосування абз. «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України можливе у разі, якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та інші юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з врахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (самостійне виготовлення промислової продукції будь-якого виду).

Для застосування певної податкової пільги, передбаченої абз. «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, позивач повинна бути не тільки фізичною особою-підприємцем, мати певний код КВЕД ДК 009:2010, класифікуватись за видом діяльності як виробник промисловості, мати у власності верстати, а також повинна використовувати будівлю (будівлі), щодо яких існують спірні питання щодо їх оподаткування, безпосередньо для виробництва промислових товарів, використовувати у своїй діяльності.

ОСОБА_1 окрім технічного паспорту на споруди та будівлі не надала інших доказів, що будівля площею 2630,40 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , використовується для промисловості, для виробництва промислових товарів.

При вирішені спору, суд керується правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 17.02.2020 року у справі № 820/3556/17, від 17.03.2020 року у справі № 300/261/19, від 06.04.2020 року у справі № 420/879/19, від 17.07.2020 року у справі № 440/937/19, від 21.10.2020 року у справі № 806/2686/18, від 24.12.2020 року у справі № 160/9721/18, зокрема податкова пільга застосовується у разі якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з врахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду). Встановлена нормою підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК податкова пільга має на меті стимулювання розвитку промислового виробництва, створення для цього сприятливих умов, в тому числі, фінансових. Якщо особа не здійснює промислове виробництво з використанням будівель, право на фінансове сприяння з боку держави у вигляді звільнення від сплати податку на промислові будівлі він не має.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Не передбачено повернення судових витрат у разі відмови у задоволенні позовних вимог, як і не передбачено повернення судових витрат у разі відмови у задоволенні апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 314, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року в справі №280/5344/20 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова