Справа № 460/8558/21
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 серпня 2021 року м. Рівне №460/8558/21
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом виконавчого комітету Дубенської міської ради до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

Виконавчий комітет Дубенської міської ради (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування постанови від 25.05.2021 ВП № 62362725 про накладення штрафу у розмірі 5100,00грн.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву не подав.

Позовна заява надійшла до суду 24.06.2021.

Ухвалою суду від 30.06.2021 позов залишений без руху.

26.07.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання учасники справи не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неприбуття суд не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи приписи наведеного положення права, суд здійснює розгляд справи у письмовому провадженні.

Відповідно до ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши всі обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд враховує наступне.

Щодо належного відповідача у даній справі.

Як слідує із позовної заяви, відповідачем у даній справі є відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 287 КАС України, відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Згідно із нормами ч. 1 ст. 5 Закону України від 02.02.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 2 червня 2016 року № 1403-VIII встановлено, що систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

На виконання Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Міністерством юстиції України виданий наказ № 512/5 від 02.04.2012, яким затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень.

Положенням п. 3 наведеної Інструкції встановлено, що органами державної виконавчої служби є, зокрема, відділи примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень.

Таким чином, відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), є належним відповідачем у даній справі.

По суті спору.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 24.01.2011 у справі № 22-48-2011 зобов`язано Виконавчий комітет Дубенської міської ради надати ОСОБА_1 позачергово жиле приміщення, яке відповідає санітарним та технічним нормам та вимогам ст.50 ЖК України.

23.08.2011 Дубенським міськрайонним судом видано виконавчий лист у даній цивільній справі.

30.12.2011 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області Дудкою І.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 30887633 з виконання вказаного виконавчого листа.

07.05.2012 Дубенським міськрайонним судом винесено ухвалу про відстрочення виконання рішення апеляційного суду Рівненської області від 24.01.2011 у справі № 22-48-2011 до завершення будівництва будинку АДРЕСА_1 .

Також судом встановлено, що за межами примусового виконання, виконавчий комітет Дубенської міської ради вчиняв дії з метою виконання рішення суду, зокрема, листом № 1770/05-02-18/16 від 20.04.2016 пропонував ОСОБА_1 житлове приміщення по АДРЕСА_2 . 28.04.2016 ОСОБА_1 відмовилась від вказаної пропозиції.

07.06.2021 виконавчий комітет Дубенської міської ради отримав постанову відповідача про накладення штрафу від 25.05.2021 у ВП № 62362725, за змістом якої за невиконання рішення суду на нього, як на боржника, накладено штрафі у розмірі 5100грн.

Відповідач вимог ухвали суду від 26.07.2021 не виконав, матеріалів виконавчого провадження № 62362725 (його копії) не надав.

За даними, що містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження, стан виконавчого провадження № 62362725: «відкрито», а у переліку постанов державного виконавця міститься лише постанова про відкриття виконавчого провадження від 17.06.2020.

Вирішуючи даний спір, суд зважає на таке.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 02.02.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

За визначенням статті 1 Закону № 1404, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону № 1404, зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною третьою статті 63 Закону № 1404 встановлено, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

За приписами ст. 75 Закону № 1404, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу викладеної норми слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього. При цьому, виконавець у кожному випадку перед прийняттям рішення в порядку ст. 63 Закону № 1404 зобов`язаний перевірити виконання рішення боржником.

Судом встановлено, що застосовуючи до боржника заходи відповідальності, державний виконавець не врахував, що штраф за невиконання рішення суду накладається лише у випадку його невиконання без поважних причин. Відповідач не тільки не встановив причини, через які рішення суду боржником не виконано, але й не з`ясував їх поважності. В постанові про накладення штрафу державний виконавець не зазначив обставини, про які повідомив йому боржник, як про такі, що перешкоджають виконанню, і, відповідно, не надав їм жодної оцінки.

Слід зазначити, що невиконання судового рішення щодо ненадання житла за його відсутності не може вважатися не виконанням судового рішення без поважних причин. А накладення штрафу, в такому випадку, жодним чином не захищає право особи на отримання житлового приміщення.

Окремо слід зауважити, що за правилами пункту 6 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 35 цього ж Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.

Після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову (ч. 5).

За правилами п. 8 ч. 1 ст. 37 даного Закону, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася.

Як встановлено судом, 17.06.2020 постановою відповідача відкрито виконавче провадження № 62362725, а 25.02.2021 року згідно постанови, накладений штраф за невиконання рішення суду без поважних причин. Однак, докази того, що завершено будівництво будинку АДРЕСА_1 , відсутні.

Таким чином суд уважає, що відповідачем, при прийнятті постанови про накладення штрафу від 25.05.2021 у ВП № 62362725, порушений порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, встановлений статтею 63 Закону № 1404.

За наведених обставин, сукупність зібраних у справі доказів доводить, що оскаржувана постанова відповідача не відповідає критеріям правомірності та обґрунтованості, у зв`язку з чим є протиправною.

Стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме: бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, тому належать до задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2270грн, сплачена відповідно до розрахункового документа № 339 від 12.07.2021.

Враховуючи те, що відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) є структурним підрозділом Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), судові витрати зі сплати судового збору за подання даного позову в сумі 2270грн необхідно стягнути саме за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову від 25 травня 2021 року у ВП № 62362725 про накладення штрафу на виконавчий комітет Дубенської міської ради в розмірі 5100грн, винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Токарець Тетяною Сергіївною.

Стягнути на користь виконавчого комітету Дубенської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (79000, місто Львів, пл. Шашкевича, 1, ), судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - виконавчий комітет Дубенської міської ради (35603, Рівненська обл., м. Дубно, вул. Замкова, 4, );

2) відповідач - відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Замкова, 29, ).

Суддя Т.О. Комшелюк