Справа № 520/2095/21
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Старосєльцева О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 р. Справа № 520/2095/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2021, по справі № 520/2095/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМИТРОВИЧ"

до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України , Державної податкової служби України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ДМИТРОВИЧ" звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення комісії регіонального рівня Головного управління ДПС України у Харківській області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: № 2131494/41220467 від 12.11.2020, з відмовою у реєстрації податкової накладної № 33 від 26.10.2020; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 33 від 26.10.2020.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 2131494/41220467 від 12.11.2020.

Зобов`язано Державну податкову службу України здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних виписаної ТОВ "ДМИТРОВИЧ" податкової накладної від 26.10.2020 № 33.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на користь ТОВ "ДМИТРОВИЧ" частину судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Головне управління ДПС у Харківській області не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, у якій просив скасувати додаткове рішення, прийняти нове, яким відмовити ТОВ "ДМИТРОВИЧ" у задоволенні заяви про стягнення судових витрат.

В обґрунтування апеляційної скарги заявником, зокрема вказано, що заявлені до відшкодування суми не відповідають складності справи, не є пропорційними до предмета спору щодо скасування рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Положеннями п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Крім того колегія суддів звертає увагу на положення ч. 6 та ч. 7 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до яких, визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У ході судового розгляду встановлено, що 15.12.2020 між ТОВ "ДМИТРОВИЧ" та Адвокатським Бюро «Юлії Крат» в особі керуючого Крат Ю.М. укладений договір про надання правової (правничої) допомоги № 1512/20.

Відповідною додатковою угодою № 2 від 04.02.2021 сторони погодили розмір та порядок сплати гонорару Адвоката за надання правової (правничої) допомоги, пов`язаної із супроводження судової справи щодо визнання протиправним і скасування рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 2131494/41220467 від 12.11.2020 та зобов`язання Державної податкової служби України здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних виписаної ТОВ "ДМИТРОВИЧ" податкової накладної від 26.10.2020 № 33, розмір якої складає 15000 грн.

Згідно з актом приймання-передачі робіт-послуг № 2 від 13.04.2021 адвокатом надано наступні послуги:

- перша консультація щодо можливості судового оскарження, подальші консультації щодо ходу розгляду судової справи з кількістю витраченого часу - 2 год.;

- збір та вивчення необхідних документів для підготування позовної заяви з кількістю витраченого часу - 3 год.;

- підготування позовної заяви з кількістю витраченого часу - 6 год.;

- моніторинг стану розгляду судової справи та інформування клієнта з кількістю витраченого часу - 1 год.,

- всього - 12 год. на загальну суму 15000 грн.

Оплата вартості наданих послуг здійснена відповідно до рахунку № 01/04 від 13.04.2021.

Так, при визначенні суми відшкодування суд враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо, - є неспівмірним.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що частина витрат у зв`язку із наданими послугами не підлягає відшкодуванню з огляду на наступне.

Такі послуги як перша консультація щодо можливості судового оскарження, подальші консультації щодо ходу розгляду судової справи, збір та вивчення необхідних документів для підготування позовної заяви, підготування позовної заяви за своїм змістом є складовими єдиного процесу щодо підготовки та складення адміністративного позову.

Також, вирішуючи питання відшкодування витрат, пов`язаних із моніторингом стану розгляду судової справи та інформування клієнта, колегія суддів виходить з критерію необхідності та дійсності наданих послуг із урахуванням того юридичного результату для сторони по справі, що був досягнутий за наслідком таких послуг чи дій.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що положеннями КАС України визначений процесуальний механізм повідомлення учасників справи про рух справи, прийняті судом процесуальні рішення, зокрема шляхом направлення їх копій рекомендованим листом з повідомленням про вручення або в електронній формі у порядку, визначеному законом, у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси.

Отже, колегія суддів не знаходить підстав для відшкодування витрат, що були пов`язані із наданням наведених вище послуг.

Доводи відповідача ґрунтуються на твердженні щодо неспівмірності заявлених до відшкодування сум складності справи, оскільки визначена сума 20000 грн. не є пропорційною до предмета спору щодо скасування рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Вказані доводи податкового органу частково знайшли підтвердження у оскаржуваному додатковому рішенні суду першої інстанції, з чим також погоджується колегія суддів, та зазначає, що врахуючи суть спірних правовідносин, оскарження позивачем рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відмову в реєстрації податкової накладної від 26.10.2020 № 33 на суму 1790000,00 грн., з яких ПДВ 29833,33 грн., обсяг підготовлених адвокатом процесуальних документів з урахуванням наведеного в них обґрунтування, доведеним та співмірним розміром витрат на правничу допомогу є сума 4000 грн.

В іншій частині доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 по справі № 520/2095/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов Г.Є. Бершов