Справа № 643/7317/21
Суддя: Тимош О. М.
Дата ухвалення: 2021-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/7317/21
Провадження № 2-а/643/126/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2021

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Тимош О.М,

за участю секретаря судового засідання Холод К.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Трубчанінова С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

У квітні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДПО18 №639505 від 17.04.2021 за ч.8 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо позивача - закрити.

Позовні вимоги мотивував тим, що він не погоджується із оскаржуваною постановою. Позивач зазначає, що в порушення вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України 07.11.2015 №1395, працівник патрульної поліції не склав протокол про адміністративне правопорушення, а одразу виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення на позивача штрафу. Не складення відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення не дало позивачу можливості висловити свою незгоду із винуватістю у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки ніде крім протоколу таку позицію позивач зафіксувати не зміг би, пояснень у позивача не відбиралося. В постанові ніяким чином пояснення позивача не відображені.

Позивач вважає, що винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності безпосередньо на місці вчинення правопорушення, а не за місцем знаходження відповідного органу, без складення протоколу та без надання часу на реалізацію відповідних прав, є порушенням права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та є безумовною підставою для скасування , як такої, що винесена з порушенням встановленого порядку.

Накладення штрафу за постановою, на думку позивача, здійснено з порушенням вимог меморандуму між громадською організацією «Авто Євро Сила» і міністром МВС про не притягнення до відповідальності власників автомобілів на європейській реєстрації до прийняття Закону про доступне розмитнення. Позивач зазначає, що Кабінет Міністрів України пообіцяв розглянути законопроекти про спрощення умов ввезення на митну територію України транспортних засобів та приведення умов оподаткування до загального режиму акцизних зборів Європейського Союзу №2342 та про внесення змін до Митного Кодексу щодо тимчасового зупинення застосування штрафних санкцій за порушення порядку введення транспортних засобів на митну територію України №2345. Фактично закон був прийнятий лише 18.02.2021, але позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності. Позивач розраховував на виконання вказаного меморандуму.

Також позивач зауважує, що інспектором поліції при складенні оскаржуваної постанови були використані дані, право на отримання яких не надано органам патрульної поліції, порядок обміну та використання такої інформації законодавчо не врегульований (інформація з митних баз даних, яка як стверджує позивач є інформацією з обмеженим доступом). Позивач з такими даними не був ознайомлений, постанови винесена без належних та допустимих доказів по справі.

В п.7 постанови зазначено, що до постанови додається відеозапис з нагрудної камери ХА02145, який на думку позивача не може вважатися належним доказом.

Відповідачем у строк встановлений судом подано відзив на позовну заяву, якій надійшов до суду 26.05.2021. У відзиві відповідач просив позовну заяву залишити без задоволення, а постанову без змін. У відзиві зазначено, що позивачу під час розгляду справи були роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП. Жодних клопотань при розгляді справи заявлено не було. За результатами встановлення факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, поліцейським розглянуто справу та накладено адміністративне стягнення. Зазначені обставини зафіксовані на портативний відеореєстратор працівника патрульної поліції. Відповідач зазначив, що у даній категорії справ протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Посилаючись на ст.14,16,31 Закону України «Про дорожній рух» та ст.380 МК України, зазначили, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно особами, які ввезли зазначені транспортні засоби в України, для їхніх особистих потреб та не можуть бути передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Виявивши порушення зазначених норм позивачем, поліцейські зобов`язані були відкрити адміністративне провадження у справі стосовно водія транспортного засобу, щодо якого порушено обмеження встановлені Митним Кодексом України, якщо це передбачено законом.

Також відповідач зауважив, що факт вчинення правопорушення підтверджується відеоматеріалами з портативних відеореєстраторів та відомостями з бази даних Національної поліції. Було встановлено, що станом на 17.04.2021 визначений законодавством термін перебування зазначеного авто до 1 року було порушено, автомобілем користується, експлуатує особа, яка не ввозила його на митну територію України і не поміщувала у митний режим.

Стосовно посилання позивача не меморандум зазначають, що він не може відтермінувати дію закону.

27.04.2021 ухвалою судді позов було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

05.05.2021 до суду надійшло на виконання ухвали про залишення позову без руху заява.

06.05.2021 ухвалою судді провадження у справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, додатково зазначив, що не перебував за кермом автомобіля, передав право керування іншій особі своєму знайомому, сам сидів поряд, на пасажирському сидінні.

Представник позивача просив позов задовольнити, наполягав на незаконності постанови.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що свідчить витяг з кур`єрського журналу .

За таких обставин, суд вирішує адміністративну справу згідно з вимогами п.1 ч.3 ст.205 КАС України, відповідно до якої якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, вислухавши доводи позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 №639505 від 17.04.2021, винесеною інспектором взводу 1 роти 3 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Новицьким А.В., на позивача ОСОБА_1 за ч.8 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500,00 грн. В даній постанові зазначено, що 17.04.2021 о 15 годині 58 хвилин в Харківській області М-03 4,71 км водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volvo V40 номерний знак НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонний червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 (е) ПДР та порушив обмеження, встановлені Митним кодексом України: порушено строки його тимчасового ввезення на митну територію України строком до 1 року, згідно ІПНП транспортний засіб ввезено 03.06.2017 DICANABALAN GOWTHAM та транспортний засіб використовувався водієм ОСОБА_1 , який не ввозив його на митну територію України, чим порушено ст.380 МК України, ст.16,31 Закону України «Про дорожній рух» та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.8 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП.

Переглядом відеозапису з портативного відеореєстратора працівника патрульної поліції встановлено, що позивачеві було роз`яснено права, будь яких заперечень при розгляді справи позивач щодо вчинення ним адміністративних правопорушень не виказував.

Постанова отримана позивачем в той же день 17.04.2021 , 23.04.2021 в межах строків, передбачених законодавством постанова оскаржена шляхом подання позову до суду.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.222 КУпАП органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення серед іншого за ч.8 ст. 121, ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Суд вважає неспроможним аргумент позивача про те, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.8 ст.121 КУпАП, не відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Посилання позивача на те, що в порушення вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України 07.11.2015 №1395, працівник патрульної поліції не склав протокол про адміністративне правопорушення, судом також не приймається оскільки інструкція, на яку посилається позивач була затверджена 07.11.2015, в той час як частиною 8 стаття 121 КУпАП була доповнена Законом України «Про внесення змін до Митного Кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» №2612-VІІІ від 08.11.2018.

Тому у даній категорій справ протокол про адміністративне правопорушення не складається у відповідності до положень ч.2, ч.5 ст.258 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч.8 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Відповідно до ч.4 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України інших транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.

Транспортні засоби, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД, та причепи до них, що класифікуються за товарною позицією 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які ввозяться громадянами-резидентами у зв`язку з виконанням своїх обов`язків за укладеними трудовими договорами з підприємствами-нерезидентами, що підтверджується документами відповідних компетентних органів країни реєстрації підприємства-нерезидента, для цілей цього Кодексу вважаються транспортними засобами особистого користування. Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України таких транспортних засобів дозволяється на строк до 10 діб за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу.

Строки, передбачені абзацами першим, другим, третім та п`ятим цієї частини, можуть бути продовжені митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, їх складові частини і комплектуючі вироби, що ввозяться на територію України, підлягають перевірці на відповідність обов`язковим вимогам або повинні мати сертифікат, виданий уповноваженим на це Секретаріатом ЄЕК ООН Адміністративним органом по сертифікації дорожніх транспортних засобів.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи.

Щодо порушення вимог меморандуму між громадською організацією «Авто Євро Сила» і міністром МВС про не притягнення до відповідальності власників автомобілів на європейській реєстрації до прийняття закону про доступне розмитнення.

За посиланням, зазначеним позивачем як посилання на вказаний меморандум зазначено «Сторінка, яку ви шукаєте, має іншу адресу або видалена».

При цьому суд зауважує, що відповідальність за порушення строків тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України строком до 1 року користування транспортним засобом водієм, який не ввозив його на митну територію України, встановлена законом, чинним на час ухвалення постанови, та може бути скасована виключно законом.

Не приймається до уваги також аргумент позивача про використанні інспектором поліції даних, право на отримання яких не надано органам патрульної поліції. Таке посилання відповідача спростовується положеннями Закону України «Про Національну поліцію»: поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (ст.23); поліція має безпосередній оперативний доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади за обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних" (ст.27); поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту (ст.35).

Крім того, позивача постановою, що оскаржується, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП (проїзд перехрестя на заборонний червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 (е) ПДР), проте позивачем не спростовано вчинення зазначеного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд не приймає до уваги аргумент позивач відносно того, що він не керував автомобілем, оскільки з відеозапису портативного відеореєстратора працівника патрульної поліції вбачається, що позивач не заперечував факт керування ним автомобілем Volvo V40 номерний знак НОМЕР_1 , який був придбаний ним у невідомої особи та перебував у його користуванні. Враховуючи, що інформація щодо керування автомобілем під час зупинки поліцейськими іншою особою, не була зазначена в обґрунтуванні позову, відсутність підтвердження даних відомостей на відеозаписі, суд сприймає ці відомості як намагання позивача уникнути відповідальності.

Отже судом встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення ч.8 ст.121 КУпАП (порушено строки тимчасового ввезення транспортного засобу Volvo V40 номерний знак НОМЕР_1 ; який передано у користування позивачу ОСОБА_1 , який не ввозив його на митну територію України), тому суд вважає правомірним складання постанови про адміністративне правопорушення та наявності в діях особи (позивача у справі) складу правопорушення, передбаченого ч.8 ст.121 КУпАП.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладені приписи законодавства, суд дійшов висновку про залишення без змін постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДПО18 №639505 від 17.04.2021 за ч.8 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП щодо ОСОБА_1 , а позовна заява підлягає залишенню без задоволення.

Оскільки суд залишає позовні вимоги без задоволення, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.2,5,8,9,12,77,241-243,246,255,268,269,286 КАС України, ст.7,9,222, 247, 251, 258, 268, 276,280, 283, 287, 288 КУпАП,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Московський районний суд м.Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, адреса місцезнаходження: 61033, м.Харків, вул.Шевченка, 315А, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України невідомий.

Суддя О.М.Тимош