Справа № 440/3578/21
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 р. Справа № 440/3578/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Ігнатьєвої К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.06.2021, суддя Є.Б. Супрун, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039 по справі № 440/3578/21

за позовом ОСОБА_1

до Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) третя особа 3 територіальний Одеський вузол урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа, 3 територіальний Одеський вузол урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, в якому, з урахуванням уточнень, просив суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №64862686 по примусовому виконанню рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 у справі №440/820/20 в частині стягнення на його користь із 3 Територіального Одеського вузла урядового зв`язку державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України грошових коштів у сумі 14 234,89 грн та зобов`язати відповідача вчинити дії на примусове виконання цього рішення, відновивши виконавче провадження №64862686.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, апелянт зазначає про неврахування судом першої інстанції тієї обставини, що державний виконавець не вчинив належних дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду, не перевірив усіх обставин наявності у боржника заборгованості перед позивачем у розмірі 14 234,89 грн та розміру виплаченої суми боржником, не взяв розрахунки ОСОБА_1 до уваги.

Третьою особою, 3 територіальним Одеським вузлом урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2021 у справі №440/820/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до 3 Територіального Одеського вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність 3 Територіального Одеського вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, що полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 31.12.2018.

Зобов`язано 3 Територіальний Одеський вузол урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 31.12.2018.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На примусове виконання судового рішення Полтавським окружним адміністративним судом 26.02.2021 було видано виконавчий лист №440/820/20, який разом із заявою стягувача про примусове виконання судового рішення надійшов до Миргородського МВДВС 17.03.2021 (а.с. 27-30).

У заяві ОСОБА_1 просив прийняти до виконання виконавчий лист №440/820/20 від 21.04.2020, виданий Полтавським окружним адміністративним судом, стягнути із 3 ТВУЗ Держспецзв`язку заборгованість в розмірі 15 008,50 грн, яку самостійно розрахував виходячи з даних, зазначених у довідці про грошове забезпечення ОСОБА_1 від 27.02.2020 №6 (а.с. 31).

На підставі поданої заяви 18.03.2021 головним державним виконавцем Миргородського МВДВС Мальченко Т.О. в рамках виконавчого провадження №64862686 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа (а.с. 34).

Одночасно, 18.03.2021, державний виконавець виніс постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на загальну суму 160,00 грн (а.с. 35).

Листом від 19.03.2021 3 ТВУЗ Держспецзв`язку повідомив начальника Миргородського МВДВС про добровільне виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 у справі №440/820/20 до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (оплата пройшла 15.05.2020, про що свідчить штамп Державної казначейської служби України), у зв`язку з чим боржник просив закінчити виконавче провадження №64862686 (а.с. 36).

До заяви 3 ТВУЗ Держспецзв`язку було додано платіжне доручення №399 від 14.05.2020, яким підтверджено факт зарахування грошової компенсації військовослужбовцю за невикористання додаткової відпустки учаснику бойових дій у травні 2020 року ОСОБА_1 з відміткою Державної казначейської служби України "оплачено" 15.05.2021 та розрахунок такої грошової компенсації (а.с. 37-38).

Враховуючи викладене, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" в рамках виконавчого провадження №.03.2021 головним державним виконавцем Миргородського МВДВС Мальченко Т.О. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с. 41).

Вважаючи, що державним виконавцем фактично вчинено бездіяльність щодо не проведення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №64862686 по примусовому виконанню рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 у справі №440/820/20 в частині стягнення на його користь із боржника грошових коштів у сумі 14 234,89 грн, та не погоджуючись із постановою відповідача про закінчення виконавчого провадження від 23.03.2021, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи рішення про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням боржником рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 у справі №440/820/20, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VІІІ передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Як визначено частинами першою та другою статті 63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

У ході судового розгляду встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_1 від 17.03.2021 головним державним виконавцем у строк передбачений ч. 5 ст. 26 Закону №1404-VIII 18.03.2021 відкрито виконавче провадження №64862686.

Також судом встановлено, що борожник, 3 ТВУЗ Держспецзв`язку, своїм листом-заявою від 19.03.2021 за вх №2496/8 та доданим до нього розрахунком грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій і платіжним дорученням №399 від 14.05.2020 повідомив начальника Миргородського МВДВС про факт виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 у справі №440/820/20 (а.с. 36-38).

З наявного в матеріалах справи платіжного доручення №399 від 14.05.2020 вбачається, що 15.05.2020 відбулося зарахування Державною казначейською службою України грошової компенсації військовослужбовцю за невикористані дні додаткової відпустки учаснику бойових дій у травні 2020 року ОСОБА_1 в сумі 18 873,61 грн, про що свідчить відмітка "оплачено" 15.05.2020 (а.с. 37).

Таким чином, вказані обставини свідчать на користь висновку про фактичне виконання боржником рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 у справі №440/820/20 ще до моменту пред`явлення ОСОБА_1 виконавчого листа до примусового виконання в Миргородський МВДВС.

У зв`язку із встановленим фактом виконання рішення суду у добровільному порядку головним державним виконавцем Миргородського МВДВС обґрунтовано прийнято рішення щодо закінчення виконавчого провадження №64862686, про що 23.03.2021 винесено відповідну постанову (а.с. 59).

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності рішення держаного виконавця про закінчення виконавчого провадження, приймаючи яке відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги, що в межах спірного виконавчого провадження відповідач не вчинив належних дій, спрямованих на виконання рішення суду, оскільки не перевірив факту такого виконання, не встановив суми коштів, яка насправді підлягала стягненню із 3 ТВУЗ Держспецзв`язку на користь ОСОБА_1 .

Так, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2021 у справі №440/820/20, за яким позивач ініціював примусове виконання, зобов`язано 3 ТВУЗ Держспецзв`язку нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 31 грудня 2018 року.

Зі змісту резолютивної частини судового рішення встановлено, що вказане рішення є таким, що містить зобов`язальний характер, оскільки на 3 ТВУЗ Держспецзв`язку судом покладено обов`язок вчинити дії по нарахуванню та виплаті грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік. При цьому, судом не визначено конкретної суми, яку боржник має виплатити на користь стягувача, оскільки повноваження щодо нарахування грошової компенсації відносяться до виключної компетенції 3 ТВУЗ Держспецзв`язку.

Крім того, колегія суддів зазначає, що державний виконавець, здійснюючи заходи щодо примусового виконання рішення суду, не вправі самостійно визначати суми, які належать до виплати боржнику, оскільки такі не визначені судом, так як це дискреційні повноваження боржника.

Як вже зазначено колегією суддів, 3 ТВУЗ Держспецзв`язку нараховано та виплачено на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік у сумі 18 873,61 грн, що підтверджується дослідженими судом доказами.

Таким чином, доводи позивача про протиправну бездіяльність державної виконавчої служби в даних спірних відносинах є безпідставними.

За викладених обставин, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 по справі № 440/3578/21 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.В. Катунов
Судді Г.Є. Бершов І.М. Ральченко