Справа № 380/2411/21
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року справа №380/2411/21

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Василько А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу № 380/2411/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив:

- Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 12.01.2021р. у зарахуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до загального страхового стажу періоду роботи охоронником в ДП «Ефорт 5» та ДП «ЕФОРТ 25» ЗАТ «Агенство економічної безпеки «ЕФОРТ» з 02.02.2007 року по 26.02.2008 року включно;

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до загального страхового стажу період роботи охоронником в ДП «Ефорт 5» та ДП «ЕФОРТ 25» ЗАТ «Агенство економічної безпеки «ЕФОРТ» з 02.02.2007 року по 26.02.2008 року включно;

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області внести відповідні зміни в Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме доповнити такий відомостями про страховий стаж ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період роботи з 02.02.2007 року по 26.02.2008 року включно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.02.2007 року позивач ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на посаду охоронника 2-ї категорії в ДП «Ефорт-5» ЗАТ «Агенство економічної безпеки «ЕФОРТ». 31.03.2007 року звільнений по переводу в ДП «Ефорт 25» ЗАТ АЕБ «ЕФОРТ». 01.04.2007 року прийнятий по переводу на посаду охоронника 1-ої категорії ДП «ЕФОРТ-25» ЗАТ АЕБ «ЕФОРТ». 26.02.2008 року звільнений з роботи за угодою сторін.

Тобто, починаючи з 02.02.2007 року по 26.02.2008 року позивач ОСОБА_1 постійно працював охоронником 2-ої категорії у ДП «Ефорт-5» та охоронником 1-ої категорії у ДП «Ефорт 25» ЗАТ «Агенство економічної безпеки ЕФОРТ», що підтверджується записами у трудовій книжці.

Звернувшись до Мостиського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області позивач отримав виписку з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та індивідуальні відомості про себе, як застраховану особу про свій трудовий та страховий стаж та виявив, що йому не зараховано до страхового стажу 16 днів у лютому 2007 року, період з березня 2007 року по січень 2008 року, а також 22 дні за лютий 2008 року, тоді як у вищевказаний період він постійно працював охоронником в ДП «Ефорт 5» та ДП «ЕФОРТ 25» ЗАТ «Агенство економічної безпеки ЕФОРТ», що підтверджується записами у трудовій книжці.

16.12.2020 року позивач звернувся із письмовою заявою до відділу обслуговування громадян №12 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якій просив зарахувати до його страхового стажу період роботи охоронником в ДП «Ефорт 5» та ДП «ЕФОРТ 25» ЗАТ «Агенство економічної безпеки «ЕФОРТ» з 02.02.2007 року по 26.02.2008 року включно та внести відповідні зміни в Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема доповнити такий відомостями про його страховий (трудовий) стаж в період роботи з 02.02.2007 року по 26.02.2008 року включно.

15.01.2021 року позивач отримав повідомлення за №257-9501/Б-57/8-1300/21 від 12.01.2021 року про відмову в добровільному порядку зарахувати йому період роботи в ДП «Ефорт 5» та ДП «ЕФОРТ 25» ЗАТ «Агенство економічної безпеки «ЕФОРТ» з 02.02.2007 року по 26.02.2008 року включно до загального страхового стажу у зв`язку із несплатою підприємством-страхувальником за період з лютого 2007 року по лютий 2008 року страхових внесків на фонд оплати праці за застрахованих осіб.

Вищевказана відмова відповідача на думку позивача є протиправною та такою, що суперечить чинному законодавству України.

Страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Контроль за достовірністю поданих страхувальниками і застрахованими особами відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку здійснюють органи Пенсійного фонду.

Пенсійний фонд відповідно до покладених на нього завдань формує та веде реєстр застрахованих осіб Державного реєстру, здійснює заходи щодо надання інформації з Державного реєстру відповідно до цього Закону, здійснює контроль, у тому числі спільно з органами доходів і зборів, за достовірністю відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

На думку позивача обов`язок щодо своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати страхового внеску, ведення обліку виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком покладено на платника єдиного внеску - підприємство-страхувальника, а контролюючі функції на органи Пенсійного фонду України.

Відмова відповідача зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу періоду роботи в ДП «Ефорт 5» та ДП «ЕФОРТ 25» ЗАТ «Агенство економічної безпеки «ЕФОРТ» з 02.02.2007 року по 26.02.2008 року включно та внести відповідні зміни в Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування є протиправною, і такою, що порушує конституційне право позивача на соціальний захист та позбавляє його пенсійного стажу, що є неприпустимим.

Позивач та його представник в судових засіданнях позовні вимоги підтримали, надали суду додаткові пояснення та докази, просили позов задоволити повністю.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою від 16.12.2020 року в якій просив зарахувати до його страхового стажу період роботи охоронником в ДП «Ефорт-5» та ДП «Ефорт-25» ЗАТ «Агенство економічної безпеки «Ефорт»» з 02.02.2007 по 26.02.2008 включно та внести відповідні зміни в Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, на що відповідачем надано роз`яснення від 12.01.2021 № 257-9501/Б-57/8-1300/21, що оскільки вищезгаданими підприємствами не нараховувались та не сплачувались страхові внески на фонд оплати праці, відтак даний період не може бути зарахований до страхового стажу позивача.

В реєстрі застрахованих осіб на ОСОБА_1 є інформація про нараховану заробітну плату по Дочірному підприємству «ЕФОРТ-5» ЗАТ «Агенство економічної безпеки «ЕФОРТ» () за лютий-березень 2007 року, по Дочірному підприємству «ЕФОРТ-25» ЗАТ «Агенство економічної безпеки «ЕФОРТ» () за період з квітня 2007 року по лютий 2008 року.

У звітності «Розрахунки суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», поданої зазначеними підприємствами відповідно до інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою правління Пенсійного фонду від 19.12.2003 № 21-1 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663, за період з лютого 2007 року по лютий 2008 року у рядку 2 - «Фактичні витрати на оплату праці, суми перших п`яти днів тимчасової непрацездатності та суми допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю та суші доходу, що розподіляються між членами колективних, орендних підприємств, сільськогосподарських кооперативів, фермерських господарств, на які нараховуються внески, усього» та у рядку 3 - «Нараховано, усього (33,2%)» проставлено 0,00 грн., а отже страхові внески на фактичні витрати на оплату праці не нараховано та не сплачено, що підтверджується карткою особового рахунку страхувальника юридичної особи - 32%, 4%, 42% або фізичної особи, яка має найманих працівників.

Щодо посилання позивача на наявність записів в трудовій книжці, які на його думку можуть свідчити про те, що у спірний період позивач перебував у трудових відносинах з ДП «Ефорт-5» та ДП «Ефорт-25» ЗАТ «Агенство економічної безпеки «ЕФОРТ», відповідач зазначає, що відповідно до чинного законодавства, за періоди роботи після 01.01.2004 до страхового стажу зараховуються лише ті періоди діяльності, за які сплачені страхові внески.

Враховуючи зазначене, підстав для зарахування періодів трудової діяльності осіб до страхового стажу, у разі якщо суми страхових внесків не нараховувалися за відповідні періоди та не сплачувалися, немає.

Також відповідач зазначає, що станом на даний час позивач, ще не досяг пенсійного віку передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно за призначенням пенсії він не звертався, рішення про відмову в призначенні пенсії, зарахування/ не зарахування спірного періоду діяльності позивача на підприємствах ДП «Ефорт-5» та ДП «Ефорт-25» Головним управлінням не приймалося.

Записи у трудовій книжці про трудову діяльність працівника, що підтверджують трудовий стаж, не завжди відповідають його фактичному страховому стажу. Як вже зазначалось вище, лише до 01.01.2004 трудовий стаж зараховується як страховий.

Питання про зарахування до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 02.02.2007 по 26.02.2008 на підприємствах ДП «Ефорт-5» та ДП «Ефорт-25», повинно вирішуватись позивачем шляхом подання позовних вимог безпосередньо до вищеозначених роботодавців, оскільки таке зарахування, можливе лише після подання даними підприємствами до органів Пенсійного фонду корегуючої звітності за цей період та повної сплати страхових внесків на фонд; оплати праці найманих працівників в порядку визначеному чинним законодавством.

Внесення будь яких змін в Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема за судовим рішенням, законодавством не передбачено.

За період з лютого 2007 року по лютий 2008 включно, вище означеними підприємствами, не нараховано та не сплачено страхові внески на фонд оплати праці, відтак зарахувати спірний період до страхового стажу ОСОБА_1 із внесенням відповідних змін в Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, не вбачається можливим, оскільки це суперечить вищенаведеним законодавчим нормам, а отже на думку відповідача є достатньо підстав вважати, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення, так як є необґрунтованими, заявлені до неналежного відповідача та не відповідають нормам чинного законодавства.

Представник відповідача в судовому засідання позовні вимоги заперечила, надала суду додаткові докази та документи, просила суд в задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 26 лютого 2021 року у даній справі було відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Ухвалою судді від 19.04.2021 року розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження.

Судом встановлені наступні обставини:

16.12.2020 року позивач звернувся із письмовою заявою до відділу обслуговування громадян №12 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якій просив:

« 02.02.2007 року я був прийнятий на роботу на посаду охоронника 2-ї категорії в ДП «Ефорт-5» ЗАТ «Агенство економічної безпеки «ЕФОРТ». 31.03.2007 року звільнений Что переводу в ДП «Ефорт 25» ЗАТ АЕБ «ЕФОРТ». 01.04.2007 року прийнятий по переводу на посаду охоронника 1-ої категорії ДП «ЕФОРТ-25» ЗАТ АЕБ «ЕФОРТ». 26.02.2008 року звільнений з робота за угодою сторін.

Тобто, починаючи з 02.02.2007 року по 26.02.2008 року я постійно працював охоронником 2-ої категорії у ДП «Ефорт-5» та охоронником 1-ої категорії у ДП «Ефорт 25» ЗАТ «Агенство економічної безпеки ЕФОРТ», що підтверджується записами у трудовій книжці.

Звернувшись в лютому 2020 року до Мостиського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області я отримав виписку з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та індивідуальні відомості про себе, як застраховану особу про свій трудовий та страховий стаж та виявив, що мені не зараховано до страхового стажу 16 днів у лютому 2007 року, період з березня 2007 року по січень 2008 року, а також 22 дні за лютий 2008 року, тоді як у вищевказаний період я постійно працював охоронником в ДП ДП «ЕФОРТ 25» ЗАТ «Агенство економічної підтверджується записами у трудовій книжці.

Відповідно до положень ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

За вимогами ч.ч. 1, 2 ст.24 статті 24 Закону №1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок: Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За змістом ст.20 Закону № 1058-ІV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до ст.106 Закону № 1058-ІV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Згідно п.9 ч.2 ст.64 Закону №1058-1V, контроль за достовірністю поданих страхувальниками і застрахованими особами відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку здійснюють органи Пенсійного фонду.

У відповідності до вимог от. 12-1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010, Пенсійний фонд відповідно до. покладених на нього завдань формує та веде реєстр застрахованих осіб Державного реєстру, здійснює заходи щодо надання інформації з Державного реєстру відповідно до цього Закону, здійснює контроль, у тому числі спільно з органами доходів і зборів, за достовірністю відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Системний аналіз наведених вище норм Закону свідчить про те, що обов`язок щодо своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного соціального внеску, ведення обліку виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком покладено на платника єдиного внеску -підприємство-страхувальника, а контролюючі функції на органи Пенсійного фонду України.

Отже, контроль за своєчасним та в повному обсязі нарахуванням і сплатою ДП «Ефорт 5» та ДП Ефорт 25» ЗАТ «Агенство Економічної безпеки ЕФОРТ» страхових внесків у період з лютого 2007 року по лютий 2008 року включно, де я працював охоронником, повинні були здійснювати органи Пенсійного фонду, а за несплату таких винних осіб мали притягнути до відповідальності встановленої Законом.

Наведене вище свідчить, що не сплата підприємством-страхувальником, - ДП «Ефорт 5» та ДП Ефорт 25» ЗАТ «Агенство Економічної безпеки ЕФОРТ» у період з 02 лютого 2007 року по 26 лютого 2008 року включно єдиного соціального внеску за мене до Пенсійного фонду, жодним чином не може слугувати підставою для не зарахування до мого страхового стажу цього періоду роботи, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, де я працював і несплата таких внесків мала місце не з моєї вини.

Таким чином, я не повинен відповідати за неналежне виконання ДП «Ефорт 5» та ДП «Ефорт 25» З AT «Агенство Економічної безпеки «ЕФОРТ» свого обов`язку щодо, сплати страхових внесків, а органами Пенсійного фонду контролю за підприємством-страхувальником щодо своєчасного і в повному обсязі сплатою страхових внесків.

Тому невиконання підприємством-страхувальником обов`язку щодо сплати єдиного соціального внеску жодним чином не може бути підставою для не зарахування до мого страхового стажу періоду роботи з 02 лютого 2007 року по 26 лютого 2008 року включно.

Те, що обов`язок щодо сплати страхових внесків та відповідальність за не сплату страхових внесків Законом покладено на підприємство-страхувальника, підтверджується правовими позиціями викладеними Верховним Судом у постановах від 31.10.2019 року (справа № 235/7373/16), від 20.03.2019 року (справа №688/947/17), від 12.09.2019 (справа №489/2283/16-а), від 26.09.2019 (справа №295/6361/17) від 23.07.2019 (справа №617/927/17) та інших.

А тому враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.1, 20, 24, 64, 106 Закону України «Про загальнообовиязкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст.4, 12-1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» прошу Вас в добровільному (позасудовому) порядку зарахувати до мого страхового стажу період роботи охоронником в ДП «Ефорт 5» та ДП «ЕФОРТ 25» ЗАТ «Агенство економічної безпеки «ЕФОРТ» з 02.02.2007 року по 26.02.2008 року включно та внести відповідні зміни в Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема доповнивши такий відомостями про мій страховий (трудовий) стаж в період роботи з 02.02.2007 року по 26.02.2008 року включно».

12.01.2021 року за №257-9501/Б-57/8-1300/21 відповідач надав позивачу відповідь наступного змісту:

«Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області розглянувши, в межах компетенції, Вашу заяву щодо несплати страхових внесків по ДП «Ефорт 25» та ДП «Ефорт 5» ЗАТ «Агенство економічної безпеки «ЕФОРТ» з лютого 2007 року по лютий 2008 року повідомляє.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV страхових стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Таким чином, умовою для зарахування стажу є нарахування та сплата роботодавцем страхового внеску за застрахованих осіб.

Відповідно до поданої підприємством звітності «Розрахунки суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (додаток 23), інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою правління Пенсійного фонду від 19.12.2003 №21-1 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663, за період з лютого 2007 року по лютий 2008 року не нараховано та не сплачено страхові внески на фонд оплати праці (32%,31,8%, 33,2%). Відповідно усім застрахованим особам, які перебували з підприємством у трудових відносинах вище згаданий період не зараховується до страхового стажу.

У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань внесено запис від 15.11.2010 року про припинення юридичної особи Дочірнє підприємство «ЕФОРТ-5» ЗАТ «Агенство економічної безпеки «ЕФОРТ» у зв`язку з реорганізацією. Правонаступником є Приватне підприємство «Спарта ЕФ-4» (), засновником та керівником якого зазначено ОСОБА_2 . Юридичною адресою та адресою засновника і керівника є: АДРЕСА_1 . Аналогічно, в ЄДР внесено запис від 17.11.2010 року про припинення юридичної особи Дочірнє підприємство «ЕФОРТ-25» ЗАТ «Агенство економічної безпеки «ЕФОРТ», правонаступником є Приватне підприємство «Гайдамаки ЕФ-4» (). Директор, засновник, адреса аналогічні попередньому підприємству.

Разом з тим зазначаємо, що в січні 2020 року під час розгляду звернення іншої особи щодо несплати страхових внесків ДП «Ефорт -8» ЗАТ «Агенство економічної безпеки «ЕФОРТ» (керівником якого є Іващишин Б. Р), спеціалістами Управління КПР було здійснено вихід за юридичною адресою підприємства: м. Львів, вул. Золота, 26/21, за результатами якого встановлено, що підприємство за вказаною адресою відсутнє (за адресою знаходиться квартира в житловому будинку, у якій, зі свідчень сусідів, ОСОБА_2 не проживає).

З метою з`ясування фактичного місця перебування первинних документів, фактичної адреси дочірніх підприємств «ЕФОРТ» скеровувались листи як на адресу засновника, так і на Головне управління Державної податкової служби у Львівській області, але місцезнаходження встановити не вдалось.

Додатково повідомляємо, що позапланові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються у порядку, встановленому Законом України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», зокрема, за письмовою заявою суб`єкта господарювання.

Рішення, дії чи бездіяльність органів Пенсійного фонду України відповідно до Закону України «Про звернення громадян» можуть бути оскаржені до органу вищого рівня або в судовому порядку».

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає спірну відмову відповідача протиправною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам пенсійного законодавства.

Судом частково враховуються аргументи наведені позивачем про протиправність спірної відмови та зобов`язання вчинити певні дії з наступних підстав згідно встановлених судом обставин та вимог законодавства:

Судом встановлено, що 02.02.2007 року позивач ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на посаду охоронника 2-ї категорії в ДП «Ефорт-5» ЗАТ «Агенство економічної безпеки «ЕФОРТ». 31.03.2007 року звільнений по переводу в ДП «Ефорт 25» ЗАТ АЕБ «ЕФОРТ». 01.04.2007 року прийнятий по переводу на посаду охоронника 1-ої категорії ДП «ЕФОРТ-25» ЗАТ АЕБ «ЕФОРТ». 26.02.2008 року звільнений з роботи за угодою сторін, що підтверджується записами у трудовій книжці.

За вказаний період час позивач отримав заробітну плату, що підтверджується відповідними доказами наявними у справі.

В реєстрі застрахованих осіб на ОСОБА_1 є інформація про нараховану заробітну плату по Дочірному підприємству «ЕФОРТ-5» ЗАТ «Агенство економічної безпеки «ЕФОРТ» () за лютий-березень 2007 року, по Дочірному підприємству «ЕФОРТ-25» ЗАТ «Агенство економічної безпеки «ЕФОРТ» () за період з квітня 2007 року по лютий 2008 року.

У звітності «Розрахунки суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (додаток 23), поданої зазначеними підприємствами відповідно до інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою правління Пенсійного фонду від 19.12.2003 № 21-1 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663, за період з лютого 2007 року по лютий 2008 року у рядку 2 - «Фактичні витрати на оплату праці, суми перших п`яти днів тимчасової непрацездатності та суми допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю та суші доходу, що розподіляються між членами колективних, орендних підприємств, сільськогосподарських кооперативів, фермерських господарств, на які нараховуються внески, усього» та у рядку 3 - «Нараховано, усього (33,2%)» проставлено 0,00 грн., а отже страхові внески на фактичні витрати на оплату праці не нараховано та не сплачено, що підтверджується карткою особового рахунку страхувальника юридичної особи - 32%, 4%, 42% або фізичної особи, яка має найманих працівників.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Згідно із ст. 1 цього ж Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно із ст. 20 цього ж Закону, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

2. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

3. Обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески обчислюються територіальним органом Пенсійного фонду в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, за непрямим методом виходячи з оцінки валового доходу та витрат страхувальника, кількості осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, обсягу виробленої (реалізованої) продукції (послуг), суми сплачених ним податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законодавством, у разі:

ухилення страхувальника чи його посадових осіб від надання територіальному органу Пенсійного фонду звітності чи інших документів про сплату страхових внесків;

неведення страхувальником бухгалтерського обліку чи відсутності в нього відповідних первинних документів;

якщо сума страхових внесків, нарахована страхувальником, не підтверджується документами.

Обчислення територіальними органами Пенсійного фонду сум страхових внесків за минулі періоди провадиться виходячи з розміру страхового внеску, що діяв на день нарахування виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

5. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.

6. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

У разі недостатності у страхувальника коштів для здійснення в повному обсязі виплати заробітної плати (доходу) та одночасної сплати відповідних авансових платежів виплата зазначених сум та сплата страхових внесків здійснюється в пропорційних розмірах у порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду.

У разі несплати авансових платежів до страхувальників застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). При цьому фактичним одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу) вважається одержання відповідних сум готівкою, зарахування на банківський рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, одержання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей в рахунок зазначених виплат (доходу), фактичне здійснення із цих виплат (доходу) відрахувань, передбачених законодавством або за виконавчими документами, чи будь-яких інших відрахувань.

10. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

12. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Установи банків приймають від страхувальників платіжні доручення та інші платіжні документи на видачу (перерахування) коштів для виплат заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, та здійснюють видачу (перерахування) зазначених коштів лише за умови одночасного подання страхувальником платіжних документів про перерахування коштів для сплати відповідних сум страхових внесків або документів, що підтверджують фактичну сплату цих сум, у порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Національним банком України та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. У разі невиконання банками цієї вимоги вони за рахунок власних коштів у порядку, встановленому Національним банком України, сплачують відповідному територіальному органу Пенсійного фонду суму, що дорівнює сумі несплачених страхових внесків, з правом зворотної вимоги до страхувальників щодо відшкодування цієї суми.

У разі наявності в платника страхових внесків одночасно із зобов`язаннями із сплати страхових внесків зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати страхових внесків виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань щодо виплати заробітної плати (доходу).

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 24 цього ж Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

2. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із ст. 58 цього ж Закону, пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом, соціальні та інші виплати, передбачені законодавством України, та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно із п. 9 ч. 2 ст. 64 цього ж Закону, виконавча дирекція Пенсійного фонду зобов`язана здійснювати відповідно до закону контроль за достовірністю поданих страхувальниками і застрахованими особами відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідачем, із врахуванням предмету спору, не надано суду жодних належних та допустимих доказів реалізації прав та виконання зобов`язань покладених на відповідача чинним законодавством щодо здійснення відповідно до закону контролю за достовірністю поданих страхувальниками відомостей, складання актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, нарахування суми пені та фінансових санкцій, застосованих за порушення порядку та строків обчислення, нарахування та сплати страхових, стягнення недоїмки, пені та штрафів тощо.

Надаючи правову оцінку спірній відмові суд зазначає, що така по суті не відповідає вимогам та змісту повноважень відповідача встановленим Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно спірна відмова відповідача у зарахуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до загального страхового стажу періоду роботи охоронником в ДП «Ефорт 5» та ДП «ЕФОРТ 25» ЗАТ «Агенство економічної безпеки «ЕФОРТ» з 02.02.2007 року по 26.02.2008 року включно, є протиправною.

Відтак, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до загального страхового стажу період роботи охоронником в ДП «Ефорт 5» та ДП «ЕФОРТ 25» ЗАТ «Агенство економічної безпеки «ЕФОРТ» з 02.02.2007 року по 26.02.2008 року включно та зобов`язати відповідача внести відповідні зміни в Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, доповнити такий відомостями про страховий стаж позивача, в період роботи з 02.02.2007 року по 26.02.2008 року включно, суд зазначає, що такі задоволенню не підлягають, оскільки по суті є передчасними.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і за який сплачено страхові внески.

На даний час в справі відсутні належні та допустимі докази сплати страхових внесків щодо предмету спору.

Однак вказане не звільнення відповідача від обов`язку повторного розгляду заяви позивача від 16.12.2020 року з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Також суд враховує положення Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З цих же по суті підстав, судом частково не враховуються заперечення відповідача.

Відповідно позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Судові витрати відповідно до ст.139 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 262-263, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів) про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,- задоволити частково.

Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 12.01.2021 року у зарахуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до загального страхового стажу періоду роботи охоронником в ДП «Ефорт 5» та ДП «ЕФОРТ 25» ЗАТ «Агенство економічної безпеки «ЕФОРТ» з 02.02.2007 року по 26.02.2008 року включно.

Зобов`язати Головне управління Пенсійні фонду України у Львівській області (, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) від 16.12.2020 року з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5. п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення суду складено в повному обсязі 30.07.2021 року.

Суддя Гавдик З.В.