Справа № 376/493/21
Суддя: Коваленко О. М.
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/493/21
Провадження № 2-а/376/9/2021
У х в а л а

"30" липня 2021 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді - Коваленка О.М.,

Секретаря судового засідання - Таранчук В.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Сквирського районного суду Київської області Коваленка О.М. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Магомедова Рамазана Курбановича Інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу №1 Білоцерківського РУ ГУ НП в Київській області, третя особа: Департамент патрульної поліції НП України про визнання протиправним дії суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, скасування постанови Серії БАВ №138354, закриття справи, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Сквирського районного суду Київської області ( Головуючий суддя Коваленко О.М.) перебуває вищевказана справа.

02.07.2021 року через канцелярію суду позивач ОСОБА_1 подав письмову заяву про відвід головуючого судді Коваленка Олександра Миколайовича, мотивуючи її тим, що в нього виникають сумніви, щодо упередженого ставлення судді до розгляду адміністративної справи № 376/493/21, позивач вважає, що суддя Коваленко О.М. має особисту зацікавленість у вирішенні справи на користь відповідача, тому просить відвести суддю Коваленка Олександра Миколайовича.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а також був повідомлений належним чином про час, місце та дату судового засідання, що підтверджується Довідкою про доставку СМС.

Розглянувши заяву щодо відводу судді, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Також, відповідно до ст. 39 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Статтею 40 КАС України встановлено що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, івизначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Так, 02.07.2021 року до канцелярії суду надійшла заява про відвід судді по вищевказаній адміністративній справі.

Саме тому відповідно до вимог ч.4 ст. 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Суд, дослідивши заяву про відвід, приходить до висновку про задоволення заяви позивача ОСОБА_1 , оскільки право сторони на справедливий суд закріплено в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.06 №2006/23 суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до п.3.2 зазначених Принципів спосіб дій та поведінка судді мають підтримувати впевненість суспільства в чесності та непідкупності судових органів. Недостатньо просто чинити правосуддя, потрібно робити це відкрито для суспільства.

Відповідно до п.4.3 Банголорських принципів суддя уникає ситуацій, що могли б викликати обґрунтовану підозру чи створити видимість наявності у судді певних схильностей чи упередженого ставлення.

Таким чином, судді недостатньо бути об`єктивно неупередженим до справи. Необхідною умовою є впевненість осіб, про неупередженості суду, який розглядає їх справу.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі Гаусшильдт проти Данії , Мироненко і Мартиненко проти України зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі Гаусшильдт проти Данії вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі Мироненко і Мартиненко проти України ). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України.

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Також, позивач ОСОБА_1 ще до подачі заяви про відвід судді Коваленка О.М. в соціальних мережах, тобто публічно висловлювався, щодо не довіри судді Коваленку О.М.

За таких обставин, суд вимушений визнати, що за наявності таких підозр, будь-яке ухвалене судове рішення буде оцінюватися з урахуванням впевненості сторін, щодо необ`єктивності та упередженості суді.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 39, 40, 41,248, 294 КАС України, п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Магомедова Рамазана Курбановича Інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу №1 Білоцерківського РУ ГУ НП в Київській області, третя особа: Департамент патрульної поліції НП України про визнання протиправним дії суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, скасування постанови Серії БАВ №138354, закриття справи - задовольнити.

Справу № 376/493/21 за позовом ОСОБА_1 до Магомедова Рамазана Курбановича Інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу №1 Білоцерківського РУ ГУ НП в Київській області, третя особа: Департамент патрульної поліції НП України про визнання протиправним дії суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, скасування постанови Серії БАВ №138354, закриття справи передати до канцелярії Сквирського районного суду Київської області для визначення іншого судді у порядку, встановленому ст. 41 ч. 1 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Коваленко