Справа № 280/1273/21
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

03 серпня 2021 року Справа № 280/1273/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового, за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Карлсберг Україна» (69076, м. Запоріжжя, вул. Василя Стуса, 6)

до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (69002, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, 105-А)

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

15.02.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Карлсберг Україна» (далі позивач) до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області про накладення штрафу за порушення Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», законодавства про харчові продукти та корми від 27.01.2021 №2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що виявлені відповідачем в ході здійснення заходу державного контролю порушення ПрАТ «Карлсберг Україна» вимог законодавства про безпечність харчових продуктів не загрожують життю та/або здоров`ю людей або тварин, при цьому відповідачем протилежного не доведено. Крім того, відповідач не надав позивачу засвідченої належним чином копії направлення на перевірку, що є порушенням прав товариства; надав позивачу протокол, у якому посилається на неіснуючий акт перевірки; розглядав справу не на підставі протоколу, а на підставі атку; розглядав справу комісійно (4 особи), проте розглядати справи мають право виключно головні державні інспектори та головні державні ветеринарні інспектори. З урахуванням викладеного просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 22.02.2021 відкрито провадження у справі №280/1273/21; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач позов не визнав, надав відзив (вх. від 16.03.2021 №14922), в якому пояснив, що позивачем порушено встановлені законодавством гігієнічні вимоги до обігу харчових продуктів, що створюють загрозу для життя та здоров`я людини, що підтверджується актом перевірки, протоколом, оскаржуваною постановою та матеріалами відеофіксації перевірки. При цьому, встановлення Законом України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» гігієнічних вимог щодо поводження з харчовими продуктами спрямоване на державне регулювання у сфері безпечності харчових продуктів з метою захисту життя, здоров`я та інтересів споживачів, а тому будь-які порушення цих вимог створюють загрозу для життя та здоров`я людей, оскільки створюють небезпечні фактори для придатності харчових продуктів при споживання людиною, а тому посилання позивача на невмотивованість спірної постанови щодо оцінки ризику загрози для життя та/або здоров`я людини або тварини є необґрунтованими. Стосовно посилань позивача на ненадання засвідченої належним чином копії направлення на перевірку вказує, що підстави проведення перевірки ним не оскаржуються та не є предметом спору. Щодо посилань у протоколі на акт від 30.12.2020 зазначає, що дійсно у протоколі допущено технічну помилку, а саме зазначено дату складання акту 30.12.2020 замість 29.12.2020. Також зауважує, що будь-яких порушень при прийнятті оскаржуваної постанови відповідачем не допущено. З урахуванням наведених обставин у задоволенні позову просить відмовити.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до Преамбули Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» від 18.05.2017 № 2042-VIII цей Закон визначає правові та організаційні засади державного контролю, що здійснюється з метою перевірки дотримання операторами ринку законодавства про харчові продукти, корми, здоров`я та благополуччя тварин, а також законодавства про побічні продукти тваринного походження під час ввезення (пересилання) таких побічних продуктів на митну територію України.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» державний контроль - діяльність компетентного органу, його територіальних органів, державних інспекторів, державних ветеринарних інспекторів, помічників державного ветеринарного інспектора та уповноважених осіб, що здійснюється з метою перевірки відповідності діяльності операторів ринку вимогам законодавства про харчові продукти, корми, здоров`я та благополуччя тварин, а також усунення наслідків невідповідності та притягнення до відповідальності за порушення відповідних вимог. Державний контроль включає також діяльність з перевірки відповідності законодавству про побічні продукти тваринного походження під час ввезення (пересилання) таких продуктів на митну територію України.

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» встановлено, що дія цього Закону поширюється на суспільні відносини, пов`язані із здійсненням державного контролю за діяльністю операторів ринку, які здійснюють виробництво та/або обіг харчових продуктів, інших об`єктів санітарних заходів та/або кормів, у тому числі ввезення (пересилання) на митну територію України харчових продуктів та/або кормів, з метою перевірки цієї діяльності на відповідність законодавству про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин. Дія цього Закону поширюється також на суспільні відносини, пов`язані із здійсненням державного контролю побічних продуктів тваринного походження, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України, з метою їх перевірки на відповідність законодавству про побічні продукти тваринного походження. Дія цього Закону поширюється також на суспільні відносини, пов`язані із здійсненням державного контролю за діяльністю операторів ринку, які здійснюють органічне виробництво та/або обіг органічної продукції, у тому числі ввезення (пересилання) на митну територію України, з метою перевірки цієї діяльності на відповідність законодавству про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин, а також законодавству у сфері органічного виробництва, обігу та маркування органічної продукції.

Планові заходи державного контролю здійснюються відповідно до щорічного плану державного контролю (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин»).

Наказом Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області від 21.12.2020 № 1077 на підставі Щорічного плану державного контролю Держпродспоживслужби у сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, ветеринарної медицини на 2020 рік, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 26.11.2019 №1150 наказано фахівцям відповідача здійснити плановий захід з державного нагляду (контролю) на предмет додержання законодавства у сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів Приватним акціонерним товариством «Карлсберг Україна» в термін з 23.12.2020 по 31.12.2020.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 29.12.2020 №1345/04, яким зафіксовано ряд порушень законодавства в сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів з боку ПрАТ «Карлсберг Україна». Примірник акту отримано 29.12.2020 директором товариства Біланчуком Б.А, про що свідчить його особистий підпис.

29.12.2020 головним спеціалістом відділу державного контролю управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області Головченко Оленою Іванівною складено протокол про порушення Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», законодавства про харчові продукти та корми» з боку ПрАТ «Карлсберг Україна».

Позивачем подано пояснення на акт від 29.12.2020 №1345/04 та протокол від 29.12.2020, а також додаткові пояснення на акт від 29.12.2020 №1345/04.

27.01.2021, розглянувши матеріали справи про порушення, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 65 Закону України №2042-VІІІ, за порушення встановлених законодавством гігієнічних вимог до виробництва та/або обігу харчових продуктів, що створює загрозу для життя та/або здоров`я людини, відповідач прийняв постанову №2, якою на ПрАТ «Карлсберг Україна» накладено штраф у розмірі 50 000,00 грн.

Як вбачається з постанови від 27.01.2021 №2, відповідачем встановлено наявність з боку позивача наступних порушень гігієнічних вимог до харчових продуктів:

1. Потужність не підтримується в чистому стані, а саме: у відділенні подрібнення зернопродуктів (5-й поверх) на стінах відмічається павутина; територія підприємства не підтримується в належній чистоті - на майданчиках під силосами (бункерами) для накопичення та відвантаження пивної дробини виявлено її залишки, чим порушено вимоги п. 1 ч. 1 ст. 41 Закону №771.

2. Потужність не спланована, не сконструйована так, щоб забезпечувалося її належне утримання, чищення та/або дезінфекція, запобігання або мінімізація будь-якого забруднення, а також здійснення заходів, необхідних для забезпечення гігієнічних вимог, підтримання необхідних температурних режимів, а саме: у дробильному відділенні (5-й поверх) при обстеженні було виявлено в підлозі діру, а у дробильному відділенні (3-й поверх) є ознаки протікання стелі, підлога (4-й та 3-й поверх) має тріщини, в т.ч. біля систем аспірації АС-6 (реєстраційний № 10218), де для заповнення порожнечі використовується багато монтажної піни, зазначене унеможливлює проведення якісного прибирання і дезінфекції; приймальне відділення ячменю та солоду не захищено від потрапляння птахів (на момент інспектування встановлено присутність голубів та сліди їх посліду на підлозі); в складі для зберігання хмелю, на 4-му поверсі складської будівлі відсутні температурні умови для зберігання хмелю встановлені виробником - від 0 до +5°С, на момент інспектування температура повітря вище +5 °С; склад для зберігання допоміжних матеріалів (кізельгуру, кислот, активованого вугілля) не обладнано системами опалення та охолодження для дотримання умов зберігання щодо температури та вологості повітря, встановлених виробниками допоміжних матеріалів, при цьому для вимірювання температури та вологості повітря використовується гігрометр психометричний, за допомогою якого неможливо при температурі повітря нижчої +5 °С визначити дотримання умов зберігання щодо вологості повітря (на момент інспектування температура була +3°С, а в записах підприємства зазначено +5°С, аналогічні записи, що викликають сумнів, зроблені влітку 2020 року - в складі, за відсутності системи охолодження повітря, температура не перевищувала +27°С, тоді як температура оточуючого середовища становила вдень значно більші показники); не всі силоси для зберігання ячменю та солоду забезпечені системами контролю температурних умов зберігання; у варильному відділенні та дробильному на стінах відзначаються тріщини та злущується фарба, що унеможливлює якісне проведення їх миття та дезінфекції; на території потужності розташовані виробничі приміщення, де здійснює діяльність інша юридична особа, щодо якої відсутня інформація про виконання гігієнічних вимог, передбачених чинним законодавством, в т.ч. виконання заходів щодо боротьби із шкідниками, проходження персоналом медичного огляду, відсутність шкідливого впливу на діяльність суб`єкта господарювання, який перевіряється; побутові приміщення для персоналу виробничих та складських приміщень розташовані на значній відстані від останніх, персонал після їх відвідування і переодягання, в спецодягу вимушений йти по відкритій території підприємства до робочих місць в складських та виробничих приміщеннях; конструкція силосів (бункерів) для накопичення та відвантаження пивної дробини не запобігає розсипанню дробини з них на підлогу, після завантаження транспортних засобів; чим порушено вимоги п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону №771.

3. Для стін та підлоги приміщень використовуються матеріали, які не забезпечують можливість дотримання належного рівня гігієнічних вимог до харчових продуктів, а саме у варильному та дробильному відділенні на стінах відзначаються тріщини та злущується фарба; підлога у дробильному відділенні (4-й та 3-й поверхи) має тріщини, в т.ч. біля систем аспірації АС-6 (реєстраційний № 10218), де для заповнення порожнечі використовується багато монтажної піни, що унеможливлює проведення якісного прибирання і дезінфекції, чим порушено вимоги п. 1 ч. 1 ст. 42 Закону №771.

4. Внутрішня поверхня даху дробильного відділення (3-й поверх) має ознаки протікання, потребує проведення санітарної обробки та прибирання пилового осаду у важкодоступних місцях, чим порушено вимоги п. 2 ч. 1 ст. 42 Закону №771.

5. Неможливо визначити стан цілісності внутрішніх поверхонь силосів для зберігання солоду та ячменю, співробітникам до них ускладнений доступ, в т.ч. для обґрунтування періодичності і проведення заходів чищення та/або дезінфекції (з часу останньої дезінфекції минуло більше року), чим порушено вимоги п. 5 ч. 1 ст. 42, п. 1 ч. 1 ст.45 Закону №771.

6. Первинна продукція та інгредієнти, які зберігаються на потужностях, не утримуються в умовах, що запобігають їх псуванню та забезпечують захист від забруднення, а саме: в прийомному відділенні ячменю та солоду встановлено наявність птахів (голуби) та сліди їх посліду; в складі для зберігання хмелю, на 4-му поверсі складської будівлі відсутні температурні умови для зберігання хмелю встановлені виробником - від 0 до +5°С, на момент інспектування температура повітря вище +5°С; склад для зберігання допоміжних матеріалів (кізельгуру, кислот, активованого вугілля) не обладнано системами опалення та охолодження для дотримання умов зберігання щодо температури та вологості повітря, встановлених виробниками допоміжних матеріалів, при цьому для вимірювання температури та вологості повітря використовується гігрометр психометричний, за допомогою якого неможливо при температурі повітря нижчої +5 °С визначити дотримання умов зберігання щодо вологості повітря (на момент інспектування температура була +3°С, а в записах підприємства зазначено +5°С, аналогічні записи, що викликають сумнів, зроблені влітку 2020 року - в складі, за відсутності системи охолодження повітря, температура не перевищувала +27°С, тоді як температура оточуючого середовища становила вдень значно більші показники); зберігання ячменю та солоду не у всіх силосах відбувається з контролем температурних умов зберігання, що не виключає ризику їх порушення; чим порушено вимоги п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону №771.

7. Враховуючи опис виявлених порушень вимог законодавства, що зазначений в акті, складеному за результатами проведення планового заходу державного контролю стосовно додержання оператором ринку гігієнічних вимог щодо поводження з харчовими продуктами № 1345/04 від 29.12.2020, харчові продукти не захищено від будь-якого забруднення під час виробництва та обігу, чим порушено вимоги п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону №771.

8. Не ведеться результативна боротьба зі шкідниками, а саме: в прийомному відділенні ячменю та солоду встановлено наявність птахів (голуби); конструкція силосів (бункерів) для накопичення і відвантаження пивної дробини не запобігає розсипанню дробини з них на підлогу, після завантаження транспортних засобів, яка тривалий час не прибирається, а отже є фактором приваблення шкідників, чим порушено вимоги п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону №771.

9. Температурний режим харчових продуктів, який унеможливлює розмноження мікроорганізмів, формування токсинів, не дотримується під час технологічного процесу, а саме: на 4-му поверсі складської будівлі не дотримуються температурні умови для зберігання хмелю, встановлені його виробником - від 0 до +5 °С, на момент інспектування температура повітря вище +5°С; зберігання ячменю та солоду не у всіх силосах відбувається з контролем температурних умов зберігання, що не виключає ризику їх порушення і як наслідок розмноження мікроорганізмів, які здатні формувати токсини; в складі зберігання готової продукції використовується для вимірювання температури та вологості повітря гігрометр психометричний «в 566 ID № склад 3», який знаходиться в пошкодженому стані, що ставить під сумніви дотримання умов зберігання готової продукції, чим порушено вимоги п. 5 ч. 1 ст. 49 Закону №771.

10. Матеріали, які використовуються для первинного пакування можуть бути джерелом забруднення виготовлених харчових продуктів, по результатам мікробіологічних досліджень виробничою лабораторією оператора ринку змивів з поверхонь тари та кришок до неї, встановлено наявність КМАФАнМ та Дріжджів/Плісняви, заходи які вживаються для усунення такого забруднення не ефективні (Журнал мікробіологічного контролю укупорочного матеріалу і тари, з 21.10.2020 по 07.12.2020), чим порушено вимоги п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 50 Закону №771.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Закон України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» від 23.12.1997 №771/97-ВР (далі за текстом Закон №771/97-ВР) регулює відносини між органами виконавчої влади, операторами ринку харчових продуктів та споживачами харчових продуктів і визначає порядок забезпечення безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, що виробляються, перебувають в обігу, ввозяться (пересилаються) на митну територію України та/або вивозяться (пересилаються) з неї.

Статтею 4 цього Закону визначено, що державне регулювання у сфері безпечності харчових продуктів здійснюється з метою захисту життя, здоров`я та інтересів споживачів.

Держава здійснює регулювання безпечності та окремих показників якості харчових продуктів шляхом, зокрема, встановлення санітарних заходів; встановлення вимог до окремих показників якості харчових продуктів; інформування та підвищення обізнаності операторів ринку і споживачів щодо безпечності та окремих показників якості харчових продуктів; встановлення вимог щодо стану здоров`я персоналу потужностей; здійснення державного контролю; притягнення операторів ринку, їх посадових осіб до відповідальності у разі порушення законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів.

Таким чином, настання реальної загрози життю та здоров`ю людей законодавець пов`язує з обставинами, які можуть призвести, в тому числі, до різних захворювань, пов`язаних із отруєнням людей.

Так, згідно з пунктом 55 частини 1 статті 1 Закону №771/97-ВР оператор ринку харчових продуктів (далі - оператор ринку) - суб`єкт господарювання, який провадить діяльність з метою або без мети отримання прибутку та в управлінні якого перебувають потужності, на яких здійснюється первинне виробництво, виробництво, реалізація та/або обіг харчових продуктів та/або інших об`єктів санітарних заходів (крім матеріалів, що контактують з харчовими продуктами), і який відповідає за виконання вимог цього Закону та законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів.

Статтею 20 Закону №771/97-ВР встановлено, що оператори ринку відповідають за виконання вимог законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів у межах діяльності, яку вони здійснюють. Оператори ринку зобов`язані, серед іншого, забезпечувати дотримання вимог цього Закону щодо гігієнічних вимог до харчових продуктів на всіх стадіях їх виробництва та обігу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 65 Закону №2042-VIII «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», оператори ринку несуть відповідальність за порушення встановлених законодавством гігієнічних вимог до виробництва та/або обігу харчових продуктів або кормів, якщо це створює загрозу для життя та/або здоров`я людини або тварини, - тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб у розмірі десяти мінімальних заробітних плат, на фізичних осіб - підприємців - у розмірі шести мінімальних заробітних плат.

Згідно з п. 16 ч. 1 ст. 1 Закону № 771/97-ВР гігієнічні вимоги - заходи та умови, що необхідні для управління небезпечними факторами і забезпечення придатності харчових продуктів для споживання людиною з урахуванням їх використання згідно з призначенням.

В свою чергу, загальні гігієнічні вимоги щодо поводження з харчовими продуктами встановлено розділом VII вказаного Закону.

При цьому, недотримання принципів та вимог до безпечності та якості харчових продуктів, зокрема гігієнічних вимог до виробництва та/або обігу харчових продуктів, порушує права людини (споживача) на безпеку її здоров`я і життя.

Таким чином, посилання позивача на те, що виявлені порушення не створюють загрозу життю та здоров`ю громадян є необґрунтованими.

При цьому, наявність хоча б одного з порушень, викладених в акті від 29.12.2020 №1345/04 та постанові від 27.01.2021 №2 є самостійною підставою для притягнення позивача до відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 65 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин».

Щодо твердження позивача про ненадання відповідачем засвідченої належним чином копії направлення на перевірку, що є порушенням прав товариства, суд зазначає про таке.

За приписами ч. 1 ст. 2 Закону України від 05 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V) дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Статтею 10 Закону № 877-V встановлено, що суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, серед іншого, не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо: посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону.

Тобто, позивач на етапі допуску відповідача до перевірки міг поставити питання про обґрунтованість її проведення, та, вважаючи, що відповідач надав документи (направлення), які не відповідають законодавчим вимогам, мав право не допускати посадових осіб Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області до проведення заходу державного контролю, однак таким правом не скористався.

Що стосується зауважень товариства на те, що у протоколі від 29.12.2020 міститься посилання на неіснуючий акт перевірки, а саме акт, датований 30.12.2020, а не 29.12.2020 суд зазначає, що така технічна помилка у протоколі не свідчить про протиправність оскаржуваної постанови.

Щодо інших посилань позивача, викладених в позові, суд зазначає, що вони не впливають на правильність вирішення спору по суті.

Також, у постанові від 23.04.2020 у справі №813/1790/18 Верховний Суд наголосив, що «…у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття…».

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено допущення Приватним акціонерним товариством «Карлсберг Україна» встановлених законодавством гігієнічних вимог до виробництва та/або обігу харчових продуктів, що створює загрозу для життя та/або здоров`я людини, визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 27.01.2021 №2 з одних лише формальних підстав є неможливим.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Суд у цій справі також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Карлсберг Україна» та відсутність підстав для їх задоволення.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Карлсберг Україна» (69076, м. Запоріжжя, вул. Василя Стуса, 6; ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (69002, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, 105-А; ) про скасування постанови відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 03.08.2021.

Суддя Ю.П. Бойченко