Справа № 580/355/21
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/355/21
УХВАЛА

03 серпня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого-судді Черпіцької Л.Т. та суддів Бєлова Л.В., Пилипенко О.Є., перевіривши апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від "25" лютого 2021 р. у справі за адміністративним позовом Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправними та скасування постанови ,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від "25" лютого 2021 р. відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його у апеляційному порядку.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 року апеляційну скаргу було залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження та не наведення обґрунтованих підстав для його поновлення.

Як вбачається з матеріалів справи оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції 25 лютого 2021 року.

Вперше апеляційну скаргу подано до суду першої інстанції 18 березня 2021 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2021 року апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради повернуто у зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги.

Повторно апеляційну скаргу подано 18 червня 2021 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Черкаського окружного адміністративного суду.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на ту обставину, що ним отримано рішення 09 березня 2021 року, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи вбачається, що рішення суду першої інстанції скаржником було отримано 05 березня 2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 93).

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення ухвалу суду Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху скаржник отримав 19.07.2021 року.

Станом на 03 серпня 2021 року скаржником не виконано вимоги ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 року та не усунуто недоліки апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає зазначити наступне.

Європейський суд з прав людини у пунктах 46, 47 рішення від 29.01.2016 року у справі «Устименко проти України» зазначив, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатись перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

При цьому, судом також враховуються висновки Європейського Суду з прав людини, викладені в рішенні по справі «Лелас проти Хорватії», відповідно до яких держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Таким чином, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи загалом, і орган доходів і зборів зокрема, зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

У контексті наведеного, суд вважає за необхідне зауважити, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне у відкритті апеляційного провадження відмовити.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 299 КАС України питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 241, 243, 248, 256, 295, 296, 298, 299, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від "25" лютого 2021 р. у справі за адміністративним позовом Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправними та скасування постанови - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддяЛ.Т. Черпіцька
Судді:Л.В. Бєлова
О.Є. Пилипенко