Справа № 816/654/17
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2021-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 р.Справа № 816/654/17

Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2021 р. по справі № 816/654/17 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Головного управління статистики у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.07.2021 по справі № 816/654/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління статистики у Полтавській області

про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління статистики в Полтавській області, в якому просила: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління статистики у Полтавській області "Про звільнення у зв`язку зі скороченням ОСОБА_1 » від 11.04.2017 р. № 48-к; зобов`язати Головне управління статистики у Полтавській області поновити з 12.04.2017 р. ОСОБА_1 на роботі, на посаді начальника управління по організації роботи з респондентами; стягнути з Головного управління статистики у Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.04.2017 р. по день поновлення на роботі; стягнути з Головного управління статистики у Полтавській області 24000 грн. на відшкодування моральної шкоди, яка була завдана відповідачем шляхом повторного перевищення службових повноважень при повторному протиправному звільненні.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.06.2017 р. у справі № 816/654/17, яку залишено без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2017 р., у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 24.07.2020 р. скасовано постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 14.06.2017 р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2017 р. у справі № 816/654/17, а адміністративну справу № 816/654/17 направлено на новий розгляд до Полтавського окружного адміністративного суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 р. позов задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління статистики в Полтавській області від 11.04.2017 р. № 48-К «Про звільнення у зв`язку зі скороченням ОСОБА_1 »; поновлено позивачку на посаді начальника управління по організації роботи з респондентами Головного управління статистики в Полтавській області з 12.04.2017 р.; стягнуто з Головного управління статистики в Полтавській області на користь позивачки середній заробіток час вимушеного прогулу за період з 12.04.2017 р. по 27.11.2020 р. у розмірі 383207,50 грн., з відрахуванням обов`язкових платежів; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2021 р.: апеляційну скаргу Головного управління статистики у Полтавській області залишено без задоволення; апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 р. по справі № 816/654/17 змінено, шляхом викладення абзацу четвертий резолютивної частини рішення наступним чином: "Стягнути з Головного управління статистики в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12.04.2017 р. по 27.11.2020 р. в розмірі 530974,56 грн., з відрахуванням обов`язкових платежів"; рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 р. по справі № 816/654/17 скасовано в частині відмови в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди; прийнято в цій частини постанову, якою позов ОСОБА_1 в цій частині задоволено частково; стягнуто з Головного управління статистики у Полтавській області на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн.; в іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 р. по справі № 816/654/17 залишено без змін.

ОСОБА_1 звернулася до Другого апеляційного адміністративного суду з заявою про перегляд рішення Другого апеляційного адміністративного суду по справі № 816/654/17 від 06.04.2021 р. за нововиявленими обставинами, в якій просила: скасувати постанову Другого апеляційного адміністративного суду по справі № 816/654/17 від 06.04.2021 р. у частині стягнення з Головного управління статистики у Полтавській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 12.04.2017 р. по 27.11.2020 р. в розмірі 530947,56 грн., з відрахуванням обов`язкових платежів; прийняти нову постанову по № 816/654/17, у якій прийняти рішення та стягнути з Головного управління статистики у Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.04.2017 р. по 27.11.2020 р. в розмірі 663728,71 грн., з відрахуванням обов`язкових платежів.

В обґрунтування поданої заяви, заявниця зазначає, що суд та учасники справи не знали та не могли знати, що 14.05.2021 р. Полтавський окружний адміністративний суд під час розгляду справи № 440/147/21 встановив факт, що відповідач, не виплативши позивачці премію за лютий 2017 року діяв з порушенням законодавства, а відповідач зможе визнати свій обов`язок щодо виплати позивачці премії за лютий 2017 року, згідно із виданого ним наказу № 4-з від 23.02.2017 р. та на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2021 р. по справі № 440/147/21 виплатити позивачці 25.06.2021 р. виробничу премію за лютий 2017 року в сумі 633,75 грн. Зазначений факт, на думку заявниці, є нововиявленою істотною обставиною, яка дає право на перегляд постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2021 р., в частині стягнення на користь позивачки з відповідача середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Головне управління статистики у Полтавській області подало заперечення на заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Другого апеляційного адміністративного суду по справі № 816/654/17 від 06.04.2021 р. за нововиявленими обставинами, в яких просило відмовити в задоволенні цієї заяви, у зв`язку з її необґрунтованістю.

У судове засідання відповідач свого представника не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином.

У судовому засіданні заявниця просила задовольнити її заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Згідно із ч. 4 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що в адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. Підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи, з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого, без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів тощо.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Тобто, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного та всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права, викладений в постанові Верховного Суду від 05.01.2021 р. у справі № 805/4341/16-а.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що обставини, на які посилається заявник, як на нововиявлені, повинні бути істотними настільки, що врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийнято, тобто фактично спростовувати зазначені вище висновки суду або свідчити про протилежне. Проте, вказані заявником обставини як нововиявлені, не є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення та не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Також судом враховується, що Європейський суд з прав людини у рішенні Христов проти України зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити вконтексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

Згідно із цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не для нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13) констатував, право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі "Рябих проти Росії", заява № 52854/99, п.п. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 р. (заяви № 29458/04 та № 29465/04) вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Отже, процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам ст. 6 Конвенції та положенням законодавства України та мають бути збалансовані з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Доводи заявниці, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2021 р. по справі № 440/147/21, зокрема, зобов`язано Головне управління статистики у Полтавській області вирішити питання про нарахування та виплату ОСОБА_1 премію за лютий 2017 року, згідно із виданого ним наказу № 4-з від 23.02.2017 р., у зв`язку з чим постанова Другого апеляційного адміністративного суду 06.04.2021 р. по справі № 816/654/17 підлягає перегляду за нововиявленими обставинами, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки ухвалення судового рішення в іншій справі є новою, а не нововиявленою обставиною, у зв`язку з чим відсутні підстави для перегляду постанова Другого апеляційного адміністративного суду 06.04.2021 р. по справі № 816/654/17 за нововиявленими обставинами.

Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для перегляду за нововоиявленими обставинами постанови Другого апеляційного адміністративного суду 06.04.2021 р. по справі № 816/654/17, оскільки обставини, на які посилається заявниця як на підстави для перегляду цього судового рішення не є нововиявленими в розумінні ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України, так як не змінюють встановлених судом обставин (норм матеріального права) та не впливають на результат вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 229, 313, 361, 369, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

.

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2021 р. по справі № 816/654/17 залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Жигилій С.П. Перцова Т.С.

Повний текст ухвали виготовлений 02.08.2021 року