Справа № 540/1143/21
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2021-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/1143/21

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Хом`якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представника позивача Кермача А.І., представника відповідача Оперчук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) в березні 2021 року звернувся до адміністративного суду з вказаним позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач), в якому просить вважати неправомірним та зобов`язати Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.07.2020 № 02100506, яке прийнято Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про застосування штрафних санкцій в сумі 23800 грн. до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.06.2020 року ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі проведено фактичну перевірку магазину суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , який розташовано в АДРЕСА_1 . При проведенні перевірки співробітники ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі виявили наступні порушення: відсутність РРО; реалізацію алкогольних напоїв у місці торгівлі необладнаним касовим апаратом; текст інших встановлених порушень позивач не зміг прочитати через нерозбірливість почерку в акті перевірки. Підписувати зазначений акт фактичної перевірки позивач відмовився, про що співробітники ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі склали акт відмови. Копію акту фактичної перевірки від 26.06.2020 № 0154/21/22/РРО/ НОМЕР_1 та копію акту відмови від 26.06.2020 № 072/21/22 отримав поштою. Зазначає, що в подальшому позивач отримав поштою податкове повідомлення-рішення (далі - ППР) від 28.07.2020 № 02100506 про застосування до ОСОБА_1 штрафних санкцій за порушення законодавства в сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в сумі 23800 грн. за порушення ст. 15, ст. 15-3 Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995 року "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і статті 17 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 року "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального". Позивач вказує, що в ході проведення фактичної перевірки податковий орган надав наказ на проведення перевірки та направлення, що дають право на проведення такої перевірки, після чого співробітники ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі забрали дані документи з собою та не повернули позивачу ні під час проведення фактичної перевірки, ні з поштовими листами. Не погоджуючись з фактом проведення перевірки по місцю господарської діяльності позивача та прийняття щодо позивача податкового повідомлення-рішення від 28.07.2020 № 02100506, 12.08.2020 позивач оскаржив рішення до ДПС України, яке залишило скаргу без задоволення. При цьому ДПС України порушило строки розгляду скарги та прийняла рішення через 95 днів після направлення скарги до ДПС, тому відповідно до п. 56.9 ст. 56 ПК України скарга від 12.08.2020 вважається повністю задоволеною, а ППР від 28.07.2020 № 02100506 скасованим. Також стверджує, що факт виходу ревізорів ДПС на фактичну перевірку є незаконним, оскільки були відсутні підстави для її проведення, перелік яких наведений у ст. 80 ПКУ.

Ухвалою суду від 26.03.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

15.04.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній не погодився з позицією позивача та зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі висновків акту фактичної перевірки від 26.06.2020 магазину позивача , в ході проведення якої встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", а саме здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії. За вказане порушення передбачено застосування фінансової санкції у вигляді штрафу у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 грн. Виявлено продаж алкогольних напоїв/тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі; місце торгівлі алкогольними напоями/тютюновими виробами не обладнане РРО, в якому фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв/тютюнових виробів. За вказане порушення передбачено застосування фінансової санкції у вигляді штрафу згідно ст. 17 вказаного Закону у розмірі 6800 грн. Крім того, відповідач звертає увагу, що перед початком перевірки перевіряючими було зроблено розрахункову операцію та придбано пиво алкогольне Оболонь Premium Extra Brew, 0.5 л" вміст спирту 4,6 %, вартістю 17,00 грн. і пляшку Ром Кола, 0,33 л., вміст спирту 8,0 %, вартістю 24,00 грн., що підтверджується актом КРО від 26.06.2020 №073/21/22. При проведенні розрахункової операції РРО не застосовано, фіскальний чек не видано, РРО відсутній взагалі. ФОП ОСОБА_1 після пред`явлення службових посвідчень ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі і ознайомлення з направленнями на фактичну перевірку та наказу від 03.06.2020 №554 отримав копію наказу, про що свідчать підписи в направленнях. На робочому місці знаходився оформлений згідно трудового законодавства продавець ОСОБА_2 , який проводив розрахункові операції з іншими покупцями. Порушень проведення перевірки не було допущено.

Ухвалою від 28.04.2021 вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання на 19.05.2021.

18.05.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із необхідністю перебування 19.05.2021 представника в судовому засіданні у П`ятому апеляційному адміністративному суді під час розгляду справи № 821/573/17.

Розгляд справи 19.05.2021 проведено в письмовому провадженні.

Ухвалою від 19.05.2021 задоволено клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду, відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду.

Ухвалою від 19.05.2021 залишено без задоволення заяву позивача про уточнення позовних вимог, замінено відповідача по справі з ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі на правонаступника - ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі як відокремленого підрозділу ДПС України без права юридичної особи, подальший розгляд справи вирішено проводити в загальному провадженні, призначено підготовче засідання на 02.07.2021, продовжений термін підготовчого провадження на 30 днів.

В судовому засіданні 02.07.2021 за участю представників сторін було закрито підготовче провадження та розпочато слухання справи по суті. В судовому засіданні оголошено перерву до 19.07.2021.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошено 19.07.2021.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою - підприємцем, знаходиться на спрощеній системі оподаткування. 2-а група, вид діяльності роздрібна торгівля в спеціалізованих магазинах продовольчими товарами, інші види роздрібної торгівлі.

26.06.2020 року о 12 годині 05 хвилин на підставі наказу ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі № 554 від 03.06.2020 та направлень №№ 403, 404 головними державними ревізорами-інспекторами ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі Кузьміновим С.В., Іщенко О.М. проведено фактичну перевірку магазину суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , який розташовано в АДРЕСА_1 , у присутності ОСОБА_1 .

З наказом на перевірку та направленнями позивач був ознайомлений, про що розписався у направленнях. Перед початком перевірки перевіряючими було зроблено розрахункову операцію та придбано пиво алкогольне оболонь Premium Extra Brew, 0.5 л" вміст спирту 4,6 %, вартістю 17,00 грн. і пляшку Ром Кола, 0,33 л., вміст спирту 8,0 %, вартістю 24,00 грн., реєстратор розрахункових операцій не застосовано, фіскальний чек не видано, оскільки РРО відсутній, що підтверджується актом контрольної розрахункової операції від 26.06.2020 №073/21/22, за участю представників відповідача та ОСОБА_1 .

Перевіряючими складений акт фактичної перевірки 26.06.2020 № 0154/21/22/РРО/ НОМЕР_1 , в якому зафіксовані наступні порушення:

- ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", а саме здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії.

- ст. 15-3 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", а саме продаж алкогольних напоїв/тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі; місце торгівлі алкогольними напоями/тютюновими виробами не обладнане РРО, в якому фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв/тютюнових виробів.

Розрахункові операції проводив продавець ОСОБА_2 .

Підписувати акт фактичної перевірки позивач відмовився, про що співробітники ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі склали акт відмови від 26.06.2020 № 072/21/22.

Копію зазначеного акту фактичної перевірки та копію акту відмови позивачу надіслано поштою . За висновками перевірки ГУ ДПС у Херснській області, АРК та м. Севастополі було прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.07.2020 № 02100506 про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій за порушення законодавства в сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в сумі 23800 грн. за порушення ст. 15, ст. 15-3 Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995 року "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і статті 17 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 року "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", а саме 17000 грн. за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії, 6800 грн. за продаж алкогольних напоїв/тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі; місце торгівлі алкогольними напоями/тютюновими виробами не обладнане РРО, в якому фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв/тютюнових виробів.

Позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку (скарга від 12.08.2020), рішенням ДПС України від 20.11.2020 № 33117/6/99-00-06-02-06-06 відмовлено в задоволенні скарги.

В подальшому позивач подав скаргу на податкове повідомлення-рішення голові ДФС України, яка рішенням від 24.02.2021 залишена без розгляду, оскільки платник вичерпав можливості адміністративного оскарження, роз`яснено порядок судового оскарження ППР при не згоді з результатом адміністративного розгляду скарги.

Не погоджуючись з рішенням контролюючого органу про застосування штрафних санкцій, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникла між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункт 75.1статті 75 ПК України).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульовано статтею 80 ПК України, пунктом 80.1 якої передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків.

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Судом встановлено, що підставою для проведення фактичної перевірки став наказ в.о.начальника ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим там. Севастополі № 554 від 03.06.2020.

П.п.80.2.2 ст.82 Податкового кодексу України, в якості підстави для проведення перевірки визначає наявність інформації про можливі порушення. Кодекс не визначає обмежень щодо джерел надходження інформації, а також не вимагає її правдивості чи підтвердження у майбутньому. Тому контролюючий орган має фактично не обмежені підстави для призначення фактичної перевірки з підстав, передбачених п.п.80.2.2 ст.82 Податкового кодексу України, у разі наявності в нього інформації про порушення з боку платника податків. Крім того, Податковим кодексом України не передбачено надання платнику податків відомостей про те, за інформацією якого державного органу місцевого самоврядування, або суб`єкта господарювання чи фізичної особи проводиться перевірка, як не передбачено і розкриття змісту вказаної отриманої інформації та фактів, які свідчать про можливе порушення платником податків податкового законодавства.

Досліджуючи спірний наказ на відповідність вимогам п.81.1.1 ст.81 Податкового кодексу України, суд констатує, що в ньому містяться всі необхідні реквізити, а саме - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид перевірки, підстави для проведення перевірки, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися, підпис керівника. Також суд приймає до уваги, що наказ відповідача для здійснення фактичного заходу є виконаним, тобто таким, що вичерпав свою дію, був пред`явлений перед початком перевірки позивачу, що підтверджується власноручним підписом останнього у направленнях на перевірку, отже, у контролюючого органу були наявні підстави для реалізації наказу на проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 . Крім того, згідно ст.9 КАС України суд розглядає справу в межах позовних вимог, тому суд критично відноситься до посилань позивача на протиправність наказу ГУ ДПС, оскільки вказаний наказ не є предметом розгляду у даній справі, строки звернення до суду з позовом про оскарження наказу скінчились.

Згідно пункту 80.5 статті 80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

З матеріалів справи вбачається, що після ознайомлення з наказом, направленнями та службовими посвідченнями осіб, які зазначені в направленнях на проведення перевірки, ФОП ОСОБА_1 допустив посадових осіб відповідача до перевірки. Про це також свідчить отримання позивачем акту контрольної розрахункової операції без будь-яких зауважень. Ніяких доказів не допуску до перевірки позивач суду не надав. Позивач, як підприємець, має знати про порядок проведення перевірок контролюючим органом, а якщо він не знає цього порядку або не дотримує встановленого порядку проведення перевірок, то всі негативні наслідки такого незнання покладаються на позивача. Саме позивач має відповідати за всі події, що відбуваються в його об`єкті торгівлі.

Згідно з підпунктом 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.

Відповідно до підпунктів 20.1.4, 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Судом встановлено, що за результатом фактичної перевірки складений акт від 26.06.2020 № 0154/21/22/РРО/ НОМЕР_1 та у зв`язку з відмовою підписати його та отримати, другий примірник акту перевірки з додатками направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу позивача .

Ураховуючи вказані норми податкового законодавства та встановлені вище обставини, суд відхиляє посилання позивача на порушення порядку проведення перевірки. Позивач не був позбавлений права подати свої заперечення та/або додаткові документи при отриманні матеріалів перевірки поштою, але не скористався також можливістю.

Стосовно встановленого перевіркою порушення позивачем вимог ст. 15, ст. 15-3 Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995 року "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" (далі - Закон №481/95-ВР) суд вважає за необхідне вказати на таке.

Згідно зі статтею 1 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування. Ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Відповідно до статті 15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Згідно ст. 15-3 Закону № 481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння: …12) у невизначених для цього місцях торгівлі.

Місце торгівлі - це місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій та/або програмними реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів (ст.1 Закону № 481/95-ВР).

Позивач не заперечує факт відсутності у нього ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, факт відсутності в магазині РРО, а також факт продажу в його магазині алкогольних напоїв. Ці порушення підтверджені актом фактичної перевірки (з додатками), фотографіями, які були зроблені під час перевірки.

Враховуючи зазначено, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 28.07.2020 № 02100506 є правомірним.

Що стосується посилання позивача на пропуск строку розгляду його скарги ДПС України та автоматичне скасування ППР, то суд приймає до уваги, що відповідно до п. 56.8 ст. 56 Податкового кодексу України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Згідно з п. 56.9 ст. 56 ПКУ керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у п. 56.8 ст. 56 ПКУ, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у п. 56.8 ст. 56 ПКУ. Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків. Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому п. 56.9 ст. 56 ПКУ.

Слід зазначити, що відповідно до п. 52 прим. 8 підрозд. 10 розд. ХХ "Перехідні положення" ПКУ тимчасово, на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків, встановлених, зокрема, ст. 56 ПКУ (в частині процедури адміністративного оскарження) щодо скарг платників податків (крім скарг щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість), що надійшли (надійдуть) по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та/або які не розглянуті станом на 18 березня 2020 року. Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених ст. 56 ПКУ. З першого календарного дня місяця, наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), перебіг строків, які зупинялися відповідно до цього пункту, продовжується з урахуванням часу, що минув до такого зупинення.

Згідно постанові КМУ від 22.07.20 № 641 (зі змінами) карантин продовжений на всій території України з 01.08.2020 до 18.12.2020. Тому строк розгляду карги позивача не був пропущений ДПС України при прийнятті рішення від 20.111.2020.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача..

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність прийнятого рішення, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України, з огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог , підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому, апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 30 липня 2021 р.

Суддя В.В. Хом`якова

кат. 111030700