Справа № 300/2184/21
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2021-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" липня 2021 р. справа № 300/2184/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Могили А.Б.,
секретаря судового засідання Фолизюк Р.В.,
представника позивача Созонник Т.Б.,
представника відповідача Лаврука В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Франко-Трейд" до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Обґрунтовуючи доводи про протиправність рішення відповідача про включення ТОВ "Франко-Трейд" до переліку ризикових платників податків, Товариство посилається на те, що не несе відповідальності за незаконні дії чи бездіяльність контрагентів у ланцюгу постачання, а тому негативна податкова інформація щодо діяльності його контрагентів не може бути підставою для внесення його до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.
На думку позивача, оскаржуване рішення не відповідає принципу об`єктивності, оскільки не враховує надані ним первинні документи, що в повному обсязі дають можливість документально відстежити господарські операції з контрагентами, з огляду на що прийняте рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості слід скасувати.
Відповідач Головне управління ДПС в Івано-Франківській області скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов до суду 02.06.2021. Свою позицію обґрунтовує тим, що за результатами аналізу зібраної податкової інформації про позивача встановлено реєстрацію податкових накладних платникам, які в подальшому здійснюють підміну товарних позицій, що ставить під сумнів їх реальність. До того ж, вимога позивача про зобов`язання виключити його з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку задоволенню не підлягає, оскільки таке рішення Комісії жодним чином не порушує права позивача та безпосередньо не породжує правових наслідків для нього, а лише є результатом проведення аналізу наявної інформації на інформаційних ресурсах. Просив у задоволенні позову відмовити (т.2, а.с.72-76).
У відповіді на відзив, який надійшов до суду 14.06.2021 позивач вказав, що включення його до переліку ризикових платників податку на додану вартість тягне за собою правові такі наслідки, як зупинення реєстрації усіх без виключення податкових накладних/розрахунків коригувань, поданих платником. Посилання контролюючого органу на позицію Верховного Суду, висловлену в постанові за 2019 рік є безпідставними, оскільки правові висновки у вказаному рішенні викладені стосовно норм Порядку, затвердженого Постановою КМУ №117 від 21.08.2018, які діяли до 31.01.2020 (т.2, а.с.106-107).
У додаткових поясненнях, які подані представником відповідача 16.07.2021, останній вказав, що надані позивачем документи щодо господарських операцій розглядалися Комісією, однак такі не містять доказів їх фактичного виконання. Вказав на відсутність замовлень на товар покупцями, котрі передбачені договорами поставки (т.2, а.с.129-135).
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві та заявах по суті позовних вимог. Просила позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та заявах по суті позовних вимог. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши письмові докази, письмові пояснення викладені у заявах по суті справи, зазначає наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Франко-Трейд" пройшло процедуру державної реєстрації 03.08.2010, перебуває на обліку в органі податкової служби (т.1, а.с.8).
Основним видом діяльності платника податків є оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, олією, тваринним маслом та жирами (т.1, а.с.9-10). З 30.08.2010 позивач являється платником податку на додану вартість (т.1, а.с.11).
За результатами господарської діяльності із ТзОВ "Торговий Дім "Аванта", позивачем було скеровано контролюючому органу ряд податкових накладних за 2020 рік для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
В свою чергу, контролюючим органом надіслано позивачу квитанції про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, у яких зазначено, що відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8. Критерії ризиковості платника податку. Також запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (т.1, а.с.148-157).
Як вбачається, чіткого переліку необхідних документів контролюючим органом не визначено, а також не зазначено, котрі з уже поданих позивачем документів є неналежними.
Суд зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує, ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.
Крім того, в даній справі суд не надає оцінку реальності здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентом, на підставі яких складено податкову накладну, оскільки дане питання повинно досліджуватися під час здійснення податкового контролю. Завдання суду полягає у дослідженні документів первинного бухгалтерського обліку в аспекті їх належності для цілей підтвердження реальності господарських операцій.
Отже, у випадку не конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
В результаті дослідження ланцюга постачання, згідно баз ГУ ДПС в Івано-Франківській області зареєстрованих податкових накладних за звітний період 2020 року по контрагентах позивача ТОВ "Комерційна фірма "Фабрика Агропродукт", ТОВ "Джетпоінт Компані", ТОВ "Західагропродукт", ПрАТ "Агрохолдинг Авангард", ТОВ "Айсбім менеджмент", ТОВ "Інвоіс -Тренд", ТОВ "Міт енд Фрут", контролюючий орган дійшов висновку, що мало місце придбання товару відмінного від того, що в подальшому був реалізований на адресу контрагентів-покупців, що ставить під сумнів реальність самих операцій. Такі висновки супроводжувалися також запитом про надання інформації, щодо операцій із вказаними контрагентами (т.1, а.с.12-13, 15-16).
В свою чергу, Товариством було надано контролюючому органу запитувану інформацію по контрагентах, а також всі первинні документи по операціях (т.1, а.с.14,17-19).
На такі рішення позивачем 27.07.2020 та 03.02.2021 відповідно, було подано скарги, а 26.08.2020 та 12.09.2020 на вимогу податкового органу було надано таблицю даних платника податку на додану вартість за серпень 2020 року, котрі відповідачем враховані не були (т.1, а.с.21-33,35, 37-38).
Не погодившись з рішенням контролюючого органу про відповідність Товариства критеріям ризиковості платника податків, вважаючи його протиправним та таким, що порушує права Товариства, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Згідно зі спірним в цій справі рішенням, контролюючий орган вважав, що позивачем представлено недостатньо документів на спростування проведення ризикових операцій із контрагентами ТОВ "Джетпоінт Компані", ТОВ "Айсбім менеджмент" та ТОВ "Євро Гроу Технолоджи".
Підпунктом 14.1.60 пункту 14 статті 14 Податкового кодексу (ПК) України визначено, що Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
За змістом пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
На виконання вказаної норми Кабінет Міністрів України 11 грудня 2019 року прийняв постанову №1165 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (далі Порядок №1165), який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.
Пунктом 3 Порядку №1165 передбачено, що податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації).
Згідно з пунктом 4 Порядку №1165, у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку №1165 встановлено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Згідно з пунктом 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4). Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг, "Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.
Критерії ризиковості платника податку на додану вартість зазначено у Додатку №1 до Порядку №1165, зокрема пункт 8 - у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
У свою чергу, форма рішення про відповідність/невідповідність платника податків критеріям ризиковості, затверджена у Додатку 4 до Порядку №1165, передбачає обов`язковість, у разі відповідності пункту 8 критеріям ризиковості, розшифрування яка саме податкова інформація стала фактичною підставою для прийняття відповідного рішення.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що правовими нормами Порядку №1165, зокрема пунктом 6, передбачено певний алгоритм дій контролюючого органу, за результатом виконання яких ним може бути прийнято рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.
Перевірці відповідності критеріям ризиковості платника податку, підлягає тільки той платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації.
Тобто, перевірка платника податків щодо відповідності критеріям ризиковості платника податків зініціюється лише після подання таким платником податків для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації.
Право комісії регіонального рівня щодо розгляду питання про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку самостійно ініціювати процедуру розгляду вказаного питання лише з підстав наявності податкової інформації Порядком №1165 не передбачено.
При цьому відповідно до пункту 6 Порядку №1165 виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, може бути самостійною підставою тільки для розгляду комісією регіонального рівня питання виключення платника податку з переліку платників, а не щодо включення його до такого переліку.
Однак, оскаржене в цій справі рішення відповідача не містить жодної мотивації підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку, як і не містить доказів наявності податкової інформації, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником з посиланнями на відповідні документи.
В рядку "Податкова інформація" рішення відповідача вказано лише "подано недостатньо копій документів, необхідних для спростування проведення ризикових операцій" по ТОВ "Джетпоінт Компані", ТОВ "Євро Гроу Технолоджи", ТОВ "Айсбім Менеджмент", натомість не наведено джерело відповідної податкової інформації (службова записка, результат моніторингу, використання автоматизованих систем, тощо), не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції.
В ході розгляду справи встановлено, що на підставі договору поставки №11 від 02.12.2019, укладеного між позивачем (постачальник) та ТОВ "Джетпоінт Компані" (покупець), постачальником поставлено контрагенту товар (яйце куряче харчове), вартість котрого оплачувалася чотирма рахунками на плату №№754-757 від 26.12.2019 та становила 500000 грн. за кожну партію в кількості 292398 шт. (т.1, а.с.219-222).
Далі, за такого ж роду договором поставки №6 від 10.03.2020 позивач, як постачальник поставив ТОВ "Євро Гроу Технолоджи" товар (яйце куряче харчове), котрий оплачено контрагентом, про що свідчать рахунок на оплату №169 від 19.03.2020 та видаткові накладні №№205, 206 від 27.03.2020 та 30.03.2020 (т.1, а.с.134-138).
Що стосується ТОВ "Айсбім Менеджмент", то даному контрагенту позивачем товар (яйце куряче харчове) реалізовано на підставі договору поставки №7 від 31.03.2020. Контрагентом оплачено поставлений товар, про що свідчать ряд видаткових накладних за №№243, 244, 257, 258 від 10.04.2020, 13-15.04.2020 (т.1, а.с.158-165).
Оплата послуг за вантажно-розвантажувальні роботи та транспортування при відвантаженні продукції зі складу позивача здійснювалася за рахунок покупців. Товар представниками вказаних Товариств одержувався уповноваженими особами згідно довіреностей від 02.12.2019 №276, від 10.03.2020 №6 та від 31.03.2020 №15 (т.3, а.с.51-53).
Слід відмітити, що товар (яйце куряче харчове), котрий в подальшому реалізований ТОВ "Джетпоінт Компані", ТОВ "Айсбім менеджмент" та ТОВ "Євро Гроу Технолоджи", позивачем попередньо було придбано у кількох контрагентів, зокрема в ТОВ "Торговий дім "Аванта" згідно договору поставки №ІФ76-17А/656-17А від 18.07.2017, ПрАТ "Агрохолдинг Авангард" згідно договорів поставки №АВ-04РЯ/19 від 12.06.2019, №03/02/20 від 03.02.2020, ПрАТ "Птахофабрика Тернопільська" згідно договору поставки №75 від 11.03.2020, ТОВ "Західагропродукт" згідно договору поставки №7 від 01.07.2020, ПНВК "Інтербізнес" згідно договору поставки №15/01-2020 від 15.01.2020 та оплачено його вартість про що свідчать видаткові накладні(т.1, а.с.48-132, 139-144). До того ж, ПрАТ " Агрохолдинг Авангард" позивачу було надано декларацію виробника (посвідчення про якість) та паспорт якості продукції (т.2, а.с.25-51).
Із ТОВ "Торговий дім "Аванта" позивачем 18.07.2017 також було укладено договір №ІФ76-17А/657-17А про надання послуг з розміщення товару позивача на додатковому обладнанні та експозиції товару на додаткових торгових площах, з одночасним консультуванням споживачів щодо якісних, споживчих характеристик товару (т.1, а.с.145-147). Реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних по даному контрагенту була зупинена (т.1, а.с.148-157).
Що стосується приміщень, у яких передбачено зберігання придбаного та в подальшому реалізованого позивачем товару, то в матеріалах справи наявні договори оренди офісних та нежитлових приміщень, укладені із ТзОВ КСК "Форум" від 30.12.2015 №30-3/12 та із ПАТ "Прикарпатмолоко" від 01.02.2019 №2, акт їх передачі (т.1, а.с.227-234).
Транспортне-експедиційне обслуговування позивачу надавало ТОВ "Рено Командор" на підставі договору про перевезення вантажів територією України №6 від 30.04.2015 (т.1, а.с.235-236). Таке перевезення та оплата підтверджується товарно-транспортними накладними, актами надання послуг та видатковою накладною, наявними в матеріалах справи (т.1, а.с.237- 250, т.2, а.с.1-24).
Всі вищевказані документи позивачем були надані контролюючому органу, що не заперечувалося представником відповідача в ході розгляду справи.
Посилання представника відповідача на необхідність їх чергового подання до прийняття спірного рішення, на думку суду є безпідставними.
Отже, оспорюване рішення не містить належних обґрунтованих підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку, а відповідачем не було наведено належних обґрунтувань щодо наявності передбачених законодавством підстав для віднесення позивача до переліку платників податків з ознаками ризиковості, як і не надано доказів наявності податкової інформації, що свідчила б про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником з посиланнями на відповідні документи, тобто вказане рішення не можна визнати таким, що відповідає вимогам ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
При цьому, суд звертає увагу на те, що прийняття контролюючим органом рішення про присвоєння особі ознаки ризикового платника податків змінює правовий режим реєстрації податкових накладних в Реєстрі, наслідком чого є зупинення реєстрації в Реєстрі будь-якої складеної цією особою податкової накладної.
У пункті 6 Порядку №1165 зазначено, що, у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Отже, рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку створює для особи певні негативні правові наслідки, а тому може бути оскаржене до суду.
Посилання відповідача на судову практику Верховного Суду (з приводу відсутності негативних наслідків для платника) безпідставні, оскільки судові рішення, на які посилається відповідач, стосуються правозастосування за Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117, який втратив чинність. В той же час, правовідносини у справі, що розглядається, виникли на підставі застосування приписів Порядку №1165.
Виходячи із досліджених матеріалів справи, позивачем направлено відповідачу Головному управлінню ДПС у Івано-Франківській області пояснення та копії документів до зазначених господарських операцій та податкових накладних.
При цьому, зміст оскаржуваного рішення дає підстави стверджувати, що Комісія Головного управління ДПС у Івано-Франківській області, розглядаючи подані позивачем документи, не з`ясовувала специфіку проведених господарських операцій та не визначала документів, які є достатніми для підтвердження реальності таких операції з урахуванням їх змісту і обсягу.
В цілому, чіткий перелік документів, неподання яких стало підставою для прийняття спірного рішення, не знайшов свого відображення навіть у відзиві на позов, що не свідчить про обґрунтованість прийнятого відповідачем рішення.
Аналіз наведених норм показав, що контролюючий орган під час прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної має перевірити її дані, у тому числі, відповідно до критеріїв оцінки ступеня ризиків платника податку із обґрунтуванням показника за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.
За результатом перевірки уповноважений орган приймає рішення про реєстрацію податкової накладної чи про відмову у проведенні такої реєстрації, віднесення платника до одного із Критеріїв ризиковості.
Водночас, відмова у виключенні платника з Критерію ризикових може мати місце лише у тому разі, якщо встановлені під час перевірки податкової накладної ризики не спростовані платником документальним підтвердженням її вартісних та кількісних показників.
Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства.
Натомість, здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Спірне рішення відповідача не визначає перелік документів, який був недостатнім для спростування ризиковості платника. Наведені обставини свідчать про те, що вимоги відповідача не були вичерпними, не були направлені на одержання від платника конкретних матеріалів та на встановлення дійсних показників господарської діяльності платника.
При цьому, суд зазначає, що відповідальність платника за порушення у податковій сфері є індивідуальною. Отже, можливі порушення інших підприємств не є додатковою правовою підставою для негативних наслідків господарської діяльності позивача.
Враховуючи, що контролюючий орган належним чином не дослідив подані позивачем матеріали для підтвердження кількісних і вартісних показників своєї господарської діяльності, а висновки в оскаржуваних рішеннях не містять належних обґрунтувань неможливості виключити платника з переліку ризикових, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення суб`єкта владних повноважень із його зобов`язанням вчинити певні дії.
Обґрунтування представника відповідача в судовому засіданні на невідповідність кількості придбаного товару кількості його реалізації є недоречними, так як такі розрахунки взяті за період з початку календарного місяця до дня реалізації товару, а не за період господарських операцій з початку їх здійснення.
Інші, зазначені відповідачем обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Враховуючи приписи ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ТОВ "Франко-Трейд" 2270 грн. сплачених судових витрат.
Що стосується витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає таке.
Відповідно до частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу).
На підтвердження факту залучення адвоката і понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн., позивачем надано суду витяг з договору про надання правової допомоги від 20.04.2021, укладений між адвокатом Созоник Вадимом Васильовичем та позивачем, додаток №1 до вказаного договору від 20.04.2021, акт про прийняття-передачі наданої правової допомоги від 30.04.2021, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс, який містить відомості про виконання адвокатом роботи, зокрема зустріч з клієнтом, визначення правової позиції та судових перспектив вирішення питання клієнта, узгодження правової позиції; ознайомлення з матеріалами наданими клієнтом, що стосуються спору; вивчення та пошук судової практики в аналогічних справах; підготовка та складання позовної заяви та платіжне доручення №3 від 30.04.2021 про оплату позивачем послуг правової допомоги адвокату в розмірі 9000 грн. (а.с.43-47).
Суд зазначає, що визначений вид правової допомоги адвоката відносяться до виду адвокатської діяльності з надання правової допомоги щодо складення заяв, процесуальних та інших документів правового характеру та безпосередньо пов`язаний із розглядом справи № 300/2184/21.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про підтвердження позивачем здійснених витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі належними та допустимими, в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, доказами.
Як наслідок, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті правничої допомоги в розмірі 9000 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається через Івано-Франківський окружний адміністративний суд або безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.

Рішення складене в повному обсязі 02 серпня 2021 р.