Справа № 540/2281/21
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/2281/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ковбій О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білозерської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Білозерської селищної ради Херсонської області щодо неналежного розгляду по суті заяви ОСОБА_1 про надання згоди на розробку детального плану забудови земельної ділянки орієнтовною площею 0,0040 га за цільовим призначенням - для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_1 .

- зобов`язати Білозерську селищну раду Херсонської області розглянути по суті заяву ОСОБА_1 на надання згоди на розробку детального плану забудови території земельної ділянки орієнтовною площею про згоду 0,0040 га за цільовим призначенням - для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначає, що 22.06.2020 р. звернулася до селищного голови Білозерської селищної ради із заявою про надання дозволу на розробку детального плану забудови земельної ділянки орієнтовно площею 0,0040 га для будівництва індивідуального гаражу за адресою: АДРЕСА_1 .

Білозерською селищною радою 27.08.2020 р. була надана відповідь вих. № 02-22/2322, в якій зазначалося про неможливість надання такого дозволу, оскільки заява була розглянута 11.08.2020 р. членами депутатської комісії з питань благоустрою, екології та раціонального використання земельних ресурсів Білозерської селищної ради, однак не була підтримана більшістю голосів. Позивачка зазначає, що повторно відповідне питання було розглянуто на засіданні комісії 14.08.2020 року, однак на сесію селищної ради винесено не було.

05.10.2020 р. позивачем повторно була надана заява про надання дозволу на розробку детального плану забудови земельної ділянки орієнтовно площею 0,0040 га для будівництва індивідуального гаражу за адресою: АДРЕСА_1 . Обґрунтувала дану заяву тим, що з 1996 року сім`я позивачки використовувала цю земельну ділянку добросовісно, відкрито і безперервно, та вчиняли заходи благоустрою. Також позивачка зазначала, що відповідно до ст. 119 Земельного Кодексу вона має право на отримання у власність даної земельної ділянки.

16.01.2020 р. відповідачем була надана відповідь про те, що заява ОСОБА_1 була розглянута 18.12.2020 р., та прийнято рішення про відмову в наданні дозволу на розробку детального плану забудови земельної ділянки орієнтовно площею 0,0040 га для будівництва індивідуального гаражу за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з невідповідністю намірів містобудівній документації.

12.03.2021 р. позивачкою було направлено заяву до Білозерської ОТГ про отримання витягу з рішення комісії з питань благоустрою, екології та раціонального використання земельних ресурсів від 12.03.2021 року стосовно питання виділення гаражів (гаражу) біля будинку по АДРЕСА_1 . 30.03.2021 р. позивачці була надана копія протоколу засідання постійної депутатської комісії з питань благоустрою, екології та раціонального використання земельних ресурсів Білозерської селищної ради в якому йшлося про необхідність скликання зборів мешканців будинку по АДРЕСА_1 .

29.04.2021 р позивачкою була отримана відповідь Білозерської селищної ради про те, що відповідно до ст. 24 Закону про регулювання містобудівної документації у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється. Також зміна цільового призначення земельної ділянки забороняється. До того ж відповідно до Генерального плану смт. Білозерка дана земельна ділянка відноситься до земель перспективної садибної забудови.

Відповідно до протоколу засідання постійної депутатської комісії з питань благоустрою, екології та раціонального використання земельних ресурсів Білозерської селищної ради було вирішено зробити виїзне засідання за участі голів ОСББ та мешканців багатоквартирних будинків з метою вирішення питання необхідності виділення земельних ділянок іншим громадянам.

Однак, позивачка зазначає, що відповідно до рішень Білозерської селищної ради від 17.02.2021 р. та 29.04.2021 р. громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ін. за відповідними заявами було надано дозволи на розробку детальних планів забудов земельних ділянок орієнтовно площами 0,0040 га для будівництва індивідуальних гаражів за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене позивачка вважає бездіяльність Білозерської селищної ради щодо неї протиправною та звернулась до суду з метою визнання такої бездіяльності протиправною.

Ухвалою суду від 31.05.2021 року провадження в справі відкрито, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

18.06.2021 року відповідачем подано відзив на позов, згідно якого заявлених позовних вимог не визнає. Вказує, що ОСОБА_1 дійсно зверталась до селищної ради з заявою про надання дозволу на розробку детального плану забудови земельної ділянки орієнтовною площею 0,0040 га для будівництва індивідуального гаражу 22.06.2020 року. На вказану заяву надано відповідь, що питання розглянуто на засіданні постійної депутатської комісії з питань благоустрою, екології та раціонального використання земельних ресурсів Білозерської селищної ради 11.08.2020 року. Відповідно протоколу - комісією запропоновано винести дане питання на розгляд чергового засідання селищної ради, провести слухання громадян та виїздне засідання комісії. Однак, жодна з пропозицій не була підтримана.

При повторному розгляді питання на засіданні постійної депутатської комісії 14.08.2020 року - прийнято рішення про надання дозволу на розробку детального плану забудови території під будівництво індивідуального гаража на території Білозерської селищної ради за адресою: АДРЕСА_1 .

05.10.2020 року ОСОБА_1 повторно надала заяву до відповідача. На розгляд 8 сесії селищної ради від 17.02.2021 року було винесено проект рішення "Про надання згоди на розробку детальних планів забудови території". За пропозицією депутатів також вирішено включити до проекту рішення пункт стосовно надання дозволу на розробку детального плану забудови території ОСОБА_1 . Однак, за результатами голосування, заяву позивачки не було включено та не підтримано більшістю депутатами.

Відповідач зазначає, що орган місцевого самоврядування не може впливати на волевиявлення депутатів, а тому вважає, що заява позивачки розглянута в повному обсязі.

Підсумовуючи викладене, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

24.06.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначає, що ст. 118 ЗК України містить вичерпний перелік підстав для відмови в задоволенні заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, однак жодна з них відповідачем не використана. На думку позивача, розгляд заяви не відбувся взагалі.

На підставі наведеного, представник позивача просить позовні вимоги задовольнити.

Згідно зі ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

В даному конкретному випадку через перебування судді Ковбій О.В. в щорічній відпустці, рішення прийнято після виходу судді з такої відпустки.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відзив відповідача, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно відмітки на заяві від 22.06.2020 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку детального плану території забудови земельної ділянки орієнтовною площею 0,0040 га для будівництва індивідуального гаража за адресою: АДРЕСА_1 , а також заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва індивідуального гаража, орієнтовною площею 0,0040 га.

На вказані заяви, позивачка отримала листа Білозерської селищної ради від 27.08.2020 року №02-22/2322. В листі відповідач зазначив, що порушене позивачкою питання розглянуто на засіданні депутатської комісії з питань благоустрою, екології та раціонального використання земельних ресурсів Білозерської селищної ради 11.08.2020 року. Відповідно протоколу - комісією запропоновано винести дане питання на розгляд чергового засідання селищної ради, провести слухання громадян та виїзне засідання комісії. Однак, жодна з пропозицій не була підтримана.

При повторному розгляді питання на засіданні постійної депутатської комісії 14.08.2020 року - прийнято рішення про надання дозволу на розробку детального плану забудови території під будівництво індивідуального гаража на території Білозерської селищної ради за адресою: АДРЕСА_1 .

05.10.2020 року ОСОБА_1 повторно надала аналогічне клопотання до відповідача. Листом від 16.01.2021 року №02-22/177 відповідач повідомив, що заява розглянута на засіданні депутатської комісії 18.12.2020 року. Також вказано, що відповідно протоколу від 18.12.2020 року комісією прийнято рішення про відмову в наданні дозволу на розробку детального плану забудови території ОСОБА_1 в зв`язку з невідповідністю намірів містобудівній документації.

Позивачка, вважаючи відсутністю рішень Білозерської селищної ради щодо її заяв від 22.06.2020 року та від 05.10.2020 проявом протиправної бездіяльності, звернулась до суду з даним позовом.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства суд дійшов наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За правилами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Згідно ч.1 ст. 59 Цього ж закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є ЗК України, а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Відповідно до пункту б) частин першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно із частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

У статті 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, зокрема, для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

З огляду на це, позивачка, яка є громадянкою України, має право на набуття права власності на земельні ділянки для ведення фермерського господарства за наявності відповідних передумов.

Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Водночас, ухвалення рішення є результатом певної правової процедури, яка йому передує.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами України визначено у статті 118 ЗК України. Відповідно до положень частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для … будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

У частині сьомій статті 118 ЗК України зазначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У цій же частині статті 118 ЗК України наведено два альтернативні варіанти правомірної поведінки органу, у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою: а) надати дозвіл; б) надати мотивовану відмову у наданні дозволу.

Отже, з урахуванням наведених вище положень ЗК України та Закону України "Про місцеве самоврядування" громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки подають клопотання до відповідного органу місцевого самоврядування, який розглядає їх у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

При цьому, в даному конкретному випадку, вирішення питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або відмови у його наданні є виключною компетенцією Білозерської селищної ради Херсонської області.

Разом із цим ЗК України не передбачає можливості не розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та сповіщення про це заявника листом селищної ради.

Аналогічне розуміння законодавчо визначених варіантів поведінки суб`єкта владних повноважень при надходженні клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою міститься в постановах Верховного Суду від 29.04.2020 року по справі № 802/191/17-а, від 25.06.2020 по справі № 818/1010/17, від 25.06.2020 по справі № 509/594/17, від 18.06.2020 по справі № 820/4552/17, від 26.05.2020 по справі № 806/2532/16.

Окрім цього, питання правомірної поведінки суб`єкта владних повноважень при отриманні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою було предметом дослідження Великої Палати Верховного Суду, результатом чого стало прийняття постанови від 06.11.2019 року по справі № 826/23389/15.

Згідно положень ч.5 ст.242 КАС України - при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Наведеним правовим обґрунтуванням з урахуванням практики суду касаційної інстанції суд спростовує твердження відповідача про існування законодавчо визначеного третього варіанта правомірної поведінки селищної ради при розгляді клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою - не прийняття рішення щодо клопотання взагалі.

За загальним правилом, бездіяльність - це пасивна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним тих дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього обов`язків (завдань) згідно із чинним законодавством.

В контексті наведених вище обставин та приписів, суд вважає, що селищна рада мала передбачений ч.7 ст. 118 ЗК України обов`язок розглянути заяви позивачки від 22.06.2020 та від 05.10.2020 року у місячний строк, мала можливість зазначений обов`язок виконати вчасно, проте переліченого не зробила, що вказує на протиправну бездіяльність з її боку та як наслідок є підставою для задоволення позову в цій частині.

Щодо тверджень відповідача відносно того, що заяви позивачки розглянуті шляхом прийняття рішень постійною депутатською комісією з питань благоустрою, екології та раціонального використання земельних ресурсів Білозерської селищної ради, суд зазначає таке.

Так, відповідно ст. 47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

Постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями.

За результатами вивчення і розгляду питань постійні комісії готують висновки і рекомендації. Висновки і рекомендації постійної комісії приймаються більшістю голосів від загального складу комісії і підписуються головою комісії, а в разі його відсутності - заступником голови або секретарем комісії. Протоколи засідань комісії підписуються головою і секретарем комісії. Висновки і рекомендації постійної комісії, протоколи її засідань є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". (ч.1, 4, 10 ст. 47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

З аналізу викладеного вбачається, що постійні комісії ради є органами ради, які, серед іншого, готують питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань. Результатом роботи комісії є висновки та рекомендації.

Отже, рішення комісій мають для місцевої ради рекомендаційний характер та не є рішенням органу місцевого самоврядування в розумінні ч.7 ст. 118 ЗК України. А тому, прийняття постійною депутатською комісією з питань благоустрою, екології та раціонального використання земельних ресурсів Білозерської селищної ради рішення відносно заяв позивачки не звільняє Білозерську селищну раду Херсонської області від розгляду заяв позивачки про надання дозволу на виготовлення землевпорядної документації.

Проте, оскільки відповідач не прийняв жодного передбаченого законом рішення за наслідками розгляду клопотань позивачки, а лише надіслав їй листи в яких зазначив, що рішення не прийнято або прийнято постійною депутатською комісією, суд не входить в обговорення аргументів сторін вказаних в їх заявах по суті справи стосовно наявності або відсутності в позивачів правових підстав для безоплатного отримання бажаної земельної ділянки, оскільки по-суті рішення з порушених позивачами питань, у розумінні пункту 19 частини першої статті 4, частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), залишилось не прийнятим. А тому визначення правової позиції відповідача як "відмови" за відсутності факту існування такого рішення буде передчасним.

Таким чином, суд зазначає, що відповідач, у даному випадку, не вчиняв дій щодо відмови позивачці у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу, натомість допустив протиправну бездіяльність, не прийнявши жодного з передбачених статтею 118 ЗК України рішень.

А тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а порушення права поновленню шляхом зобов`язання відповідача розглянути по суті заяви ОСОБА_1 від 22.06.2020 року та від 05.10.2020 року про надання згоди на розробку детального плану забудови території земельної ділянки орієнтовною площею про згоду 0,0040 га за цільовим призначенням - для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Приписами ч.1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином сплачений позивачем судовий збір в розмірі 908,00 грн підлягає стягненню з Білозерської селищної ради за рахунок його бюджетних асигнувань в повному розмірі, оскільки спір вирішено на користь позивача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Білозерської селищної ради (75000, Херсонська область, Білозерський район, смт. Білозерка, вул.Свободи, буд. 87, ) щодо неналежного розгляду по суті заяв ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп: НОМЕР_1 ) від 22.06.2020 року та від 05.10.2020 року про надання згоди на розробку детального плану забудови земельної ділянки орієнтовною площею 0,0040 га за цільовим призначенням - для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Білозерської селищної ради (75000, Херсонська область, Білозерський район, смт. Білозерка, вул.Свободи, буд. 87, ) розглянути по суті заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп: НОМЕР_1 ) від 22.06.2020 року та від 05.10.2020 року про надання згоди на розробку детального плану забудови земельної ділянки орієнтовною площею 0,0040 га за цільовим призначенням - для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_1 .

Стягнути з Білозерської селищної ради (75000, Херсонська область, Білозерський район, смт. Білозерка, вул.Свободи, буд. 87, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп: НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Ковбій

кат. 109020100