Справа № 640/22363/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Лічевецького І.О.

за участю секретаря Островської О.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2020 року (м. Київ, дата складання повного тексту - 14.12.2020) у справі за адміністративним позовом третьої особи з самостійними вимогами - Міністерства охорони здоров`я України до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віти Володимирівни, Міністерства юстиції України, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Національний медичний університет ім. О.О. Богомольця, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування запису, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_4 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віти Володимирівни, в якому просила визнати протиправною та скасувати реєстраційну дію «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» від 26.12.2018 № 28008199, вчинену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй Вітою Володимирівною, щодо зміни керівника Національного медичного університету імені О.О.Богомольця.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.01.2019 відкрито спрощене позовне провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи, залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Міністерство охорони здоров`я України, Національний медичний університет ім. О.О. Богомольця, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Третя особа з самостійними вимогами - Міністерство охорони здоров`я України звернулася до суду з позовом, в якому просить скасувати запис від 26.12.2018 № 8008199 винесений державним реєстратором - приватним нотаріусом Чорнєй Вітою Володимирівною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань, та зобов`язати Міністерство юстиції України виключити цей запис з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Міністерство охорони здоров`я України як уповноважений орган управління Університету, не приймало жодного розпорядчого документу, що відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» може бути підставою для внесення змін до інформації про керівника Університету, що містить ЄДРФОПГФ. Крім того, відсутні будь-які судові рішення, які б містили зобов`язання суб`єктів державної реєстрації внести зміни до відомостей про Університет, що міститься в ЄДРФОПГФ, а отже, відповідачами внесено недостовірну інформацію в ЄДРФОПГФ, що порушує вимоги ст. 10, п.6 частини першої ст. 15, частини п`ятої ст.14, частини другої ст. 25, ст.28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Міністерством юстиції України подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволені позовних вимог оскільки Міністерство юстиції України є центральним органом влади, що формує та реалізує державну політику в сфері державної реєстрації, однак, не відповідає за діяльність приватних нотаріусів та відділів державної реєстрації юридичних осіб.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. подано відзив, в якому зазначено, що її діями права Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України не порушувались і вони не можуть бути суб`єктом оскарження вищезазначеної реєстраційної дії.

Треті особи, Національний медичний університет ім. О.О. Богомольця та ОСОБА_2 надали пояснення, в яких зазначили, що позивач навмисно подала «штучний позов» лише з метою завадити Міністерству юстиції України в короткі строки розглянути скаргу МОЗ України на вищезазначену реєстраційну дію, затягнути дану справу, а в подальшому відмовитись від позову. Дане твердження треті особи обґрунтовують тим, що позивач, насправді, є відданим прихильником ОСОБА_1 і лише допомагає їй, зловживаючи своїми правами.

Третя особа - ОСОБА_1 у наданих поясненнях зазначила, що не погоджується із позовними вимогами, оскільки останні є незаконними та необгрунтованими.

12.10.2020 позивачем до суду першої інстанції було подано заяву про відмову від позову, в якій просила дану заяву задовольнити, закрити провадження по справі №640/22363/18 за позовом ОСОБА_4 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віти Володимирівни про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії від 26.12.2018 № 28008199.

Відповідно до протоколу судового засідання від 17.11.2020 суд першої інстанції задовольнив клопотання позивача про закриття провадження у справі та продовжив розгляд справи за позовом Міністерства охорони здоров`я України (т.3 а.с.152-153).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2020 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасувано запис від 26.12.2018 № 8008199 внесений державним реєстратором - приватним нотаріусом Чорнєй Вітою Володимирівною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та неповного з`ясування обставин у справі. Апелянт вказує, що нотаріусом законно на підставі судових рішень було проведено реєстраційну дію. Крім того, в даному випадку наказ про поновлення на роботі не міг бути виданий. Наголошує, що реєстраційна дія стосується права виключного кола осіб та може порушувати лише їх права, тому позивач не відноситься до числа осіб, які мають право звертатися з даною позовною заявою.

Міністерством охорони здоров`я України подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 26.12.2018 приватний нотаріус Чорнєй В.В. здійснила реєстраційну дію № 8008199 та внесла зміни в інформацію про керівника Університету, що міститься в ЄДРЮОФОПГФ, зазначивши керівником Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця - ОСОБА_1

Міністерство охорони здоров`я України, вважаючи протиправними вищевказані дії відповідача, звернулося з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що встановлено протиправне використання відповідачем публічно-управлінських функцій, якими наділила його держава, з порушенням законодавства про вчинення державної реєстрації, що впливає на публічно-правовий інтерес третьої особи з самостійними вимогами, як користувача ЄДРЮОФОПГФ, так і учасника публічно-правових відносин в сфері державної реєстрації - уповноваженого органу управління юридичної особи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 755-IV) державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Частиною першою статті 3 Закону № 755-IV визначено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Згідно з пунктом 5 та абзацом п`ятим пункту 14 частини першої статті 1 Закону № 755-IV державним реєстратором юридичних осіб (далі - державний реєстратор) є особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, нотаріус.

Частиною другою статті 6 Закону № 755-IV передбачено, що державний реєстратор: 1) приймає документи; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду документів; 3) перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації; 4) проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; 5) веде Єдиний державний реєстр; 6) веде реєстраційні справи.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 755-IV єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб.

Пунктом 8 частини першої статті 1 Закону № 755-IV встановлено, що у разі подання документів для проведення інших реєстраційних дій щодо юридичної особи, заявником є уповноважений представник юридичної особи.

Частиною другою статті 14 Закону № 755-IV передбачено, що у разі подання документів для державної реєстрації представником додатково подається примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) документа, що підтверджує його повноваження (крім випадку, коли відомості про повноваження цього представника містяться в Єдиному державному реєстрі).

Частина 5 статті 14 Закону № 755-IV передбачає, що направлення судових рішень, які тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій здійснюється у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та Єдиним державним реєстром судових рішень.

Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону № 755-IV для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, крім змін до відомостей, передбачених частиною п`ятою цієї статті, подаються такі документи: заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі; примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв`язку з юридичною особою; документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 15 Закону № 755-IV рішення уповноваженого органу управління юридичної особи повинно бути оформлено з дотриманням вимог, встановлених законом, та відповідати законодавству.

Рішення уповноваженого органу управління юридичної особи, що подається для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, викладається у письмовій формі, прошивається, пронумеровується та підписується засновниками (учасниками), уповноваженими ними особами або головою та секретарем загальних зборів (у разі прийняття такого рішення загальними зборами). Справжність підписів на такому рішенні нотаріально засвідчується, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону № 755-IV державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі: 1) документів, що подаються заявником для державної реєстрації; 2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; накладення/зняття арешту корпоративних прав; зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі; виділу юридичної особи; провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення юридичної особи; припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; відміни в порядку апеляційного/касаційного оскарження судового рішення, на підставі якого вчинено реєстраційну дію; 3) рішень, прийнятих за результатами оскарження в адміністративному порядку відповідно до статті 34 цього Закону.

Згідно з частиною п`ятою ст. 14 Закону № 755-IV направлення судових рішень, які тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій здійснюється у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та Єдиним державним реєстром судових рішень.

Як вбачається з матеріалів справи, Чорнєй Віта Володимирівна є приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу і діє на підставі свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю №2568 від 17.03.1997.

26.12.2018 приватний нотаріус Чорнєй В.В. здійснила реєстраційну дію № 8008199 та внесла зміни в інформацію про керівника Університету, що міститься в ЄДРЮОФОПГФ, зазначивши керівником Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця - ОСОБА_1

Як свідчать матеріали реєстраційної справи, реєстраційну дію було здійснено в результаті подачі ОСОБА_1 наступних документів: заява ОСОБА_1 про державну реєстрацію змін до відомостей про Національний медичний університет ім. О.О. Богомольця, що міститься в ЄДРЮОФОПГФ від 26.12.2018; копія рішення Печерського районного суду міста Києва від 20.09.2018 у справі № 757/18790/18-ц; копія постанови Київського апеляційного суду від 13.12.2018; витяг з Єдиного державного реєстру судових рішень та копія ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.12.2018 826/14303/18; копія витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо ОСОБА_1 станом на 17.05.2017; копія паспорту ОСОБА_1 .

Разом із тим, в матеріалах реєстраційної справи відсутні: примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру; документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону, як того вимагає частина четверта статті 17 Закону № 755-IV.

Як вбачається з інформації ЄДРЮОФОПГФ, розділу І та ІІІ Статуту Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця, що знаходиться в загальному доступі за посиланням: (https://drive.google.com/file/d/0B9D4lqhK3IObb0RTVy1pS1lYV1E/view) уповноваженим органом управління Університету є Міністерство охорони здоров`я України.

Разом з тим, Міністерство охорони здоров`я України в своїй позовній заяві зазначило, що не видавало жодного розпорядчого чи іншого рішення про зміну інформації стосовно керівника Університету, яка міститься в ЄДРЮОФОПГФ.

Відповідачі та третя особа не спростували та не надали до суду доказів існування рішення Міністерства охорони здоров`я України про зміну керівника, призначення чи поновлення на посаді керівника Університету ОСОБА_1 , які тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі.

Також, в матеріалах реєстраційної справи відсутній примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) документа, що підтверджує повноваження ОСОБА_1 представляти інтереси Університету і подавати документи від цієї юридичної особи, як того вимагають положення пункту 8 частини першої статті 1 та частини другою статті 14 Закону № 755-IV.

На момент подачі документів для вчинення реєстраційної дії, були відсутні відомості в ЄДРЮОФОПГФ про ОСОБА_1 , як представника, що має право вчиняти дії від імені Університету без підтверджуючих повноваження документів.

Відповідач та третя особа не надали до суду належних та допустимих доказів того, що на момент вчинення реєстраційної дії ОСОБА_1 була та є керівником Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця.

В матеріалах реєстраційної справи відсутні судові рішення, що відповідають критеріям, визначеним в частині 5 статті 14 та пунктах 2, 3 частини першої статті 25 Закону № 755-IV.

Відповідачем не надано до суду доказів отримання ним в порядку, передбаченому частиною 5 статті 14 Закону № 755-IV судового рішення про зобов`язання вчинити реєстраційну дію та змінити інформацію стосовно керівника Університету, яка міститься в ЄДРЮОФОПГФ.

Разом з тим слід зазначити, що рішення суду про поновлення на посаді не є судовим рішенням, в розумінні положень пунктів 2, 3 частини першої статті 25 Закону № 755-IV, оскільки виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків.

В матеріалах справи відсутні докази прийняття Міністерством охорони здоров`я України наказу про поновлення ОСОБА_1 на посаді керівника Університету.

Відповідно до статті 27 Закону № 755-IV підставами для зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації, є: 1) подання документів або відомостей, визначених цим Законом, не в повному обсязі; 2) невідповідність документів вимогам, установленим статтею 15 цього Закону; 3) невідповідність відомостей, зазначених у заяві про державну реєстрацію, відомостям, зазначеним у документах, поданих для державної реєстрації, або відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі; 4) невідповідність відомостей, зазначених у документах, поданих для державної реєстрації, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі; 5) невідповідність реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта) відомостям, наданим відповідно до статті 13 цього Закону; 6) несплата адміністративного збору або сплата не в повному обсязі;

Згідно з положеннями статті 28 Закону № 755-IV державний реєстратор відмовляє у державній реєстрації, якщо: документи подано особою, яка не має на це повноважень; документи суперечать вимогам Конституції та законів України.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віта Володимирівна, використовуючи публічно-управлінські функції, надані державою, з порушенням вищезазначеного законодавства про вчинення державних функцій реєстрації, протиправно вчинив реєстраційну дію від 26 грудня 2018 року за № 8008199.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону № 755-IV Міністерство юстиції України є держателем Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань і вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування ЄДРЮОФОПГФ.

Частиною другою статті 5 Закону № 755-IV передбачено, що до повноважень Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації належить: 1) формування державної політики у сфері державної реєстрації; 2) нормативно-правове, методологічне та інформаційне забезпечення у сфері державної реєстрації; 3) координація діяльності у сфері державної реєстрації громадських формувань; 4) контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації, у тому числі шляхом постійного моніторингу реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі відповідно до цього Закону та прийняття обов`язкових до виконання рішень, передбачених цим Законом; 5) здійснення повноважень держателя Єдиного державного реєстру; 6) визначення технічного адміністратора; 7) забезпечення надання доступу до Єдиного державного реєстру державним реєстраторам, уповноваженим особам суб`єктів державної реєстрації прав, іншим суб`єктам відповідно до цього Закону та прийняття рішень про тимчасове блокування або анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом; 8) розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України та прийняття обов`язкових до виконання рішень, передбачених цим Законом; 9) складання протоколів про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення; 10) взаємодія з державними органами, органами місцевого самоврядування, міжнародними організаціями з питань державної реєстрації; 11) державна реєстрація політичних партій, всеукраїнських профспілок, їх об`єднань, всеукраїнських об`єднань організацій роботодавців, відокремлених підрозділів іноземних неурядових організацій, представництв, філій іноземних благодійних організацій, постійно діючих третейських судів, засновниками яких є всеукраїнські громадські організації, всеукраїнських творчих спілок, символіки громадських формувань; 12) надання виписок у паперовій формі для проставлення апостилю та проставлення на них апостилю; 13) здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною п`ятою статті 6 Закону № 755-IV втручання будь-яких органів, їх посадових осіб, громадян, юридичних осіб та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій, крім випадків, передбачених цим Законом, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Аналіз законодавства в сфері державної реєстрації свідчить про те, що Міністерство юстиції України не відповідає за неправомірні дії державних реєстраторів, а лише може вживати заходи, виключно передбачені чинним законодавством, у випадку виявлення порушень.

Щодо доводів апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права шляхом прийняття до розгляду позову Міністерства охорони здоров`я України як третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору, колегія суддів зазначає наступне.

Міністерством охорони здоров`я України було подано позовну заяву як третьою особою із самостійними вимогами на предмет спору.

Відповідно до ч.1 ст.49 КАС України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, пред`явивши позов до однієї або декількох сторін. Задоволення позову таких осіб має повністю або частково виключати задоволення вимог позивача до відповідача. У разі вступу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, розгляд адміністративної справи за клопотанням учасника справи починається спочатку.

За твердження апелянта, аналізуючи позовні вимоги ОСОБА_4 та Міністерства охорони здоров`я України вбачається, що позовні вимоги останнього взагалі не виключають задоволення вимог позивача ОСОБА_4 .

Разом із тим, колегія суддів вказує, що судом першої інстанції було задоволено клопотання позивача про відмову від позову та закрито провадження у справі за її позовними вимогами, тобто розгляд справи було продовжено виключно щодо позовних вимог Міністерства охорони здоров`я України.

Таким чином, на момент вирішення справи та прийняття рішення судом першої інстанції, позовних вимог окрім тих, що були заявлені Міністерством охорони здоров`я України в рамках даної справи не існувало, тобто задоволення позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, які б повністю або частково виключали задоволення вимог позивача до відповідача є неможливим в даному випадку, через відсутність позовних вимог позивача.

Крім того, апелянтом не наведено жодних доводів, яким чином зазначені процесуальні дії суду першої інстанції порушували її права чи призвели до невірного вирішення справи.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 02.08.2021.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

І.О. Лічевецький