Справа № 160/1488/21
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2021 року Справа № 160/1488/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про:
-зобов`язання відповідача виплатити позивачу грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, яка не підлягає оподаткуванню, у зв`язку з тим, що вона має педагогічний стаж більш ніж 30 років та вийшла на пенсію за віком.
В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 19.09.2016 вона перебуває на обліку в пенсійному фонді та отримує пенсію за віком, а також має спеціальний педагогічний стаж 30 років 1 місяць 22 дні (станом на день досягнення пенсійного віку 19.09.2016). Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.08.2020 №160/6063/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області зарахувати до педагогічного стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 05.11.1993 р. по 17.09.1997 р. - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській школі естетичного виховання, з 18.09.1997р. по 15.10.1997 р. - на посаді виконуючого обов`язки директора Тернівської школи естетичного виховання; з 16.10.1997 р. по 01.08.2000 р. - на посаді директора Тернівської школи естетичного виховання; з 01.09.2005 р. по 19.09.2016 р. - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера Тернівської школи естетичного виховання. На підставі рішення суду, яке набрало законної сили, позивач звернулась до відповідача із заявою про виплату грошової допомоги відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, відповідач відмовив у виплаті такої допомоги через відсутність необхідного спеціального стажу. Позивач категорично не погоджується з відповідачем, вважає, що має право на отримання передбаченої законом виплати в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п.7-1 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Ухвалою суду від 05.02.2021р. позовну заяву залишено без руху на підставі ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків.
На виконання ухвали суду, позивачем усунуті виявлені недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 26.04.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
28.05.2021 р. від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив наступне. ОСОБА_1 з 20.06.2016 р. перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІУ. Умовою для виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення, є наявність необхідного стажу роботи за вислугою років відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.08.2020 року по справі № 160/6063/20, зобов`язано Головне управління зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 до педагогічного стажу, а саме періоди її роботи: з 05.11.1993 року по 01.08.2000 року та 01.09.2005 року по 19.09.2016 року на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській школі естетичного виховання; з 18.09.1997 року по 15.10.1997 року на посаді виконуючої обов`язки директора в Тернівській школі естетичного виховання; з 16.10.1997 року по 01.08.2000 року на посаді директора в Тернівській школі естетичного виховання. На виконання рішення суду Головним управлінням зараховано до вислуги років періоди роботи з 05.11.1993 року по 01.08.2000 року та з 01.09.2005 року по 19.09.2016 року. Загальний стаж роботи позивача складає 37 років 2 місяці 1 день, стаж роботи за вислугу років як працівник освіти за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.08.2020 року по справі № 160/6063/20 складає 17 років 9 місяців 16 днів, що недостатньо для виплати грошової допомоги. Також відповідач зазначив, що позивачем пропущено строк звернення до суду із такими вимогами. Згідно п. 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України № 1058, виплата разової грошової допомоги провадиться після призначення пенсії за віком та наявності необхідного стажу роботи за вислугу років на час призначення пенсії. Відповідно до заяви про призначення пенсії від 20.09.2016 року, ОСОБА_1 призначена пенсія за віком з 19.09.2016 року, отже, перебіг строку починається з 20.09.2016 року, тобто з дати подачі заяви про призначення пенсії. Відповідно до постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.03.2017 року по справі № 185/9809/16-а, зобов`язано Павлоградське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи з 05.11.1993 року по 01.08.2000 року та 01.09.2005 року по 19.09.2016 року на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській школі естетичного виховання, а також з 18.09.1997 року по 15.10.1997 року на посаді виконуючої обов`язки директора в Тернівській школі естетичного виховання та з 16.10.1997 року по 01.08.2000 року на посаді директора в Тернівській школі естетичного виховання; та зобов`язано виплатити грошову допомогу у розмірі десяти пенсій на день її призначення. Проте, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2017 року по справі № 185/9809/16-а постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.03.2017 року по справі № 185/9809/16-а скасовано, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено. Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2017 року по справі № 185/9809/16-а набрала законної сили 25.05.2017 року та з цього часу ОСОБА_1 не зверталася до Головного управління або до суду із вимогою виплатити грошову допомогу у розмірі десяти пенсій на день її призначення. Отже, позивачем пропущено строк звернення до суду. Зважаючи на викладене, Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області діяло у спосіб та у порядок, визначений чинним законодавством, а отже, позовні вимоги є не обґрунтованими.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені позивачем доводи, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно із протоколом призначення пенсії №1003 від 03.10.2016 позивачу призначено пенсію за віком з 19.09.2016 (дата звернення 20.09.2016), тривалість стажу визначена пенсійним фондом та становить 32 рік 1 місяців 1 день.
Відповідно до розрахунку стажу з урахуванням перетину періодів (до протоколу №1003) загальний страховий стаж визначений позивачу та становить 32 роки 1 місяць 1 день, в тому числі:
з 03.02.1976 р. по 01.04.1977 - 1 рік 1 місяць 29 днів;
з 01.09.1977 по 15.06.1982 - навчання - 4 роки 9 місяців 15 днів;
з 16.06.1982 по 31.08.1982 - догляд за дитиною до 3 років - 0 років 2 місяці 16 днів;
з 01.09.1982 р. по 18.09.1985 р. - 3 роки 0 місяців 18 днів;
з 19.09.1985 р. по 30.06.2000 - 14 років 9 місяців 12 днів;
з 01.07.2000 р. по 01.08.2000 р. - 0 років 1 місяць 1 день;
з 01.09.2005 р. по 30.11.2006 р. - 1 рік 3 місяці 0 день;
з 01.12.2006 по 31.08.2016 - 6 років 9 місяців 0 день.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду 03.08.2020 року у адміністративній справі №160/6063/20 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлене листом від 05.05.2020 року № 6917-7127/Б-03/8-0400/20, щодо відмови ОСОБА_1 зарахувати до педагогічного стажу періоди її роботи з 05.11.1993 р. по 17.09.1997 р. - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській школі естетичного виховання, з 18.09.1997 р. по 15.10.1997 р. - на посаді виконуючого обов`язки директора Тернівської школи естетичного виховання; з 16.10.1997 р. по 01.08.2000 р. - на посаді директора Тернівської школи естетичного виховання; з 01.09.2005 р. по 19.09.2016 р. - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера Тернівської школи естетичного виховання.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області зарахувати до педагогічного стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 05.11.1993 р. по 17.09.1997 р. - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській школі естетичного виховання, з 18.09.1997р. по 15.10.1997 р. - на посаді виконуючого обов`язки директора Тернівської школи естетичного виховання; з 16.10.1997 р. по 01.08.2000 р. - на посаді директора Тернівської школи естетичного виховання; з 01.09.2005 р. по 19.09.2016 р. - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера Тернівської школи естетичного виховання.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду 03.08.2020 року у адміністративній справі №160/6063/20 набрало законної сили 02.09.2020.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду 03 .08.2020 року у адміністративній справі №160/6063/20 відповідачем проведено перерахунок пенсії позивачу.

Так, згідно із розрахунком пенсії від 13.10.2020 тривалість страхового стажу позивача становить 37 років 2 місяці 1 день.

Відповідно до розрахунку стажу з урахуванням перетину періодів (до протоколу перерахунку від 13.10.2020) загальний страховий стаж визначений позивачу та становить 37 років 2 місяці 1 день, в тому числі:

з 03.02.1976 р. по 01.04.1977 - 1 рік 1 місяць 29 днів;

з 01.09.1977 по 15.06.1982 - навчання - 4 роки 9 місяців 15 днів;

з 16.06.1982 по 31.08.1982 - догляд за дитиною до 3 років - 0 років 2 місяці 16 днів;

з 01.09.1982 р. по 18.09.1985 р. - 3 роки 0 місяців 18 днів;

з 19.09.1985 р. по 04.11.1993 - 8 років 1 місяць 16 днів;

з 05.11.1993 по 01.08.2000 - (працівник освіти, соцзабезпечення) - 6 років 8 місяців 27 днів;

з 01.09.2005 по 30.11.2006 - (працівник освіти, соцзабезпечення) - 1 рік 3 місяці 0 день;

з 01.12.2006 р. по 30.11.2009 - (працівник освіти, соцзабезпечення) - 3 роки 0 місяців 0 днів;

01.12.2009 по 19.09.2016 - (працівник освіти, соцзабезпечення) - 6 років 9 місяців 19 днів;

20.09.2016 по 30.09.2018 - 2 роки 1 місяць 0 днів.

Позивач 30.11.2020 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про виплату грошової допомоги згідно із п.7-1 Прикінцевих положень Закону №1058.

Листом від 14.12.2020 р. №23666-24659/Б-01/8-0400/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Відділ з питань перерахунків пенсій №6 управління застосування пенсійного законодавства) повідомило позивачу, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду 03.08.2020 по справі №160/6063/20 період роботи з 05.11.1993 р. по 17.09.1997 р. на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській школі естетичного виховання, з 18.09.1997 по 15.10.1997 - на посаді виконуючого обов`язки директора Тернівської школи естетичного виховання, з 16.10.1997 по 01.08.2000 - на посаді директора Тернівської школи естетичного виховання, з 01.09.2005 по 19.09.2016 - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера Тернівської школи естетичного виховання враховані до стажу роботи по вислузі років. Зобов`язати виплатити грошову допомогу у розмірі десяти пенсії на день її призначення в судовому рішенні не зазначено.

Не погоджуючись з відмовою відповідача виплатити грошову допомогу відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII«Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон№1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(далі - Закон №1058), зокрема, у статтях 1 і 8 відповідно.

Згідно до ст. 8 Закону №1058 передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно із ст. 1 Закону «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону №1788 визначено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до ст. 7 Закону №1788 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058 визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону №1058 до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року.

Відповідно до ст.1 Закону №1058страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з ч.1 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону № 1058-IVперіоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цимЗаконом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення`до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також:

а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;

Згідно ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637), згідно з пунктом 2 якої основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

В ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачу з 19.09.2016 р. призначено пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону №1058, страховий стаж станом на час призначення пенсії (19.09.2016) становить 32 роки 1 місяць 1 день.

Між сторонами наявний спір щодо спеціального педагогічного стажу, що визначає право на призначення грошової допомоги, відповідно до п. 7-1 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону №1058.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1 вона працювала у наступних закладах і посадах у період:

з 03.02.1976 по 01.04.1977 - на посаді викладача фортепіано і концертмейстера Тернівської дитячої музичної школи м. Павлограда (записи 1-2);

з 01.09.1982 по 18.09.1985 - на посаді викладача з класу фортепіано в Дитячій музичній школі с. Богданівка (записи 5-6);

з 18.09.1985 по 05.11.1993 - на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській дитячій музичній школі (записи 7-8);

з 05.11.1993 р. по 17.09.1997 р. - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській школі естетичного виховання (05.11.1993 Тернівська дитяча музична школа перейменована в школу естетичного виховання);

з 18.09.1997р. по 15.10.1997 року - на посаді виконуючого обов`язки директора школи естетичного виховання (записи 9-10);

з 16.10.1997 р. по 01.08.2000 р. - на посаді директора школи естетичного виховання (записи 10-11);

з 01.09.2005 р. по 23.11.2006 р. - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській школі естетичного виховання (записи 12-13);

з 23.11.2006 р. - поновлена на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській школі естетичного виховання за рішенням Тернівського міського суду від 07.12.2009 р. у справі №2-31/2009 в частині негайного виконання.

з 23.11.2006 р. по 19.09.2016 р. (дати призначення пенсії за віком) - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській школі естетичного виховання, де і продовжує працювати по цей час.

Також, згідно із записами в трудовій книжці позивача 06.01.2017 р. Тернівська школа естетичного виховання перейменована у Комунальний заклад «Початковий спеціалізований навчальний заклад «Тернівська школа естетичного виховання» Тернівської міської ради»; 01.08.2019 р. - Комунальний заклад «Початковий спеціалізований навчальний заклад «Тернівська школа естетичного виховання» Тернівської міської ради» перейменований у Комунальний заклад «Мистецька школа Тернівської міської ради» (записи16-17).

Отже, матеріалами справи підтверджено стаж роботи позивача з 03.02.1976 р. по 01.04.1977 р. - на посаді викладача Тернівської дитячої музичної школи м. Павлограда; з 01.09.1982 р. по 18.09.1985 р. на на посаді викладача з класу фортепіано в Дитячій музичній школі с. Богданівка; з 18.09.1985 р. по 17.09.1997 на на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській дитячій школі естетичного виховання; з 18.09.1997 р. по 15.10.1997 р. - в.о. директора Тернівської школи естетичного виховання; з 16.10.1997 р. по 01.08.2000 р. - директором директора Тернівської школи естетичного виховання; з 01.09.2005 р. і до теперішнього часу - на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстер в Тернівській школі естетичного виховання.

При цьому, судом враховано, що між сторонами вже був спір щодо наявності або відсутності правових підстав для відмови позивачу у зарахуванні до педагогічного стажу періодів її роботи з 05.11.1993р. по 17.09.1997р. - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській школі естетичного виховання; з 18.09.1997р. по 15.10.1997 року - на посаді виконуючого обов`язки директора школи естетичного виховання; з 16.10.1997р. по 01.08.2000р. - на посаді директора школи естетичного виховання; з 01.09.2005р. по 19.09.2016р. - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській школі естетичного виховання.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.08.2020 року у адміністративній справі №160/6063/20, яке набрало законної сили 02.09.2020, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області зарахувати до педагогічного стажу позивача періоди роботи з 05.11.1993 р. по 17.09.1997 р. - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській школі естетичного виховання, з 18.09.1997р. по 15.10.1997р. - на посаді виконуючого обов`язки директора Тернівської школи естетичного виховання; з 16.10.1997р. по 01.08.2000 р. - на посаді директора Тернівської школи естетичного виховання; з 01.09.2005 р. по 19.09.2016р. - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера Тернівської школи естетичного виховання.

Відповідно до ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, судовим рішенням по справі №160/6063/20, яке набрало законної сили, визнано стаж позивача з 05.11.1993 р. по 17.09.1997 р., з 18.09.1997 р. по 15.10.1997 р., з 16.10.1997 р. по 01.08.2000 р. та з 01.09.2005 р. по 19.09.2016 р. - спеціальним педагогічним стажем.

В якості підстави для відмови у виплаті позивачу грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону №1058, відповідачем у листі від 14.12.2020 р. №23666-24659/Б-01/8-0400/20 та у відзиві зазначено, що спеціальний стаж позивача, який дає право на виплату вищезазначеної грошової допомоги, з урахуванням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.08.2020 року у адміністративній справі №160/6063/20, яке набрало законної сили 02.09.2020, становить 17 років 9 місяців та 16 днів, що є недостатнім для виплати такої допомоги; крім того, рішення суду не містить зобов`язань виплатити грошову допомогу у розмірі десяти пенсій на день її призначення в судовому рішення.

Суд не погоджується з відповідачем, виходячи з наступного.

Згідно із пунктом 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 (далі - Порядок №1191).

Відповідно до п.5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Відповідно до п.6 вищевказаного Порядку №1191, при визначенні розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із ст. 27, 28 ЗУ України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», станом на день її призначення.

Відповідно до пункту 7 Порядку №1191 виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Таким чином, законодавцем визначено певні умови для набуття права особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, яке пов`язується:

з наявністю у такої особи необхідного спеціального стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (для жінок - 30 років),

на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, особа така особа працювала на цих посадах в закладах та установах державної або комунальної форми власності,

неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Відповідач наполягає, що позивач не має необхідного спеціального педагогічного стажу 30 років, передбаченого Законом, а лише 17 років 9 місяців 16днів, відтак не має право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

Водночас, матеріали справи не містять обґрунтувань відповідача щодо підстав не зарахування до спеціального педагогічного стажу інших періодів роботи позивача на посаді:

викладача в Тернівській дитячій музичній школі м. Павлоград (період з 03.02.1976 по 01.04.1977),

викладача з класу фортепіано в Дитячій музичній школі с. Богданівка (період з 01.09.1982 по 18.09.1985),

викладача з класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській дитячій музичній школі (за період з 18.09.1985 по 04.11.1993).

Згідно із преамбулою Закону України №2145-VIII «Про освіту» (далі - Закон №2145-VIII) цей Закон регулює суспільні відносини, що виникають у процесі реалізації конституційного права людини на освіту, прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у реалізації цього права, а також визначає компетенцію державних органів та органів місцевого самоврядування у сфері освіти.

Відповідно до пунктів 6, 21 статті 1 Закону №2145-VIII заклад освіти - юридична особа публічного чи приватного права, основним видом діяльності якої є освітня діяльність.

Педагогічна діяльність - інтелектуальна, творча діяльність педагогічного (науково-педагогічного) працівника або самозайнятої особи у формальній та/або неформальній освіті, спрямована на навчання, виховання та розвиток особистості, її загальнокультурних, громадянських та/або професійних компетентностей.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону №2145-VIII невід`ємними складниками системи освіти є, зокрема, позашкільна освіта.

Згідно із частиною 2 статті 14 Закону №2145-VIII позашкільна освіта може здобуватися одночасно із здобуттям дошкільної, повної загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої освіти.

Метою позашкільної освіти є розвиток здібностей дітей та молоді у сфері освіти, науки, культури, фізичної культури і спорту, технічної та іншої творчості, здобуття ними первинних професійних знань, вмінь і навичок, необхідних для їх соціалізації, подальшої самореалізації та/або професійної діяльності (частина 1 статті 14 Закону №2145-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону України від 22.06.2000 року № 1841-III «Про позашкільну освіту» система позашкільної освіти - освітня підсистема, що включає державні, комунальні, приватні заклади позашкільної освіти; інші заклади освіти як центри позашкільної освіти (заклади загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування, типів і форм власності, в тому числі школи соціальної реабілітації, міжшкільні навчально-виробничі комбінати, заклади професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої); гуртки, секції, клуби, культурно-освітні, спортивно-оздоровчі, науково-пошукові об`єднання на базі закладів загальної середньої освіти, навчально-виробничих комбінатів, закладів професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої; клуби та об`єднання за місцем проживання незалежно від підпорядкування, типів і форм власності; культурно-освітні, фізкультурно-оздоровчі, спортивні та інші заклади освіти, установи; фонди, асоціації, діяльність яких пов`язана із функціонуванням позашкільної освіти; відповідні органи управління позашкільною освітою і науково-методичні установи; інші суб`єкти освітньої діяльності, що надають освітні послуги у системі позашкільної освіти.

Позашкільна освіта - сукупність знань, умінь та навичок, що здобувають вихованці, учні і слухачі в закладах позашкільної освіти, інших суб`єктах освітньої діяльності за програмами позашкільної освіти.

Заклад позашкільної освіти - складова системи позашкільної освіти, яка надає знання, формуючи вміння та навички за інтересами, забезпечує потреби особистості у творчій самореалізації та інтелектуальний, духовний і фізичний розвиток, підготовку до активної професійної та громадської діяльності, створює умови для соціального захисту та організації змістовного дозвілля відповідно до здібностей, обдарувань та стану здоров`я вихованців, учнів і слухачів.

Заклад спеціалізованої позашкільної освіти - заклад позашкільної освіти, що надає спеціалізовану освіту мистецького, спортивного, військового або наукового спрямування.

Мистецька школа - заклад спеціалізованої мистецької освіти: музична, художня, хореографічна, хорова, школа мистецтв тощо, який надає початкову мистецьку освіту.

Позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України «Про освіту», цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

Відповідно до частин 3, 4 статті 12 Закону №1841-ІІІ заклади позашкільної освіти можуть функціонувати у формі центрів, комплексів, палаців, будинків, клубів, станцій, кімнат, студій, шкіл мистецтв, малих академій мистецтв (народних ремесел), малих академій наук, мистецьких шкіл, спортивних шкіл, дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, фізкультурно-спортивних клубів за місцем проживання, фізкультурно-оздоровчих клубів осіб з інвалідністю, спеціалізованих дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, дитячих стадіонів, дитячих бібліотек, дитячих флотилій, галерей, бюро, оздоровчих закладів, що здійснюють позашкільну освіту.

Заклади позашкільної освіти можуть бути комплексними, профільними та спеціалізованими.

Комплексні заклади позашкільної освіти організовують роботу з вихованцями, учнями і слухачами за різними напрямами позашкільної освіти (художньо-естетичним, туристсько-краєзнавчим, еколого-натуралістичним, науково-технічним, дослідницько-експериментальним, фізкультурно-спортивним або спортивним, військово-патріотичним, бібліотечно-бібліографічним, соціально-реабілітаційним, оздоровчим, гуманітарним). До комплексних закладів позашкільної освіти належать палаци, будинки дітей та юнацтва, центри дитячої та юнацької творчості.

Профільні заклади позашкільної освіти організовують роботу за певним напрямом позашкільної діяльності. До профільних закладів позашкільної освіти належать центри, клуби туристсько-краєзнавчої, науково-технічної, еколого-натуралістичної, спортивно-оздоровчої, художньо-естетичної творчості, військово-патріотичного спрямування, станції юних туристів, натуралістів, техніків, школи мистецтв, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади, дитячо-юнацькі спортивні школи, оздоровчі заклади, туристські бази.

Перелік типів закладів позашкільної освіти затверджується Кабінетом Міністрів України (ч.5 ст.12 Закону).

Відповідно до Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 №433, до позашкільних начальних закладів віднесено, зокрема:

початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші).

Згідно статтею 21 Закону №1841-ІІІ педагогічним працівником закладу позашкільної освіти повинна бути особа з високими моральними якостями, яка має вищу педагогічну або іншу фахову освіту, належний рівень професійної підготовки, здійснює педагогічну діяльність, забезпечує результативність та якість своєї роботи, фізичний та психічний стан здоров`я якої дозволяє виконувати професійні обов`язки в закладах позашкільної освіти. Педагогічним працівником закладу позашкільної освіти може бути також народний умілець з високими моральними якостями за умови забезпечення належної результативності освітнього процесу.

Перелік посад педагогічних працівників системи позашкільної освіти встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року № 963, до посад педагогічних працівників відносяться, зокрема, директор позашкільного навчального закладу, заступники директора позашкільного навчального закладу, вчителі, викладачі всіх спеціальностей, концертмейстер, акомпаніатор у позашкільних закладах, музичний керівник, до посад науково-педагогічних працівників, в тому числі, викладачі та концертмейстери.

Згідно із частиною 1 статті 52 Закону України «Про освіту» учасниками освітнього процесу є, зокрема, педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники.

З огляду на викладене, стаж роботи позивача на посаді викладача в Тернівській дитячій музичній школі м. Павлоград (період з 03.02.1976 по 01.04.1977), викладача з класу фортепіано в Дитячій музичній школі с. Богданівка (період з 01.09.1982 по 18.09.1985) та викладача з класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській дитячій музичній школі (за період з 18.09.1985 по 04.11.1993) є педагогічним стажем, оскільки зазначені посади належать до переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників.

Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженому постановою КМУ від 04.11.1993 року № 909 (зі змінами) встановлено, що право на пенсію за вислугою років мають викладачі музичних шкіл.

Виходячи з положень ст.1, ст.10 Закону «Про освіту», ст.5, ст.12 Закону України «Про дошкільну освіту», Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 №433, Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року №963, Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженому постановою КМУ від 04.11.1993 року №909, суд вважає, що дії відповідача щодо не зарахування до спеціального педагогічного стажу, що надає право на отримання грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком станом на день призначення відповідно до п.7-1 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди роботи позивача викладачем в Тернівській дитячій музичній школі м. Павлоград (період з 03.02.1976 по 01.04.1977), викладачем з класу фортепіано в Дитячій музичній школі с. Богданівка (період з 01.09.1982 по 18.09.1985) та викладачем з класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській дитячій музичній школі (за період з 18.09.1985 по 04.11.1993), вчинені не на підставі та не у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, тому є протиправними.

Велика Палата Верховного Суду вирішуючи спори, пов`язані із застосуванням Постанови №909, дійшла висновків про недопустимість формальних (дискримінаційних) підходів органів ПФУ до реалізації особою конституційного права на соціальний захист при наявності підтвердженого стажу роботи у закладах і установах освіти, охорони здоров`я та соціального захисту.

Така позиція Великої Палати Верховного Суду була висловлена у постановах від 29 серпня 2018 року у справі №492/446/15-а, від 30 січня 2019 року у справі №876/5312/17 та від 13 лютого 2019 року у справі №233/4308/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд враховує, що позивач неодноразово змушена звертались до суду за захистом порушеного права у спорах із пенсійним фондом, пов`язаного саме з її педагогічним стажем.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

З метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача зарахувати до спеціального стажу, що надає право на отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п.7-1 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», стаж роботи позивача на посаді викладача в Тернівській дитячій музичній школі м. Павлоград (період з 03.02.1976 по 01.04.1977), викладача з класу фортепіано в Дитячій музичній школі с. Богданівка (період з 01.09.1982 по 18.09.1985), викладача з класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській дитячій музичній школі (за період з 18.09.1985 по 04.11.1993).

Враховуючи викладене, оцінюючи усі докази, досліджені судом у їх сукупності, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, суд вважає, що у позивача наявний необхідний спеціальний педагогічний стаж, що надає право на отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п.7-1 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому рішення відповідача, що викладене у листі №23666-24659/Б-01/8-0400/20 від 14.12.2020, є цілком необґрунтованим та безпідставним, тому підлягає скасуванню як протиправне.

Доводи відповідача про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду із цими позовними вимогами, не враховуються судом, оскільки підставою для звернення до суду із цим позовом стало рішення відповідача, викладене у листі №23666-24659/Б-01/8-0400/20 від 14.12.2020.

Щодо посилань відповідача на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.03.2017 р. у справі №185/9809/16-а та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2017 р. у справі №185/9809/16-а, суд зазначає, що у вказаній справі спірним було питання права на пенсію за вислугу років за наявності або відсутності стажу роботи, що надає право на призначення такої пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і, як наслідок, права на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої п. 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції не вирішував питання щодо педагогічного стажу позивача, а встановив відсутність у позивача права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за відсутності необхідного стажу роботи на час звернення і, відповідно, відсутність права на отримання такої грошової допомоги.

Разом з тим, у цій справі предметом спору є саме рішення відповідача, оформлене листом №23666-24659/Б-01/8-0400/20 від 14.12.2020 щодо відмови у виплаті грошової допомоги, передбаченої до п.7-1 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а отже, у справах № 185/9809/16-а та № 160/1488/21 різний предмет спору та з різних підстав.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій у прийнятті рішення та дій, що оскаржуються, натомість позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Враховуючи викладене, позовна заява підлягає частковому задоволенню.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Враховуючи часткове задоволення адміністративного позову, в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для присудження на користь позивача судових витрат пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме: судового збору у розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст.9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування стажу роботи ОСОБА_1 на посаді викладача в Тернівській дитячій музичній школі м. Павлоград (період з 03.02.1976 по 01.04.1977), викладача з класу фортепіано в Дитячій музичній школі с. Богданівка (період з 01.09.1982 по 18.09.1985), викладача з класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській дитячій музичній школі (за період з 18.09.1985 по 04.11.1993) до спеціального стажу, що надає право на отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п.7-1 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 на посаді викладача в Тернівській дитячій музичній школі м. Павлоград (період з 03.02.1976 по 01.04.1977), викладача з класу фортепіано в Дитячій музичній школі с. Богданівка (період з 01.09.1982 по 18.09.1985), викладача з класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській дитячій музичній школі (за період з 18.09.1985 по 04.11.1993) до спеціального стажу, що надає право на отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п.7-1 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлене листом №23666-24659/Б-01/8-0400/20 від 14.12.2020, щодо відмови ОСОБА_1 виплатити грошову допомогу відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсії станом на день її призначення відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, код ЄДПРОУ 21910427) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 454грн. 00коп. (чотириста п`ятдесят чотири гривень 00 копійок).

У задоволенні іншої частини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова