Справа № 481/745/21
Суддя: Ціпивко І. І.
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 481/745/21
Провадж.№ 2-а/481/13/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року м. Новий Буг

Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Ціпивко І.І., з участю секретаря судових засідань Асмолової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області, третя особа інспектор роти № 3 В1 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області Білан Вадим Юрійович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Стислий виклад обставин справи.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом та просить скасувати постанову серії ГБ № 392090 від 29 травня 2021 року, винесену інспектором роти № 3 В1 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області Білан В.Ю., а провадження у справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 29 травня 2021 інспектор роти № 3 В1 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області Білан Вадим Юрійович виніс постанову серії ГБ № 392090 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та застосував стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. Відповідно до змісту постанови, вона 28.05.2021 року близько 23.05 годині перебувала у стані алкогольного спяніння та здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, оскільки зателефонувала на лінію «102» та повідомила, що її виганяють із квартири, хоча такого факту не було. Вважає вказану постанову незаконною і такою що підлягає скасуванню. Так, вона підтверджує, що дійсно 28.05.2021 року вона приїхала на запрошення гр. ОСОБА_2 до її доньки ОСОБА_3 у м. Бориспіль Київської області. Разом із ОСОБА_2 вони приїхали о 06.28 годині на жд вокзал, звідки їх автомобілем забрали ОСОБА_3 та її чоловік та відвезли до них додому. Цього ж дня, близько 22.30 годині ОСОБА_3 влаштувала сварку, свою матір зачинила у кімнаті, а її почала виганґти з дому та вчиняти відносно неї насилля. Тому і змушена була звернутися до поліції за допомогою.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 22.06.2021 року матеріали справи передано судді Ціпивко І.І.

Ухвалою судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 23.06.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 05.07.2021 року. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі.

05.07.2021 року справу знято із розгляду у зв`язку із перебуванням судді у відпустці.

Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 20.07.2021 року розгляд справи відкладено до 03.08.2021 року.

Позивач ОСОБА_1 подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Київській області, в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи.

Представником відповідача Управління патрульної поліції у Київській області надіслано до суду відзив на позовну заяву, у якому він просив позов ОСОБА_1 залишити без задоволення. В обґрунтування своїх заперечнь проти позовних вимог посилається на те, що інспектором роти № 3 В1 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області Білан В.Ю. при винесенні оскаржуваної постанови дотримано усіх норм чинного законодавства України та не порушено прав ОСОБА_1 . Стверджує, що фактичною підставою для винесення оскаржуваної постанови стали висновки інспектора про те, що позивач здійснила завідомо неправдивий виклик поліції.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ч. 4 ст.229 КАС України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 3 ст.268 КАС України неприбуття в судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Суд, перевіривши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідачів не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГБ № 392090 від 29 травня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 28 травня 2021 року близько 23 години 54 хвилини, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонувала на лінію «102» та повідомила, що її виганають із квартири, хоча такого не було

З долученого відповідачем до справи відео з нагрудної бодікамери інспектора, яким підтверджено те, що позивач ОСОБА_1 приїхала у гості до м. Бориспіль Київської області, та із квартири вночі її виганяють. Тому для захисту своїх прав вона викликала поліцію, що також підтверджується відео знятим самою позивачкою.

Таким чином між сторонами виник спір щодо правомірності винесення постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення за порушення ним Правил дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 вказаної статті КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

За правилами ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Положеннями ст.289 КУпАП встановлено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Судом встановлено, що оскаржувану постанову позивачем отримано 16 червня 2021 року, що є підставою для поновлення йому строку для оскарження відповідної постанови.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з положеннями ст. 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Нормою ст. 183 КУпАП визначено, що завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, диспозиція ст.183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005№ 14"Пропрактику застосуваннясудами Українизаконодавства усправах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями ч. 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений обов`язок доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти, встановлені судом у сукупності, викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим, і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Крім цього, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Всупереч даним вимогам, вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами. Відповідачем ГУ НП у Миколаївській області як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування вини, не доведено наявність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення та правомірність винесеної поліцейським постанови про накладення на ОСОБА_5 штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідач Управління патрульної поліції у Київській області на обгрунтування правомірності оскаржуваної постанови надав відео з нагрудної камери поліцейського.

Суд критично оцінює такий доказ, як доказ підвердження винуватості позивача ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, оскільки ним не підтверджується факту неправдивого виклику поліції позивачкою, оскільки сама позивачка дії господині квартири по відношенню до неї сприймала як насильницькі, а тому і викликала поліцію для захисту своїх прав.

Інспектором поліції на місці події жодних пояснень від учасників чи свідків не відбиралося.

Той факт, що подія відбувалася у житловому приміщенні, яке не належить позивачу, і яке вона відмовлялася покидати жодним чином не підтверджує факту вчинення нею правопорушення, передбаченого ст. 183 КупАП та не спростовує доводів, викладених у позовній заяві.

Суд зауважує, що позивач не проникла до такого житлового приміщення неправомірно, а знаходилась там на запрошення законних володільців, а поліцію викликала у зв`язку із вчиненням останніми відносно неї насильницьких дій.

Вказане свідчить про те, що поліцейський розглянув справу та притягнув позивача до адміністративної відповідальності за відсутності доказів вчинення нею адмінправопорушення та винуватості останньої, керуючись лише внутрішнім переконанням.

Враховуючи викладене, є всі підстави вважати, що постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена протиправно, з порушенням норм законодавства, відомчих актів МВС України, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, з порушенням законних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що призвело до незаконного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Матеріали вказаної адміністративної справи не містять належних доказів для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КупАП.

За змістом п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративні правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, при встановленні відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до п. 3. ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В п. 3 ч. 1 ст.293 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень, зокрема, скасовує постанову і закриває справу.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за порушення ст. 183 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 5, 9, 72, 77, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити у повному обсязі. Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови.

Постанову інспектора роти № 3 В1 БПП в м. Бориспіль УПП у Ктївській області серії ГБ № 392090 від 29.05.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КупАП у виді штрафу в розмірі 1700,00 гривень, скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний термін з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03.08.2021 року.

Суддя І.І. Ціпивко