Справа № 380/5604/20
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 380/5604/20

адміністративне провадження № К/9901/19795/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Васильєвої І.А.,

суддів: Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Галицької митниці Держмитслужби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2021, на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.01.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2021 у справі №380/5604/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Волагро» до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправною, скасування картки відмови та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

31.05.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Галицької митниці Держмитслужби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2021, на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.01.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2021 у справі №380/5604/20 (згідно з трек-номером поштового відправлення надіслано 28.05.2021).

Ухвалою Верховного Суду від 22.06.2021 касаційну скаргу залишено без руху, зобов`язано скаржника усунути недоліки касаційної скарги шляхом надання платіжного доручення про сплату судового збору за подання касаційної скарги.

У межах встановленого судом строку скаржник звернувся з заявою про продовження строку на сплату судового збору за подання касаційної скарги.

Галицькою митницею Держмитслужби зазначено про відсутність коштів для сплати судового збору. На підтвердження надано копію виписки від 10.06.2021 щодо відсутності коштів на рахунку КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки».

Верховний Суд зауважує, що скаржником не надано доказів вчинення активних та послідовних дій, спрямованих на виділення коштів для сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі. Азовською митницею Держмитслужби не підтверджено, що на цей час вживаються всі можливі заходи для отримання достатнього фінансування.

Крім того, скаржник не зазначає, коли саме він буде в змозі сплатити судовий збір у разі продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги.

Частиною 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Разом з тим, положення наведеної статті процесуального закону надає суду певні можливості для зменшення тягаря судових витрат за своїм розсудом у кожній конкретній ситуації, тоді як Закон України «Про судовий збір» у певних категоріях справ/певної категорії населення безальтернативно звільняє від обов`язку сплачувати судовий збір, серед яких органи доходів і зборів відсутні (стаття 5 цього Закону).

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні видатки», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

З урахуванням наведеного та приймаючи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не є поважною причиною при вирішенні питання про поновлення чи продовження строку, встановленого законом або судом.

Таким чином, клопотання скаржника про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно положень пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, та в зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись статтями 169, 330, 332, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Галицької митниці Держмитслужби про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги.

Касаційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2021, на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.01.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2021 у справі №380/5604/20 повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Судді І.А. Васильєва
С.С. Пасічник В.П. Юрченко