Справа № 826/3548/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2021 року м. Київ № 826/3548/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши в порядку адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Аутсорсинговий контакт центр"
до Головного управління ДПС у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та акту,

за участю:

представника позивача - не прибув,

представника відповідача - не прибув,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аутсорсинговий контакт центр" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та акту.

Ухвалою окружного адміністративного суду міста Києва від 16.10.2020 замінено відповідача - Головне управління ДФС у м. Києві на його правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач дійсно мав фінансово - господарські взаємовідносини з контрагентами ПП "Алкор Груп", ПП "Альмапром", ПП "Градо-Інвест", ПП "Аеропостач", ПП "Блюмєр", які мали реальний характер та за якими було отримано послуги, використані ним у власній господарській діяльності, а документи бухгалтерського та податкового обліків за цими операціями були оформлені у відповідності до вимог податкового законодавства.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав суду письмові заперечення в яких зазначив про те, що підприємства - контрагенти позивача зареєстровані на підставних осіб, які не мали відношення до діяльності підприємств та не здійснювали фактичної господарської діяльності (дій) та будь - яких операцій від імені вказаних контрагентів, а отже були створені та діяли з метою прикриття незаконної діяльності. Також відповідач посилався на протокол допиту від 30.09.2016, який було отримано від СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі та ухвалу від 07.10.2016 слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва Бугіля В.В., відповідно до яких громадянка ОСОБА_1 - директор ряду підприємств, в тому числі ПП «Блюмєр» та посадова особа, яка підписувала податкові накладні від імені ПП «Блюмєр», виписані на адресу ТОВ «Міллвілль» повідомила, що не має відношення до реєстрації та здійснення фінансово - господарської діяльності ПП «Блюмєр» та хто веде таку діяльність їй не відомо, вважає реєстрацію підприємства не законною, та протокол допиту від 23.05.2016, який було отримано від СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі, згідно якого громадянка ОСОБА_2 - директор ПП «Алкор Груп», ПП «Альмапром», ПП «Градо - Інвест» та посадова особа, яка підписувала податкові накладні від імені ПП «Алкор Груп», ПП «Альмапром», ПП«Градо - Інвест», виписані на адресу ТОВ «Міллвілль» повідомила про те, що вказані підприємства були зареєстровані на її ім`я без мети введення нею фінансово - господарської діяльності, за грошову винагороду та до здійснення фінансово - господарської діяльності вказаними підприємствами вона відношення не має.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

У період з 04.11.2016 по 10.11.2016 Головним управлінням ДФС у м. Києві на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та на виконання ухвали Шевченківського районного суду міста Києва у справі № 761/35353/16-к від 07.10.2016, що винесена під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000055, внесеному до єдиного реєстру досудових рішень 05.05.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205 Кримінального кодексу України було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Аутсорсинговий контакт центр" з питань дотримання вимог податкового законодавства і правильності нарахування та сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) по взаємовідносинах із ПП «Алкор Груп», ПП «Альмапром», ПП «Градо - Інвест», ПП «Аеропостач», ПП «Блюмєр» за період з 01.01.2015 по 30.09.2016.

За результатами перевірки складено акт від 17.11.2016 № 186/26-15-14-07-02-10/37725479, яким встановлено порушення підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток на 788 816,00 грн. та порушення пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.2, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на 1 483 564,00 грн.

06.12.2016 на підставі зазначеного акту перевірки прийнято податкове повідомлення - рішення № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1 054 346,00 грн., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями на 265530,00 грн. та № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 2 225 346,00 грн., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями на 741782,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження рішенням Державної фіскальної служби України від 10.02.2017 № 2599/6/99-99-11-01-02-25 податкові повідомлення - рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Позивач не погоджуючись з податковими повідомленнями - рішеннями, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З аналізу акту перевірки від 17.11.2016 № 186/26-15-14-07-02-10/37725479 та наданих суду відповідачем заперечень, судом встановлено, що хоча в зазначеному акті вказано про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства і правильності нарахування та сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) по взаємовідносинах із ПП «Алкор Груп», ПП «Альмапром», ПП «Градо - Інвест», ПП «Аеропостач», ПП «Блюмєр» за період з 01.01.2015 по 30.09.2016, водночас фактично перевірку було проведено щодо фінансово - господарських правовідносин між позивачем та чотирма з п`яти контрагентів, а саме ПП «Алкор Груп», ПП «Альмапром», ПП «Градо - Інвест», ПП «Блюмєр». Оцінка фінансово - господарським взаємовідносинам між позивачем та ПП «Аеропостач» в рамках перевірки за результатами якої було складено акт від 17.11.2016 № 186/26-15-14-07-02- 10/37725479 на підставі якого прийнято оскаржувані податкові повідомлення - рішення не надавалась, з огляду на що у суду відсутні підстави для надання оцінки вказаним правовідносинам та наявності у податкового органу права щодо їх перевірки.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи зобов`язує суд встановити обставини справи для забезпечення прийняття правосудного рішення, в тому числі незалежно від посилань чи доводів сторін.

При розгляді справи судом було перевірено чи мали операції між позивачем та контрагентами ПП «Алкор Груп», ПП «Альмапром», ПП «Градо - Інвест», ПП «Блюмєр» реальний характер, можливість здійснення таких операцій з урахуванням оперативності проведення операцій та віддаленості контрагентів один від одного.

Суд виходив з того, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до закону необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для відшкодування податку на додану вартість в подальшому, якщо податковий орган доведе, що відомості в таких документах не відповідають дійсності, наприклад, у випадку, коли не проводилися самі операції. Також, судом було зобов`язано позивача та відповідача надати всі наявні докази на обґрунтування їх правових позицій.

З матеріалів справи та пояснень представника позивача вбачається, що позивач мав фінансово - господарські взаємовідносини з ПП "Алкор Груп" за договорами № АГА18 від 18.11.2015 (оренди програмного забезпечення), № АГА9 від 09.11.2015 (оренди обладнання та програмного забезпечення), №АГА10 від 10.11.2015 (про надання послуг із здійснення технічної підтримки щодо звукозапису розмов та копіювання записів на магнітні носії), № АГА12 від 12.11.2015 (на проведення рекламної кампанії на спеціальних конструкціях), №АГА19 від 19.11.2015 (про надання послуг промоушн та реклами).

На підтвердження факту отримання послуг за вказаними договорами позивачем надано суду копії відповідних договорів з додатками (специфікаціями, актами приймання - передачі предмету оренди, розшифрування кількості наданих за період послуг), актів здачі - приймання робіт (надання послуг), акту приймання - передачі предмету оренди від 01.12.2015, актів здачі - приймання робіт (надання послуг) №209 від 31.12.2015, № 228 від 31.12.2015, № 291 від 31.12.2015, №287 від 31.12.2015, №281 від 31.12.20152, контрольних макетів на виготовлення продукції рекламного характеру до договору № АГА19 від 19.11.2015 та до договору № АГА12 від 12.11.2015, акту зворотного акту приймання - передачі предмету оренди від 31.12.2015 та на підтвердження здійснення оплати копії платіжних доручень №3372 від 28.03.2016, №3367 від 25.03.2016, №3364 від 24.03.2016, № 3360 від 23.03.2016, №3356 від 22.03.2016, № 3354 від 21.03.2016, № 3346 від 18.03.2016, № 3341 від 17.03.2016, № 3328 від 16.03.2016, №3326 від 15.03.2016, №3324 ВІДІ4.03.2016, № 3301 від 09.03.2016, № 3300 від 04.03.2016, №3292 від 01.03.2016, №3290 від 29.02.2016, №3285 від 26.02.2016, №3280 від 23.02.2016, №3276 від 22.02.2016, № 3269 від 19.02.2016, №3261 від 18.02.2016, №3259 від 17.02.2016, №3258 від 16.02.2016.

В періоді щодо якого проводилась перевірка позивач мав фінансово - господарські правовідносини з ПП "Альмапром" за договорами № А/А21 від 21.12.2015 про надання послуг промоушн та реклами, № А/А18 від 18.12.2015 про надання послуг із здійснення технічної підтримки щодо звукозапису розмов та копіювання записів на магнітні носії, № А/А 16 від 16.12.2015 оренди обладнання та програмного забезпечення, № А/А15 від 15.12.2015 оренди програмного забезпечення.

Позивачем на підтвердження отримання послуг за вказаними договорами надано суду копії відповідних договорів з додатками (специфікаціями, актами приймання - передачі предмету оренди, розшифрування кількості наданих за період послуг), актів здачі - приймання робіт (надання послуг), актів здачі - приймання робіт (надання послуг) №87 від 31.01.2016, №167 від 31.01.2016, № 165 від 31.01.2016, № 88 від 31.01.2016, зворотніх актів приймання - передачі предмету оренди від 01.02.2016, а на підтвердження здійснення оплати за надані послуги позивачем надано суду копії платіжних доручень №3257 від 16.02.2016, №3260 від 17.02.2016, №3262 від 18.02.2016, №3270 від 19.02.2016, №3284 від 26.02.2016, №3291 від 29.02.2016, №3293 від 01.03.2016, №3295 від 03.03.2016, №3299 від 04.03.2016, №3312 від 10.03.2016, №3317 від 11.03.2016, №3325 ВІДІ4.03.2016, №3327 від 15.03.2016, №3329 відіб.03.2016, №3376 від 29.03.2016, №3380 від 31.03.2016, №3384 від 04.04.2016, №3388 від 05.04.2016, №3393 від 06.04.2016, №3415 від 11.04.2016, №3416 від 12.04.2016.

З матеріалів справи та пояснень представника позивача вбачається, що позивач мав фінансово - господарські взаємовідносини з ПП "Градо-Інвест" за договорами № 15 від 15.01.2016 оренди обладнання та програмного забезпечення, №19 від 19.01.2016 про надання послуг із здійснення технічної підтримки щодо звукозапису розмов та копіювання записів на магнітні носії, №12 від 12.01.2016 оренди програмного забезпечення.

На підтвердження факту отримання послуг за вказаними договорами позивачем надано суду копії відповідних договорів з додатками (специфікаціями, актами приймання - передачі предмету оренди, розшифрування кількості наданих за період послуг), актів здачі - приймання робіт (надання послуг) №8 від 29.02.2016, №46 від 29.02.2016, №45 від 29.02.2016, зворотнього акту приймання - передачі предмету оренди від 29.02.2016 та претензії від 28.04.2016 щодо несплати коштів.

В періоді щодо якого проводилась перевірка позивач мав фінансово - господарські правовідносини з ПП "Блюмєр" за договорами № Б19/05 від 19.05.2016 оренди обладнання та програмного забезпечення, № Б10/05 від 10.05.2016 про надання послуг із здійснення технічної підтримки щодо звукозапису розмов та копіювання записів на магнітні носії, № Б20/05 від 20.05.2016 оренди програмного забезпечення.

Позивачем на підтвердження отримання послуг за вказаними договорами надано суду копії відповідних договорів з додатками (специфікаціями, актами приймання - передачі предмету оренди, розшифрування кількості наданих за період послуг), актів здачі - приймання робіт (надання послуг) №85 від 30.06.2016, №86 від 30.06.2016, №87 від 30.06.2016, зворотнього акту приймання - передачі предмету оренди від 30.06.2016, а на підтвердження здійснення оплати копії платіжних доручень № 61346869 від 09.09.2016, №61346860 від 07.09.2016, №61346844 від 02.09.2016, №61346830 від 01.09.2016, №61346824 від 31.08.2016, №61346822 від 30.08.2016, №61346815 від29.08.2016, №61346809 від 26.08.2016, №61346803 від 25.08.2016, №61346674 від 23.08.2016, №61346633 від 18.07.2016, №61346628 від 15.07.2016, №61346623 від І4.07.2016, №61346621 від 13.07.2016, №61346610 від12.07.2016.

Крім того суд звертає увагу на наступне.

Перевірку позивача за результатами якої було складено акт від 17.11.2016 № 186/26-15-14-07-02-10/37725479 проведено на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та на виконання ухвали Шевченківського районного суду міста Києва у справі № 761/35353/16-к від 07.10.2016, що винесена під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000055, внесеному до єдиного реєстру досудових рішень 05.05.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205 Кримінального кодексу України.

Судом, від десятого СВ РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві, на виконання ухвали суду, отримано копію постанови від 21.12.2018 про закриття кримінального провадження №00000055 від 05.05.2016.

Відповідно до зазначеної постанови старший слідчий з ОВС десятого слідчого відділу РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві капітан податкової міліції Козлов Максим Олександрович, розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 від 05.05.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 205, ч.1 ст.212, ч.3 ст.2І2, ч.2 ст.212, ч.1 ст. 212 ч.3 ст.212 Кримінального кодексу України постановив кримінальне провадження №0000055 від 05.05.2016 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого чч.1 ст. 205, ч.1 ст.212, ч.3 ст.2І2, ч.2 ст.212, ч.1 ст. 212 ч.3 ст.212 Кримінального кодексу України - закрити, у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, за ознаками ч.1 ст. 205, ч.1 ст.212, ч.3 ст.2І2, ч.2 ст.212, ч.1 ст. 212 ч.3 ст.212 Кримінального кодексу України.

В постанові старшого слідчого з ОВС десятого слідчого відділу РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві капітан податкової міліції Козлова М.О. про закриття кримінального провадження від 21.12.2018 зазначено наступне: "Аналізуючи зібрані матеріали у кримінальному провадженні №0000055, в діях службових осіб ТОВ «Аутсорсинговий контакт центр» не встановлено дій направлених на умисне ухилення від сплати податків, а також не встановлено умислу направленого на скоєння кримінального правопорушення, передчасного ч. 1 ст. 205 КК України, а саме створення (придбання) субсктів підаряемиицької діяльності ТОВ "Оптовик Про", ТОВ "Торшаш-Альянс", ТОВ "Альфацентавр Альянс", ТОВ "Маркет Торг", ПП «Алкор Груп», ПП «Альмапром», ПП «Градо-Інвест», ПП «Аеропостач», ПП «Інтерсток», ГШ «Фінтранзк ПП «Блюмєр», ПП «Кластер Сет», ПП «Форт-Нокс», ТОВ «Ной Трейд», ТОВ «Бізнес Страйк», ТОВ «Ченгеле», ТОВ «Аспект-Про», ТОВ «Борд-Сервіс» з метою прикритта незаконної діяльності.".

Відповідно до частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином кримінальне провадження №0000055 від 05.05.2016, в рамках якого було призначено перевірку позивача, закрито, у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення та в ході відповідного досудового слідства в діях службових осіб ТОВ «Аутсорсинговий контакт центр» не встановлено дій направлених на умисне ухилення від сплати податків.

Відповідачем доказів, які б спростовували пояснення позивача та наданні ним докази суду не надано. Зокрема, відповідачем не надано доказів того, що контрагенти позивача ПП "Алкор Груп", ПП "Альмапром", ПП "Градо-Інвест", ПП "Блюмєр" не відобразили у своїй податковій звітності операції з позивачем. Відтак, відповідачем не спростовано доводів позивача та доказів, наданих ним на підтвердження реальності господарських операцій між ним та контрагентами "Алкор Груп", ПП "Альмапром", ПП "Градо-Інвест", ПП "Блюмєр".

Посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача ПП "Алкор Груп", ПП "Альмапром", ПП "Градо-Інвест", ПП "Аеропостач", ПП "Блюмєр", як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставним оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

При цьому суд звертає увагу на те, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними. Норми податкового законодавства не визначають місце знаходження платника податку (контрагента) та його звітування до контролюючих органів як критерій правового статусу платника податків (позивача), зокрема й щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.08.2018 у справі 820/4428/17 (адміністративне провадження №К/9901/51373/18).

Посилання відповідача на факти встановлені протоколом допиту від 30.09.2016, який було отримано від СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі та ухвалою від 07.10.2016 слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва Бугіля В.В., відповідно до яких громадянка ОСОБА_1 - директор ряду підприємств, в тому числі ПП «Блюмєр» та посадова особа, яка підписувала податкові накладні від імені ПП «Блюмєр», виписані на адресу ТОВ «Міллвілль» повідомила, що не має відношення до реєстрації та здійсненні фінансово - господарської діяльності ПП «Блюмєр» та хто веде таку діяльність їй не відомо, вважає реєстрацію підприємства не законною, та протоколом допиту від 23.05.2016, який було отримано від СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі, згідно якого громадянка ОСОБА_2 - директор ПП «Алкор Груп», ПП «Альмапром», ПП «Градо - Інвест» та посадова особа, яка підписувала податкові накладні від імені ПП «Алкор Груп», ПП «Альмапром», ПП«Градо - Інвест», виписані на адресу ТОВ «Міллвілль» повідомила про те, що вказані підприємства були зареєстровані на її ім`я без мети введення мною фінансово- господарської діяльності, за грошову винагороду та до здійснення фінансово - господарської діяльності вказаними підприємствами вона відношення не має не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини першої статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Законом, який визначає порядок отримання показань під час досудового слідства та порядок їх фіксації у протоколі допиту є Кримінальний процесуальний кодекс України.

У частині першій статті 23 Кримінального процесуального кодексу України закріплено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Частина друга цієї ж статті визначає, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною четвертою статті 95 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Таким чином, протоколи допиту, отримані на стадії досудового слідства, можуть бути визначені як докази лише в разі їх відображення під час розгляду кримінальної справи в суді.

Відповідно до частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, до винесення вироку в рамках кримінального провадження, протокол допиту досудового розслідування не може вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві.

Докази на підтвердження факту винесення вироків чи постанов про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності в кримінальних справах за результатами кримінальних проваджень в рамках яких проведено допити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні та відповідачем про наявність відповідних фактів зазначено не було.

Факт порушення кримінальної справи фігурантом за якою є контрагент позивача, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених між позивачем та відповідними контрагентами.

Таким чином, протоколи допиту та ухвала від 07.10.2016 слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва Бугіля В.В. не можуть бути враховані як доказ відсутності фактичного здійснення фінансово - господарських правовідносин між позивачем та контрагентами "Алкор Груп", ПП "Альмапром", ПП "Градо-Інвест", ПП "Блюмєр" .

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.11.2018 у справі №822/551/18 (адміністративне провадження №К/9901/61751/18).

Інших доказів та обґрунтувань, крім зазначених, на підтвердження відсутності у позивача прав на формування податкового кредиту за фінансово - господарськими відносинами з контрагентами "Алкор Груп", ПП "Альмапром", ПП "Градо-Інвест", ПП "Блюмєр" відповідачем суду не надано, як і не зазначено про причини неможливості їх надання.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що господарські операції між позивачем та контрагентами "Алкор Груп", ПП "Альмапром", ПП "Градо-Інвест", ПП "Блюмєр" мали реальний товарний характер.

Підпунктом 138.1 статті 138 Податкового кодексу України встановлено, що витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов`язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Згідно з підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом. З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Реальність та товарність господарських операцій між позивачем та контрагентами "Алкор Груп", ПП "Альмапром", ПП "Градо-Інвест", ПП "Блюмєр" в ході судового розгляду справи судом було встановлено, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що у позивача було право на формування показників податкової звітності за рахунок фінансово - господарських правовідносин з вказаними контрагентами.

Відповідно до частини другої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 22.01.2009 у справі "Булвес" АД проти Болгарії (заява №3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов`язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки для отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов`язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Позивач у позовній заяві просить суд скасувати податкові повідомлення - рішення від 06.12.2016 № та № .

З огляду на зазначене, з урахуванням положень пункту 2 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України податкові повідомлення - рішення від 06.12.2016 № та № підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Пунктом 8 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Отже, судовому захисту в адміністративних судах України підлягає лише порушене право, а отже предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов`язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, водночас відповідно до зазначених норм право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб`єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Отже, рішення, дія чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення, дія чи бездіяльність прийняті владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції, а по-друге, оспорюванні рішення, дія чи бездіяльність є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Позивач у позовній заяві просить суд визнати протиправними дії відповідача в процесі призначення та проведення перевірки за результатами якої складено акт від 17.11.2016 № 186/26-15-14-07-02-10/37725479. Єдиним правовим наслідком відповідних дій відповідача для позивача виступають прийнятті на підставі вказаного акту податкові повідомлення - рішення від 06.12.2016 № та № .

Враховуючи встановлення судом наявності підстав для визнання вказаних податкових повідомлень - рішень протиправними та їх скасування, суд вважає, що вказане буде належним та достатнім способом захисту прав позивача в даному випадку.

Таким чином позовні вимоги щодо визнання протиправними дії відповідача в процесі призначення та проведення перевірки задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Аутсорсинговий контакт центр" (04070, м. Київ, вул. Братська, буд. 8, кв. 207, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та акту - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 06.12.2016 № та № .

3. В частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій відповідача в процесі призначення та проведення перевірки - відмовити.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аутсорсинговий контакт центр" (04070, м. Київ, вул. Братська, буд. 8, кв. 207, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 49 195 (сорока дев`яти тисяч ста дев`яносто п`яти) грн. 38 коп.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297, пункту 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов