Справа № 300/3561/21
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви в частині позовних вимог
"02" серпня 2021 р. Справа № 300/3561/21
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Главач І.А., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Косівської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій,-
В С Т А Н О В И В:
16.07.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Косівської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік та за 2021 рік відповідно до положень статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та зобов`язання здійснити перерахунок ОСОБА_1 недоплаченої суми щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік та за 2021 рік як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених коштів.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.07.2021 дану позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення вказаних недоліків, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з вимогами про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік та зобов`язання відповідача здійснити таке нарахування і виплату у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком разом з доказами поважності причин його пропуску.
27.07.2021 на адресу суду надійшла заява позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду від 23.07.2021, у якій ОСОБА_1 зазначив, що про прорушення свого права дізнався 15.06.2021, звернувшись за юридичною консультацією до відділу Косівське бюро правової допомоги Коломийського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Працівником відділу йому повідомлено про рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 за №3-р/2020 та про розмір щорічної разової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Розглянувши вищезгадану заяву, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярного звернення до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.
Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
В ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху, ОСОБА_1 роз`яснено про те, що відповідно до приписів частини 4 статті 171 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги, що відповідає правововій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №607/7919/17 та від 14.08.2018 по справі №472/2190/17.
У позовній заяві позивач не заперечив факт виплати допомоги до 05 травня 2020 року, як учаснику бойових дій у розмірі 1 390,00 грн., тобто у неналежному розмірі.
Відтак, на переконання суду ОСОБА_1 повинен був дізнатись про порушення його прав безпосередньо після проведення Управлінням соціального захисту населення Косівської районної державної адміністрації виплати допомоги до 05 травня 2020 року, як учаснику бойових дій, у неналежному розмірі у день отримання такої домоги у сумі 1 390,00 грн.
Суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання, аналогічно, як і незнання позивачем особливостей, визначених статтею 171 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", не можуть бути поважними причинами пропуску строку звернення до суду.
Верховний Суд у своєму рішенні від 14.05.2019 по справі №815/3087/18 вказав на те, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Відтак, процесуальний строк звернення до суду із даним позовом становить 6 місяців, його перебіг починається з 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
Наведені ОСОБА_1 у заяві від 23.07.2021 обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду з вимогами про визнання протиправною бездіяльності Управління соціального захисту населення Косівської районної державної адміністраціїщодо ненарахування та невиплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік та зобов`язання здійснити таке нарахування і виплату у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду.
При цьому суд звертає увагу на те, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини стверджує, що таке право не є абсолютним та може бути обмежено, що допускається, оскільки право на доступ за своєю природою вимагає регулювання державою (Кунерт проти Польщі (заява № 8981/14)).
За змістом пунктів 37 та 38 рішення Європейського Суду з прав людини (надалі по тексту також - Суд) від 18 листопада 2010 року у справі "Мушта проти України", право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.
У рішенні від 3 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський Суд з прав людини визнав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).
Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачем без поважних причин пропущено строк, встановлений статтею 122 КАС України.
Частиною 2 статті 123 КАС України встановлено, що у разі, якщо вказані у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Враховуючи вищевикладене, подана позивачем заява від 23.07.2021 недоліків позовної заяви не усуває, вказані ОСОБА_1 у заяві підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані судом неповажними, а тому позовна заява в частині визнання протиправною бездіяльності Управління соціального захисту населення Косівської районної державної адміністрації щодо ненарахування та невиплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік та зобов`язання відповідача здійснити таке нарахування і виплату у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком підлягає поверненню ОСОБА_1 .
На підставі наведеного, керуючись статтями 122, 123, пунктами 1, 9 частини 4 статті 169, статтями 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Косівської районної державної адміністрації в частині визнання протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік відповідно до положень статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та зобов`язання здійснити перерахунок ОСОБА_1 недоплаченої суми щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком - повернути позивачу.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Главач І.А.