Справа № 440/2173/21
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/2173/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі cудді Канигіної Т.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

15.03.2021 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (далі - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправною бездіяльність Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області щодо відмови позивачу у проведенні розслідування нещасного випадку, який стався 09.09.2014, у період проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ України та під час якого ним отримані тілесні ушкодження;

- зобов`язати Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області провести розслідування нещасного випадку з позивачем, який стався 09.09.2014, у період проходження служби позивачем в органах внутрішніх справ України, під час якого позивачем отримані тілесні ушкодження та оформити його результати з урахуванням вимог "Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи Міністерства внутрішніх справ", затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що для участі у проведенні антитерористичної операції позивач відряджений у період з 15.08.2014 до 16.09.2014 до Донецької області. 09.09.2014 під час виконання службових обов`язків на блок - посту, розташованому на автодорозі Дружківка - Краматорськ Донецької області, з табельною та автоматичною зброєю позивач отримав закритий передом ІV, V пальців правої стопи з незначним зміщенням. З огляду на зазначене, позивач проходив лікування в Дружківській районній лікарні, де йому встановлено діагноз: закритий передом ІV, V пальців правої стопи з незначним зміщенням. Крім того, позивач проходив лікування в ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Полтавській області". Унаслідок травмування позивач втратив працездатність. Позивачем подано до УМВС України в Полтавській області рапорт про проведення службового розслідування з приводу отримання ним травми під час перебування у службовому відрядженні. Наразі розслідування не завершено, з результатами розслідування позивача не ознайомлено. Позивач повторно звертався до відповідача з вимогою провести спеціальне розслідування нещасного випадку, однак, листами від 16.10.2020 №В-3135лк та від 18.12.2020 №В-3214лк позивача повідомлено про відсутність підстав для проведення такого розслідування. З відмовою відповідача у проведенні розслідування нещасного випадку позивач не погоджується з огляду на положення Порядку розслідувань та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2020 №1346.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №440/2173/21; розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 14.04.2021 /а.с. 26/.

12.04.2021 до суду надано відзив. У наданому відзиві представник відповідача зазначив, що відповідно до пункту 3.5 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346, керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи. У зв`язку з тим, що станом на 09.09.2014 позивач працював на посаді старшого оперуповноваженого сектору боротьби зі злочинами в базових галузях та сферах економіки ВДСБЕЗ ПМУ УМВС України в Полтавській області, проведення розслідування нещасного випадку, який з трапився з позивачем, відносилося до компетенції ПМУ УМВС України в Полтавській області. Станом на 02.08.2019 закінчено ліквідаційну процедуру та внесено запис про припинення ПМУ УМВС України в Полтавській області як юридичної особи /а.с. 33-51/.

Протокольною ухвалою суду від 14.04.2021 підготовче засідання відкладено до 22.04.2021 з огляду на неявку відповідача /а.с. 52/.

22.04.2021 підготовче засідання у справі не відбулося з огляду на перебування судді на лікарняному. Підготовче засідання призначено на 09.06.2021 /а.с. 56/.

Протокольною ухвалою суду від 09.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 30.06.2021 /а.с. 61/.

10.06.2021 позивачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності /а.с. 63-70/.

29.06.2021 представником відповідача подано заяву про розгляд справи за відсутності відповідача /а.с. 72-73/.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з частиною дев`ятою Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з протокольною ухвалою суду від 30.06.2021 вирішено перейти до розгляду справи по суті в порядку письмового провадження /а.с. 74/.

З огляду на положення пункту 10 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд адміністративної справи здійснено у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 09.09.2014 ОСОБА_1 працював на посаді старшого оперуповноваженого сектору боротьби зі злочинами в базових галузях та сферах економіки відділу Державної служби боротьби з економічною злочинністю Полтавського міського управління та мав військове (спеціальне) звання: капітан міліції, що підтверджується витягами з послужного списку особової справи ОСОБА_1 /а.с. 64-70/.

Позивач з 15.08.2014 до 16.09.2014 відряджався до Донецької області на підставі наказу УМВС від 14.08.2014 №376 о/с дск, що підтверджується посвідченням про відрядження Полтавського МУ УМВС України в Полтавській області від 13.08.2014 /а.с. 12-13/.

Сторонами не заперечується, що позивач звернувся до начальника УМВС України в Полтавській області з рапортом, в якому просив провести службове розслідування з приводу отримання ним травми під час перебування в зоні проведення антитерористичної операції у Донецькій області.

Наказом начальника управління, полковника міліції від 05.11.2014 №569 "Про затвердження складу комісії по розслідуванню нещасного випадку, що трапився з старшим оперуповноваженим ВДСБЕЗ капітаном міліції ОСОБА_1 " відповідно до вимог наказу МВС України від 27.12.2002 №1346 "Про затвердження порядку розслідувань та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України" створено комісію по розслідування нещасного випадку, що трапився зі старшим оперуповноваженим сектору боротьби зі злочинами в базових галузях та сферах економіки ВДСБЕЗ Полтавського МУ УМВС України в Полтавській області капітаном міліції ОСОБА_1 09.09.2014 /а.с. 38/.

Наказом т.в.о. начальника управління, полковника міліції від 07.05.2015 №92 "Про затвердження складу комісії по розслідуванню нещасного випадку, що трапився з старшим оперуповноваженим ВДСБЕЗ капітаном міліції ОСОБА_1 " відповідно до вимог пункту 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 №230, створено комісію по розслідування нещасного випадку, що трапився зі старшим оперуповноваженим сектору боротьби зі злочинами в базових галузях та сферах економіки ВДСБЕЗ Полтавського МУ УМВС України в Полтавській області капітаном міліції ОСОБА_1 09.09.2014 /а.с. 39/.

ОСОБА_1 звернувся до голови Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Полтавській області з заявою від 24.09.2020, у якій просив призначити та провести відповідно до наказу МВС України від 27.12.2002 розслідування нещасного випадку, який стався з ним 09.09.2014 на автодорозі Дружківка - Краматорськ Донецької області, зі складенням відповідних актів /а.с. 14-15/.

Листом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 16.10.2020 №В-3135лк позивача повідомлено про те, що відповідно до пункту 3.5 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346, керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи. У зв`язку з тим, що станом на 09.09.2014 позивач працював на посаді старшого оперуповноваженого сектору боротьби зі злочинами в базових галузях та сферах економіки ВДСБЕЗ ПМУ УМВС України в Полтавській області, проведення розслідування нещасного випадку, який трапився з позивачем, відносилося до компетенції ПМУ УМВС України в Полтавській області. Станом на 02.08.2019 закінчено ліквідаційну процедуру та внесено запис про припинення ПМУ УМВС України в Полтавській області як юридичної особи публічного права, що унеможливлює направлення заяви позивача за належністю /а.с. 16/.

Листом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 18.12.2020 №В-3214лк позивача, на його звернення від 04.11.2020, що надійшло з ГУ НП в Полтавській області, повідомлено, що у відповіді від 16.10.2020 №В-3135лк на попереднє звернення позивача проінформовано відповідно до норм чинного законодавства. Юридичною особою, у якій працював позивач станом на 09.09.2014, було Полтавське міське управління УМВС України в Полтавській області, яке ліквідовано. УМВС в Полтавській області, ліквідаційна процедура якого триває, не є правонаступником Полтавського міського управління УМВС України в Полтавській області /а.с. 20/.

Крім того, відповідно до висновку про результати перевірки відомостей, викладених у зверненнях, зокрема, ОСОБА_1 щодо неправомірної відмови Ліквідаційною комісією УМВС у проведенні розслідування нещасного випадку за його участю, що, за його твердженням, трапився з ним у період проходження служби в ОВС, закінчено перевірку відомостей, викладених, зокрема, у зверненні ОСОБА_1 щодо неправомірної, на його думку, відмови Ліквідаційною комісією УМВС у проведенні розслідування нещасного випадку за його участю, що, за його твердженням, трапився з ним у період проходження служби в ОВС; зазначено, що відмова Ліквідаційної комісії УМВС у проведенні розслідування нещасного випадку за зверненням, зокрема, ОСОБА_2 від 29.09.2020 обґрунтована та відповідає вимогам чинного законодавства /а.с. 48-49/.

Вважаючи, що відповідачем допущено бездіяльність щодо відмови позивачу у проведенні розслідування нещасного випадку, який стався 09.09.2014, у період проходження служби в органах внутрішніх справ України та під час якого ним отримані тілесні ушкодження, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Закон України "Про охорону праці" від 14.10.1992 №2694-XIІ (далі - Закон №2694-XIІ) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні.

За приписами статті 1 Закону №2694-XIІ охороною праці є система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

Відповідно до статті 14 Закону №2694-XIІ працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Частинами першою та другою статті 22 Закону №2694-XIІ передбачено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, що затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.01.2003 за №83/7404 (далі Порядок №1346), розроблено з метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України, та дія цього Порядку поширюється на з`єднання та військові частини Національної гвардії України, органи і підрозділи внутрішніх справ, навчальні заклади системи МВС України (далі - підрозділи).

Згідно з пунктом 2.1 Порядку №1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Відповідно до пункту 2.2 Порядку №1346 за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Пунктом 2.4 цього Порядку №1346 передбачено, що якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).

Згідно з пунктом 3.1 Порядку №1346 про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.

Пунктами 3.4, 3.5, 3.7 Порядку №1346 визначено, що лікувально-профілактичний заклад системи МВС про кожне звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок (у тому числі поранення) повинен протягом доби повідомити керівника підрозділу, де працює потерпілий, а в разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) - відповідну СЕС системи МВС, терміново надсилаючи відповідне повідомлення про кожного потерпілого за встановленою формою (додаток 3).

Керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС. До складу комісії не може входити керівник, що безпосередньо керував проведенням робіт, при виконанні яких стався нещасний випадок (у тому числі поранення).

При травмуванні працівників апарату МВС, ГУМВС, УМВС комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), крім групових випадків травматизму або випадків травматизму зі смертельним наслідком, створюється розпорядженням начальника структурного підрозділу (головного управління, департаменту, самостійного управління або відділу), де працює потерпілий працівник.

Відповідно до пункту 3.8 Порядку №1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків); скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію. У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію.

З наведених положень Порядку №1346 слідує, що підставами для проведення розслідування нещасного випадку є: раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше; звернення до лікувально-профілактичного закладу системи МВС з посиланням на нещасний випадок (у тому числі поранення); повідомлення про нещасний випадок.

Аналогічна правова позиція щодо подібних правовідносин викладена у постановах Верховного Суду від 01.11.2019 у справі № 823/346/17, від 14.04.2020 у справі №580/1768/19 та від 14 .07.2020 у справі № 823/1605/17.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами, що позивач звертався до відповідача з заявою про розслідування нещасного випадку, який стався з ним при виконанні службових обов`язків у період проходження служби, однак. листами УМВС України в Полтавській області від 16.10.2020 №В-3135лк та від 18.12.2020 №В-3214лк йому відмовлено у проведенні розслідування у зв`язку з тим, що станом на 09.09.2014 позивач працював в Полтавському МУ УМВС України в Полтавській області, а тому проведення розслідування випадку, який з ним трапився, відноситься до компетенції Полтавського МУ УМВС України в Полтавській області, який припинено, а УМВС України в Полтавській області не є його правонаступником.

Водночас, аналіз пункту 3.5 Порядку №1346 дає підстави для висновку, що у разі одержання керівником повідомлення про нещасний випадок, керівник наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією (пункт 3.5 Порядку).

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №730 "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ" постановлено ліквідувати УМВС України в Полтавській області та утворити Головне управління Національної поліції в Полтавській області.

Відповідно до статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до загальнодоступних відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області на момент розгляду справи перебуває в стані припинення, проте. наразі не припинено, що вказує на цивільну правоздатність цієї юридичної особи.

Положеннями частин третьої та четвертої статті 105 Цивільного кодексу України передбачено, що учасники, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Оскільки чинне законодавство не містить застережень щодо неможливості проведення розслідування нещасного випадку ліквідаційною комісією органу Міністерства внутрішніх справ України та з огляду на те, що УМВС України в Полтавській області є вищестоящим органом ліквідованого Полтавського МУ УМВС України в Полтавській області, суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у проведенні розслідування нещасного випадку, відповідач діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені законодавством України.

При прийнятті рішення у справі судом враховані висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 01.11.2019 у справі №823/346/17, від 26.02.2020 у справі №823/153/17 та від 24.09.2020 у справі №823/463/17 та від 14.07.2020 у справі № 823/1605/17.

Перевіривши обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, суд, керуючись частиною другою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови позивачу у проведенні розслідування нещасного випадку, який стався 09.09.2014, у період проходження ним служби в органах внутрішніх справ України та під час якого ним отримані тілесні ушкодження, та зобов`язати відповідача провести розслідування нещасного випадку з позивачем, який стався 09.09.2014, у період проходження ним служби в органах внутрішніх справ України та під час якого ним отримані тілесні ушкодження, та оформити його результати з урахуванням вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи Міністерства внутрішніх справ, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346.

Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (вул. Пушкіна, буд. 83, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні розслідування нещасного випадку, який стався 09.09.2014, у період проходження ним служби в органах внутрішніх справ України та під час якого ним отримані тілесні ушкодження.

Зобов`язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області провести розслідування нещасного випадку з ОСОБА_1 , який стався 09.09.2014, у період проходження ним служби в органах внутрішніх справ України та під час якого ним отримані тілесні ушкодження, та оформити його результати з урахуванням вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи Міністерства внутрішніх справ, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.С. Канигіна