Справа № 640/4053/21
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2021 року м. Київ № 640/4053/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Чемериса М.С. (за дорученням судді), розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Приватного підприємства «Промбудсервіс 2005»

до Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Промбудсервіс 2005» (адреса: 03045, м. Київ, пров. Віто-Литовський, 10, ідентифікаційний код 33594566, ел. пошта: ) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ідентифікаційний код 43141267, ел. пошта: ), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 11.11.2020 № 20100701 про завищення суми від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 142 963,00 грн.

В якості підстав позову зазначено, що відповідач у акті перевірки прийшов до хибних висновків щодо нереальності здійснення операцій контрагентом-постачальником позивача та його подальшими постачальниками по ланцюгу, а наведена контролюючим органом інформація не спростовує реальності операцій Приватного підприємства «Промбудсервіс 2005» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрім Таун».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.02.2021 (суддя Пащенко К.С.) відкрито провадження у адміністративній справі № 640/4053/21, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без виклику учасників справи та проведення судового засідання.

Відповідач у відзиві вказав, що під час перевірки не було надано товарно-транспортні накладні, ліцензії та договори за липень 2020 року, що мають значення для формування від`ємного значення з ПДВ за перевіряємий період. Також не надано регістри бухгалтерського обліку (ОСВ, журнали-ордери, обороти по рахунку, аналізи та картки рахунків), в яких відображені операції, проведені підприємством за липень 2020 року.

Окрім того, відповідач під час перевірки дійшов висновку, що не можливо підтвердити факт виконання ТОВ «Дрім Таун» будівельно-монтажних робіт, вказаних у первинних документів, які виписані на адресу ПП «Промбудсервіс 2005». У зв`язку з цим, неможливо встановити зв`язок понесених ПП «Промбудсервіс 2005» витрат (з урахуванням ПДВ) по взаємовідносинами з ТОВ «Дрім Таун» з фінансово-господарською діяльністю перевіряємого підприємства.

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що у запереченні до акту перевірки ним було додатково надані документи, що мали бути враховані під час прийняття рішення податковим органом. Щодо суті спірних правовідносин вказано, що виписана контрагентом податкова накладна містить усі обов`язкові реквізити, передбачені п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України, та була належним чином зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних, отже позивач мав право для віднесення до податкового кредиту сум ПДВ. У відповіді наголошено, що позивач не може нести відповідальність за можливі порушення податкового законодавства його контрагентами, за умови необізнаності позивача щодо таких порушень. Щодо посилання податкового органу на неможливість здійснення господарських операцій у зв`язку з відсутністю у контрагента трудових та матеріальних ресурсів, позивач зазначає, що контрагент не позбавлений права залучати під час здійснення своєї діяльності осіб до виконання певних робіт/надання послуг на підставі цивільно-правових угод. Не надання таких угод під час проведення перевірки окремо не свідчить про неможливість здійснення господарських операцій, оскільки такі угоди не є документами первинного бухгалтерського обліку та не повинні бути у наявності підприємства позивача.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ПП «Промбудсервіс 2005» здійснює діяльність з організації будівництва будівель та з 01.01.2017 є платником податку на додану вартість.

На підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 18.09.2020 № 6630 відповідно до п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України проведена документальна позапланова невиїзна перевірка Приватного підприємства «Промбудсервіс 2005» з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. за липень 2020 року за податковою декларацією з податку на додану вартість від 18.08.2020 № .

Головним управлінням ДПС у м. Києві складено акт від 16.10.2020 № 95/26-15-07-01-02/33594566.

Перевіркою встановлено, що за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 ПП «Промбудсервіс 2005» задекларовано податковий кредит по податку на додану вартість у сумі 770372 грн. За висновком податкового органу в частині правомірності визначення податкового кредиту платником податку встановлено його завищення всього у сумі 142963 грн.

В ході перевірки, згідно проведеного аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних, які вплинули на формування показників Декларації з ПДВ за липень 2020 року, встановлено здійснення фінансово - господарських операцій ПП «Промбудсервіс 2005» з ТОВ «Дрім Таун» в липні 2020 року щодо виконання робіт по ремонту головного виробничого приміщення за адресою: м. Київ. вул. Нова, 1 на суму ПДВ 142963,01 гривень.

За висновком контролюючого органу, зазначені в первинних документах, виписаних ТОВ «Дрім Таун» на адресу ПП «Промбудсервіс 2005», господарські операції фактично не відбувались, отже ПП «Промбудсервіс 2005» неправомірно формувало регістри бухгалтерського обліку та податкову звітність на підставі таких первинних документів.

Відповідачем встановлено, що за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 ПП «Промбудсервіс 2005» задекларовано від`ємне значення по податку на додану вартість у сумі 410180 грн.

Причина від`ємного значення з податку на додану вартість за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 є:

попередня оплата ПАТ «Ветропак Гостомельський Склозавод» (код 00333888) на загальну суму 3 596 695,87 грн., в т.ч. 599 449,31 грн згідно договору від 12.06.2020 № 31 щодо виготовлення, поставки та передачі у власність скляних пляшок (платіжне доручення від 07.07.2020 № 176, призначення платежу: оплата за скляні пляшки згідно рахунку № 50448399 від 16.06.2020, договору поставки № 31 від 12.06.2020, у т.ч. ПДВ 599449,31 гривень),

здійснення ремонтних робіт ТОВ «Дрім Таун» для ПП «Промбудсервіс 2005» (опис п. 3.2 розділу III акта перевірки) на суму ПДВ 142 963 гривень.

Сума відємного значення показників податкового зобовязання з ПДВ за даними платника становить 410 180 грн, разом з тим, за даними перевірки суму визначено у розмірі 267 217 грн.

Таким чином, перевіркою ПП «Промбудсервіс 2005» встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на загальну суму 142 963 грн, а саме за липень 2020 року на суму 142 963 грн.

ПП «Промбудсервіс 2005» подано заперечення на акт ГУ ДПС у м. Києві від 16.10.2020 № 95/26-15-07-01-02/33594566, надано регістри бухгалтерського обліку по взаємовідносинам з ТОВ «Дрім Таун» на 2 аркушах; довідку про наявність на балансі майнового комплексу по вул. Нова, 1, м. Київ на 2 аркушах.

Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято податкові повідомлення від 11.11.2020 № 20100701, яким визначено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту, наступного звітного періоду, на суму 142 963 грн.

Державною податковою службою України у результаті розгляду скарги ПП «Промбудсервіс 2005» прийнято рішення від 18.01.2021 № 1198/6/38-00-06-01-02-06 про залишення податкового повідомлення-рішення від 11.11.2020 № 20100701 без змін, а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим рішення, ПП «Промбудсервіс 2005» звернулось з цим позовом до суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України).

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За приписами пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 цього Кодексу).

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11статті 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК).

Пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

За правилами пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України визначено формулу розрахунку суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН.

Відповідно до пункту 102.5 статті 102 Податкового кодексу України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених ПК України, можуть бути подані не пізніше 1095 днів, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Згідно пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до підпункту 200.7.1 пункту 200.7 цієї статті формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Абзацом 1 пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У відповідності до абзаців 1, 2 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За приписами пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку. Згідно частини першої статті 9 вказаного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, встановлені обов`язкові реквізити для первинних документів, а саме: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-XIV неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції.

Як визначено підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

У відповідності до статті 1 Закону № 996-XIV господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Отже правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод (витрат та податкового кредиту) виникають за таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод.

Недоведеність наявності вказаних умов позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкових вигод, а покупця - права на їх формування та відображення у бухгалтерському та податковому обліку.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з фактично вчиненою господарською операцією учасників правовідносин.

Як встановлено судом, ПП «Промбудсервіс 2005» є юридичною особою, що займається організацією будівництва будівель.

З податкової декларації з податку на додану вартість ПП «Промбудсервіс 2005» за липень 2020 року вбачається, що підприємством у звітному періоді задекларовано:

обсяги постачання - 1 800 958 грн (рядок 1.1 кол. «А»);

суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість - 360 192,00 грн. (рядок 1.1 кол. «Б», рядок 9 кол. «Б»);

обсяги придбання - 3 851 862 грн (рядок 10.1 кол. «А»);

дозволений податковий кредит - 770 372 грн (рядок 10.1 кол. «Б», рядок 17 кол. «Б»).

У рядку 19, 19.1 та 21 визначено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) у розмірі 410 180 грн.

У додатку 5 до декларації «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» у розділі ІІ визначено, що обсяг постачання (операції з придбання з податком на додану вартість) у звітному періоді загалом склав 3 851 862 грн, відповідно сума податку на додану вартість 770 372 грн.

Зокрема, обсяг з постачальником « 16» (ТОВ «Дрім Таун») склав 714 815,04 грн, сума податку на додану вартість 142 963,01 грн.

Відповідно до довідки від 27.10.2020 № 35 станом на 27.10.2020 на балансі ПП «Промбудсервіс 2005» обліковується майновий комплекс (лат. «А», «В», «Г») за адресою: м. Київ, вул. Нова, 1, загальною площею 3469,30 м2.

Під час перевіряємого періоду ПП «Промбудсервіс 2005» здійснювались господарські операції з ТОВ «Дрім Таун».

Так, між ПП «Промбудсервіс 2005» (Замовник) та ТОВ «Дрім Таун» (Виконавець) укладено договір на виконання робіт від 15.06.2020 № 15/06-Р, згідно з п. 1.1. якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується з власних матеріалів на власний ризик та у передбачений Договором строк виконати ремонт головного виробничого корпусу, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Нова, 1, а Замовник зобов`язується прийняти належним чином виконані роботи та оплатити їх.

Згідно з п. 2.1. Договору, загальна вартість (ціна) Договору складає 857 778,05 грн, у т.ч. ПДВ 142 963,01 грн.

Відповідно до п. 2.3. Договору, Замовник здійснює оплату за виконані роботи на підставі Актів виконаних робіт за формою № КБ-2в та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою № КБ-3, підписаних уповноваженими представниками Сторін.

Пунктами 2.5. та 2.6. Договору визначено, що розрахунку та платежі по даному Договору здійснюються Замовником протягом 15-ти робочих днів після підписання Актів виконаних робіт та Довідок про вартість.

Оплата вважається здійсненою з моменту надходження всієї суми грошових коштів згідно підписаних Актів виконаних робіт та Довідок про вартість на розрахунковий рахунок Виконавця.

Так, на виконання договору сторонами складено та погоджено:

довідку про вартість виконаних робіт будівельних робіт та витрати за липень 2020 року від 23.07.2020;

довідку щодо договірної ціни на будівництво «Ремонт головного виробничого корпусу за адресою: вул. Нова, 1, м. Київ, що здійснюється в 2020 році»;

підсумкову відомість ресурсів Об`єкт: корпус «А».

23.07.2020 сторонами підписано акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2020 року за формою № КБ-2в.

Згідно з платіжним дорученням № 182 від 28.07.2020 ПП «Промбудсервіс 2005» сплачено на користь ТОВ «Дрім Таун» 857 778 грн, у т. ч. ПДВ 20% 142 963,01 грн, у якості оплати за виконання робіт по ремонту головного виробничого корпусу згідно Договору № 15/06-Р від 15.06.2020.

ТОВ «Дрім Таун» на користь отримувача - ПП «Промбудсервіс 2005» складено податкову накладну № 412 від 23.07.2020 на суму 857 778,05 грн, з них ПДВ за ставкою 20% 142 963,01 грн, на виконання робіт по ремонту головного виробничого приміщення за адресою: м. Київ, вул. Нова, 1.

Згідно з відомостями Єдиного реєстру податкових накладних податкова накладна № 412 від 23.07.2020 зареєстрована 24.07.2020, отже податковий орган не вбачав будь-яких критеріїв ризиковості в господарських операціях між позивачем та його контрагентом. Вся первинна документація, складена за наслідком господарських операцій між позивачем та його контрагентом, оформлена відповідно до вимог чинного законодавства та надана була до перевірки відповідачу.

Стосовно певних недоліків в оформленні акту виконаних робіт, зокрема, в частині зазначення номенклатури робіт, ресурсів, які виписані ТОВ «Дрім Таун» на адресу ПП «Промбудсервіс 2005», на переконання суду сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Зміст господарської операції може встановлюватися з урахуванням змісту цивільно-правових чи господарсько-правових зобов`язань сторін, але не вичерпується останнім, оскільки господарська операція може мати місце навіть за відсутності цивільно-правових чи господарсько-правових відносин між платниками податків. З метою податкового обліку господарські операції можуть оформлюватися будь-якими первинними документами, зміст яких відповідає наведеним вимогам податкового законодавства, та складення яких відповідає законодавчо установленим вимогам щодо оформлення такої операції або звичаєвій практиці. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені.

Вказане узгоджується з правовими позиціями Верховного суду, що викладені у постановах від 12.06.2018 року у справі №826/11879/13-а та від 30.03.2018 року у справі №821/2106/13-а.

Отже, матеріалами справи підтверджується складання між позивачем та контрагентом всіх первинних документів на виконання господарських операцій, якими, в свою чергу, підтверджується факт того, що спірні правочини набули реального настання тих правових наслідків, на настання яких були спрямовані.

На момент здійснення операцій з придбання послуг підрядник - ТОВ «Дрім Таун» був зареєстрований платником податку на додану вартість (свідоцтво № 200481105 від 01.10.2019). Ознаки фіктивності платника податків відсутні.

З відомостей реєстру переліків видів робіт до виданих ліцензій встановлено, що ТОВ «Дрім Таун» видано ліцензію за наказом Держархбудінспекції № 6-Л від 29.01.2020 для проведення, зокрема, будівельних робіт з класом наслідків СС2.

Твердження податкового органу про відсутність у контрагента позивача матеріальних та трудових ресурсів суд не приймає до уваги, оскільки вказане не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.05.2018 року у справі № 814/937/15 та від 08.05.2018 року у справі № 815/3526/17.

У постанові від 03.09.2019 у справі №810/3790/17 Верховний Суд зауважив, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Суд також акцентує увагу на принципі індивідуальної відповідальності за вчинене порушення (частина друга статті 61 Конституції України).

У постановах Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №813/4931/13-а, від 06.02.2018 у справі №802/4940/14 висловлено правову позицію згідно якої податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентом податкової дисципліни та правильності ведення ним податкового або бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України», якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку. Таким чином, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Отже, у разі підтвердження товарності здійснених поставок та реальності надання послуг, платник не може відповідати за порушення, допущені контрагентом, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи.

Висновки про нереальність здійснення господарських операцій зроблені на підставі аналізу баз даних АІС «Податковий блок» та податкової інформації щодо контрагента позивача є неприйнятними, оскільки співставлення даних податкової звітності з даними внутрішніх баз даних контролюючого органу як етапу контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства і аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку. Записи у інформаційних базах податкового органу до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків, не відносяться. А тому нарахування податків не може ґрунтуватися тільки на даних, які містяться в інформаційних базах контролюючого органу, без врахування даних первинних документів.

Суд зазначає, що розриви ланцюгів постачання встановлено відповідачем в результаті аналізу баз даних податкових органів до яких ні позивач, ні його контрагенти не мають доступу, при цьому відповідачем не доведено, що позивач мав можливість дізнатись про дані обставини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи контролюючого органу в обґрунтування своєї позиції є припущеннями, які не доведено належними доказами, що вказує на протиправність прийнято податкового повідомлення-рішення.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

З огляду на припис наведеної норми процесуального права, при розгляді судом спору щодо правомірності рішень контролюючого органу, яким платнику податків донараховані податкові зобов`язання чи відмовлено у наданні податкових вигод, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Враховуючи все вище викладене відповідачем не доведено порушення позивачем вимог податкового законодавства, а тому спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

В свою чергу, позивачем доведено належними та допустимими доказами правильність декларування податкових зобов`язань та наявність права на податковий кредит.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки в даному випадку суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, то судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 9, 72-78, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного підприємства «Промбудсервіс 2005» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 11.11.2020 № 20100701 про завищення суми від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 142 963,00 грн.

3. Cтягнути на користь Приватного підприємства «Промбудсервіс 2005» (адреса: 03045, м. Київ, пров. Віто-Литовський, 10, ідентифікаційний код 33594566, ел. пошта: ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ідентифікаційний код 43141267, ел. пошта: ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Суддя К.С. Пащенко