Справа № 120/7462/21-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 серпня 2021 р. Справа № 120/7462/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до Калинівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Агровінпром» про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Державна екологічна інспекція у Вінницькій області з адміністративним позовом до Калинівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправною та скасування постанови.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18.01.2021 у справі №120/6730/20-а його адміністративний позов задоволено. Зокрема, застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до товариства з обмеженою відповідальністю "Агровінпром" у вигляді зупинення використання поверхневих водних об`єктів до отримання дозволу на спеціальне водокористування на спеціальне водокористування.

Калинівським районний відділом державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 12.04.2021 відкрито виконавче провадження № 65090954 з примусового виконання виконавчого листа № 120/6730/20-а, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом 25.05.2021.

Позивач вказує, що 18.06.2021 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 65090954, відповідно до положень п. 9 ч.1 ст.39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач зазначає, що обов`язковими умовами для винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 9 частини першої ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ), є фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Разом з тим, позивач вважає рішення суду не виконаним, оскільки боржник не надав доказів виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18.01.2021 у справі №120/6730/20-а, а саме не отримав дозвіл на спеціальне водокористування.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає дії відповідача при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 18.06.2021 протиправними, а постанову такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку із чим, звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 13.07.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи, з урахування особливостей провадження визначених ст. 287 КАС України. Також ухвалою встановлено відповідачу строк на подачу відзиву та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Агровінпром».

Ухвалою суду від 21.07.2021 у відповідача повторно витребувано додаткові докази.

22.07.2021 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечує щодо задоволення позову. Зазначає, що 12.04.2021 державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 65090954 з примусового виконання виконавчого листа №120/6730/20-а, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом 25.02.2021.

Вказав, що в ході перевірки виконання рішення суду встановлено, що боржником, а саме TОB «Агровінпромом» зупинено використання поверхневих водних об`єктів в повному обсязі, а в отримані дозволу на спеціальне водокористування немає потреби оскільки землі передані в суборенду ТОВ «Моноліт» з 16.12.2020.

09.06.2021 ТОВ «Моноліт» отримав дозвіл на спеціальне водокористування №198/ВН/49д-21 поверхневих водних об`єктів, а ТОВ «Агровінпром» не веде господарську діяльність з обробітку ґрунтів.

А тому, у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду, 18.06.2021 державний виконавець, керуючись п.9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

Не погоджуючись із даною постановою, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області проведено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів ТОВ "Агровінпром" та виявлено ряд порушень природоохоронного законодавства, про що складено акт №254/ВН. Діяльність ТОВ "Агровінпром" пов`язана із спеціальним водокористуванням, а саме: підприємство для виробничих (сільськогосподарських) потреб, внесення засобів захисту рослин використовує воду із ставків, які знаходяться за межами населеного пункту с. Нова Гребля, без дозволу на спеціальне водокористування. За результатами перевірки складено припис від 17.05.2018 про усунення порушень та накладено штраф. В подальшому, для здійснення перевірки стану виконання припису були проведені позапланові заходи державного контролю ТОВ" Агровінпром" та складені акти №318/ВН від 30.05.2019 та №577/ВН від 13.10.2020.

Оскільки підприємство продовжувало здійснювати діяльність з порушенням вимог ст.ст. 44, 49 Водного кодексу України, Державна екологічна інспекція у Вінницькій області звернулося до суд з вимогами щодо застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18.01.2021 адміністративний позов задоволено.

Застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до товариства з обмеженою відповідальністю "Агровінпром" у вигляді зупинення використання поверхневих водних об`єктів до отримання дозволу на спеціальне водокористування на спеціальне водокористування.

12.04.2021 державним виконавцем керуючись ст.3,4,24,25,27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП №6509954 з виконання виконавчого листа Вінницького окружного адміністративного суду № 120/6730/20-а від 25.02.2021.

26.04.2021 державним виконавцем складено акт щодо ненадання ТОВ «Агровінпром» жодних підтверджуючих документів про виконання рішення суду. У відповідності до п.1, ст., 63 Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

27.04.2021 державним виконавцем разом з представником Державної екологічної інспекції здійснено виїзд для перевірки виконання рішення суду за адресую с. Нова Гребля вул. Коцюбинського,4 для виконання виконавчого листа №120/6730/20-а від 18.01.2021р., виданого Вінницьким окружним адміністративним судом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) до товариства з обмеженою відповідальністю "Агровінпром" у вигляді зупинення використання поверхневих водних об`єктів до отримання дозволу на спеціальне водокористування.

Під час перевірки встановлено, що нежитлові приміщення ТОВ «Агровінпром» були зачинені. Перебування працівників та фактів використання ТОВ «Агровінпромом» поверхневих водних об`єктів і самих поверхневих вод, які можуть бути використані не виявлено, про, що складено акт державного виконавця та додано фото фіксацію.

17.06.2021 державним виконавцем складено акт, згідно якого встановлено , що ТОВ «Агровінпром» зупинило використання поверхневих водних об`єктів оскільки не веде господарську діяльність з обробітку ґрунтів, з 16 грудня 2020 ТОВ «Агровінпром» передав в суборенду ТОВ «Моноліт» земельні ділянки на загальну площу 745,1380га, які знаходяться на території Новогребельської с/ради, Калинівського р-н., Вінницької області, згідно договору суборенди землі №16/12/20. 09.06.2021 ТОВ «Моноліт» отримав дозвіл на спеціальне водокористування №198/ВН/49д-21 поверхневих водних об`єктів, став «Без назви» площею 12.27 га. розташований за межами с. Н. Гребля, басейн річки Без назви, басейн річки Десна, басейн річки Південний Буг.

У відповідності до п.4, ст., 63 Закону #1404-VІІІ виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Так, 18.06.2021 державним виконавцем з посиланням на п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону #1404-VІІІ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону № 1404-VIII до виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону віднесено виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 18 Закону № 1404-VІІІ передбачено обов`язки і права виконавців.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 5, 6 Закону № 1404-VІІ, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з ч. 4 ст. 19 Закону № 1404-VІІ, сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Відповідно до ч. 5, 6 Закону № 1404-VІІ, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 75 Закону № 1404-VІІ визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З аналізу вказаних норм вбачається, що Законом № 1404-VІІІ встановлено відповідальність боржника за невиконання судового рішення. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником рішення суду, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання, без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Отже, підставою для закінчення виконавчого провадження є фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржувана постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження не вмотивована та в ній відсутні посилання на норми законодавства, на підставі яких відповідач і прийняв дану постанову.

Як вбачається з матеріалів справи, в оскаржуваній постанові головного державного виконавця від 18.06.2021 про закінчення виконавчого провадження зазначено, що державним виконавцем встановлено: «Рішення суду 120/6730/20-а від 25.05.2021 Вінницького окружного адміністративного суду згідно акту державного виконавця від 27.04.2021. Враховуючи викладене, керуючись вимогами п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», постановляю виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №120/6730/20-а від 25.02.2021 закінчити.»

Разом з тим, суд зауважує, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом №1404-VIII заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, ознайомившись із оскаржуваною постановою, суд прийшов до висновку, що остання не містить належних обґрунтувань для її прийняття.

Так, згідно наявного в матеріалах Акту державного виконавця від 26.04.2021, встановлено, що станом на 26.04.2021 боржником ТОВ «Агровінпром» не надано жодних підтверджуючих документів про виконання рішення суду згідно виконавчого листа № 120/6730/20 від 25.02.2021.

Крім того, в матеріалах справи міститься ще один Акт державного виконавця від 27.04.2021, згідно якого встановлено, що під час виходу державного виконавця за адресою с. Нова Гребля, вул. Коцюбинського, 4, об 11:00 год. нежитлові приміщення ТОВ «Агровінпром» були зачинені, перебування працівників не виявлено. Фактів використання поверхневих водних об`єктів не виявлено. Стягувач був присутній на виконанні, боржник на виконання не з`явився, хочу був попереджений завчасно. Жодних доказів про самостійне виконання не надано.

Відповідач вказує, що саме Акт державного виконавця від 27.04.2021слугував підставою для прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Однак, як встановлено судом вище, відомості відображені в Акті від 27.04.2021 суперечать підставам для закінчення виконавчого провадження, передбаченим ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», адже відповідачем у вищезгаданому акті зазначено, що боржником доказів про самостійне виконання рішення не надано.

Відповідно до пункту 21 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не здійснено усіх необхідних дій, спрямованих на виконання рішення суду від 25.02.2021, а отже оскаржувана постанова є передчасною.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд оцінює правомірність поведінки суб`єкта владних повноважень через призму критеріїв, визначених частиною другою статті 2 КАС України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В даному ж випадку, враховуючи усі наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що оскаржувана у даній справі постанова про закінчення виконавчого провадження від 18.06.2021 не відповідає вимогам ст. 2 КАС України, адже прийнята відповідачем без врахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, а тому підлягає скасуванню.

Крім того, позивач вказує на не вчинення достатніх дій щодо виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25.02.2021 №120/6730/20-а та просить суд визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця щодо неналежного виконання рішення суду.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Проте суд вважає, що така вимоги не підлягають задоволенню. Право позивача порушено передчасно винесеною постановою від 18.06.2021, а тому належним способом захисту прав та інтересів позивача буде саме визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 18.06.2021 ВП №, оскільки при перевірці судом правомірності оскаржуваної постанови судом надана оцінка діям та бездіяльності державного виконавця, що і є підставами для скасування такої постанови.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо стягнення понесених ним судових витрат у вигляді сплаченого при зверненні до суду судового збору в сумі 2270 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, то суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, судом враховано, що відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Разом із тим, згідно п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

В даному ж випадку, звернення Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до суду з даним адміністративним позовом не пов`язане із виконанням його повноважень, як суб`єктом владних повноважень, а спрямоване на захист його прав, свобод та інтересів, як юридичної особи публічного права та сторони боржника в межах виконавчого провадження.

З огляду на викладене, на думку суду, наявні підстави для стягнення на користь Державної екологічної інспекції у Вінницькій області сплаченого ним при звернені до суду судового збору в сумі 1135 грн. пропорційно задоволеним позовним вимогам, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Калинівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 18.06.2021 про закічення виконавчого провадження ВП №65090954.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Державної екологічної інспекції у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Калинівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Державна екологічна інспекція у Вінницькій області (вул. 600-річчя, 19, м. Вінниця, )

Відповідач: Калинівський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (вул. В. Нестерчука, 39, м. Калинівка, Вінницька область, )

Рішення в повному обсязі складено: 02.08.2021 р.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна