Справа № 500/2620/21
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2620/21

03 серпня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі: головуючого судді Осташа А. В. за участю: секретаря судового засідання Шаблій Ю.П., представника позивача - Волинця С.А., представників відповідача - Благуляк О.В., Ремез О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення від 10.11.2020 року №281 та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи в якому просить:

- визнати протиправним рішення Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи, оформлене листом №281 від 10.11.2020 щодо відмови ОСОБА_1 у зміні причини інвалідності померлого чоловіка ОСОБА_2 з загального захворювання на захворювання, пов`язане з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- зобов`язати Тернопільський обласний центр медико-соціальної експертизи прийняти рішення щодо зміни причини інвалідності ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 з «загальне захворювання» на «захворювання, пов`язане з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та визначити відсотковий ступінь втрати здоров`я.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка звернулась до відповідача із заявою про зміну причин інвалідності її померлого чоловіка з загального захворювання на захворювання, пов`язане з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, проте відповідач відмовив їй, мотивуючи надходженням відповідних документів після його смерті. Вважає таку відмову протиправною, оскільки вона належить до числа осіб на яку поширюється чинність положення норм Закону України «Про статус і соціальний захист і громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ухвалою судді від 14.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання.

Відповідач подав до суду 28.05.2021 відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зокрема зазначає, що неможливо відповідно до чинного законодавства видати довідку її померлому чоловікові із зміною категорії інвалідності із загального захворювання на захворювання, пов`язане з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. В даному випадку заява про зміну категорії надійшла на обласну МСЕК №1 - 17.06.2020, а дата смерті її померлого чоловіка - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 03.06.2021 залучено до участі у справі як третю особу без заявлення самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та розгляд справи відкладено на 21.07.2021.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надійшли письмові пояснення 30.06.2021 в яких просили відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначено, що пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

В судовому засіданні 21.07.2021 була оголошена перерва до 03.08.2021.

В судовому засіданні 03.08.2021 представник позивача просив позов задовольнити.

Представники відповідача просили відмовити у задоволенні задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судом встановлено, ОСОБА_1 є вдовою померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_2 , що стверджується згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 24.04.2015 відділом ДРАЦС РС Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області (аркуш справи 10).

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серія АВ № 0347118 виданим 16.04.2015 Онкологічною міжрайонною спеціалізованою МСЕК ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 була інвалідність встановлена: на строк - довічно, огляд інваліда - вперше, група інвалідності - перша - Б, причина інвалідності - загальне захворювання (аркуш справи 13).

Згідно із експертного висновку Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії №6 від 21.04.2015 на предмет встановлення причинного зв`язку захворювань, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, встановлено, що захворювання ОСОБА_3 пов`язане з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (аркуш справи 14).

Згідно із експертного висновку Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії №7 від 15.05.2015 розглянула заяву ОСОБА_1 на предмет встановлення причинного зв`язку захворювань, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, встановлено, що захворювання, що призвело до смерті, пов`язане з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (аркуш справи 15).

Позивач 17.06.2020 звернулася із заявою до Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи Обласна МСЕК №1 про видачу довідки про встановлення степеня втрати працездатності у відсотках та причинного зв`язку каліцтва, отриманням при виконанні обов`язків військової служби, повязаним з аварією на Чорнобильській АЕС, надавши необхідні документи.

Відповідач своїм листом №281 від 10.11.2020 повідомив позивача, що медико-експертна справа ОСОБА_2 була направлена на заочну консультацію в Центральну медико-експертну комісію МОЗ України щодо можливої зміни причини інвалідності. Згідно висновку ЦМСЕК МОЗ України можливо змінити причину інвалідності було б в тому випадку, коли документи необхідні для цього надійшли на обласну МСЕК при житті її чоловіка для видачі Виписки з акту огляду МСЕК для оформлення пенсії в Пенсійному фонді. Нажаль, цього зроблено не було, що підтверджується її заявою від 17.06.2020. Враховуючи наведене зазначила, що комісія не правомірна змінювати причину інвалідності (аркуш справи 8).

Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача, звернулася до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Отже, спірним питанням у справі є правомірність дій відповідача щодо фактичної відмови у зміні причин інвалідності її померлого чоловіка.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормативно-правовим актом, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення є Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ (надалі - Закон №796-ХІІ, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 9 Закону №796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Порядок визначення осіб, які належать до потерпілих від Чорнобильської катастрофи врегульовано статтею 11 Закону №796-ХІІ.

Так, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать, зокрема, особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п`ятої статті 17 цього Закону.

Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать неповнолітні діти, зазначені у статті 27 цього Закону. Після досягнення повноліття (в разі одруження або влаштування на роботу в передбачених чинним законодавством випадках до досягнення повноліття - за їх бажанням відповідно з часу одруження або влаштування на роботу) визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи провадиться на умовах, визначених частиною першою цієї статті, а щодо потерпілих, зазначених у пункті 6 частини першої цієї статті, визначення категорії провадиться відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону №796-XII причинний зв`язок між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Процедура проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації визначена Положенням про медико-соціальну експертизу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317 (далі - Положення про медико-соціальну експертизу; в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 3 Положення про медико-соціальну експертизу встановлено, що медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Відповідно до пункту 4 Положення про медико-соціальну експертизу, медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Згідно з пунктом 5 Положення про медико-соціальну експертизу комісії у своїй роботі керуються Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами відповідних державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини у зазначеній сфері, та цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань медико-соціальної експертизи.

Відповідно до пункту 19 Положення про медико-соціальну експертизу комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

Порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями визначені Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317 (далі - Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності; в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 16 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності комісія визначає ступінь втрати здоров`я, групу і час настання інвалідності та їх причинний зв`язок з Чорнобильською катастрофою на підставі експертного висновку, визначеного в установленому порядку МОЗ лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я, міжвідомчої експертної ради чи постанови військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання з Чорнобильською катастрофою та за наявності: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції з відміткою про перереєстрацію або посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; посвідчення потерпілої дитини серії "Д" та вкладишу до нього для потерпілих дітей з інвалідністю при досягненні ними 18 років.

Відповідно до пункту 17 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності особи, що належать до категорії постраждалих із числа тих, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї або постраждали за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, подають, крім посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції з відміткою про перереєстрацію або посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та посвідчення потерпілої дитини серії «Д» та вкладишу до нього для потерпілих дітей-інвалідів при досягненні ними 18 років, відповідний експертний висновок уповноваженого лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я, міжвідомчої експертної ради чи постанову військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання, що призвело до інвалідності, з іншими ядерними аваріями, ядерними випробуваннями або військовими навчаннями із застосуванням ядерної зброї, порушенням правил експлуатації обладнання з радіаційною речовиною, порушенням правил зберігання і поховання радіоактивних речовин.

Пунктом 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності визначено, що причинами інвалідності можуть бути: загальне захворювання; інвалідність з дитинства; нещасний випадок на виробництві (трудове каліцтво чи інше ушкодження здоров`я); професійне захворювання; поранення, контузії, каліцтва, захворювання: одержані під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язані з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, що визнані такими згідно із законодавством, в районі воєнних дій на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю у бойових діях у мирний час; одержані під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди; одержані в районах бойових дій у період Великої Вітчизняної війни та від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння у повоєнний період, а також під час виконання робіт, пов`язаних з розмінуванням боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни незалежно від часу їх виконання; одержані у неповнолітньому віці внаслідок воєнних дій громадянських і Великої Вітчизняної воєн та в повоєнний період; пов`язані з участю у бойових діях та перебуванням на території інших держав; пов`язані з виконанням службових обов`язків, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами; одержані внаслідок політичних репресій; пов`язані з виконанням обов`язків військової служби або службових обов`язків з охорони громадського порядку, боротьби із злочинністю та ліквідацією наслідків надзвичайних ситуацій; одержані під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 р. по 21 лютого 2014 р. за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (у Революції Гідності); захворювання: отримані під час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ, державної безпеки, інших військових формуваннях; пов`язані з впливом радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; одержані в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Держспецзв`язку.

Згідно з пунктом 1.2 Положення про систему експертизи щодо встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 30 травня 1997 року №166/129 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства надзвичайних ситуацій України від 10 жовтня 2012 року №789/1248), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 1997 року за №491/2295, складовими системи експертизи щодо встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС є експертні комісії: для дорослих - Центральна міжвідомча експертна комісія (далі - Центральна МЕК), Донецька регіональна міжвідомча експертна комісія (далі - Донецька РМЕК) та Львівська регіональна міжвідомча експертна комісія (далі - Львівська РМЕК).

Отже, з аналізу зазначених норм чинного законодавства України та з наявних матеріалів справи, суд доходить висновку, що ОСОБА_2 (померлий), був визнаний онкологічною міжрай МСЕК інвалідом І групи, підгрупа Б від загального захворювання з приводу онкологічної патології безстроково. Причина інвалідності була встановлена відповідно до поданих медичних документів на комісію.

Суд зазначає, що зміна причини інвалідності на «захворювання пов`язане з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» проводиться обласною МСЕК №1 на підставі експертного висновку Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії, та заноситься в акт огляду на МСЕК.

Витяг з акту огляду у МСЕК надається в Пенсійний фонд України після завершення огляду хворого, якому встановлена інвалідність. Витяг з акту огляду є документом суворого обліку, видача якого є підставою для виплати пенсії постраждалому.

Відповідно до постанови КМУ №1317 від 03.12.2009 „Про організацію і склад МСЕК" п.10 у проведенні медико-соціальної експертизи беруть участь представники Пенсійного фонду України, засвідчуючи свою участь підписом в акті огляду МСЕК.

Комісія визначає ступінь втрати здоров`я, групу інвалідності та її причинний зв`язок із Чорнобильською катастрофою на підставі наступних документів п. 16 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності затвердженого постановою КМУ від 03.12.2009 р. № 13 17:

- посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС;

- висновку регіональної міжвідомчої експертної ради чи постанови військово - лікарської комісії ( ВЛК );

- заяви постраждалого.

Датою встановлення групи інвалідності та ступеня втрати працездатності у відсотках вважається день надходження на комісію направлення на МСЕК (ф. 088/о) та вище зазначених документів відповідно до п.8 Постанови КМУ №1317.

Як встановлено судом, медична документація для встановлення ступеня втрати ним працездатності та зміни причин інвалідності за життя ОСОБА_4 не була скерована до обласного центру МСЕК, що і не заперечувалося позивачем.

Документи для визначення ступеня втрати здоров`я, групу інвалідності та її причинний зв`язок із Чорнобильською катастрофою збиралися вже після смерті ОСОБА_4 , що підтверджується поясненнями наданими в судовому засіданні ОСОБА_5 допитаної в якості свідка.

Згідно Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності затвердженого постановою КМУ від 03.12.2009 №1317 п.5 встановлення групи інвалідності та відсотків втрати працездатності при захворюваннях пов`язаних з впливом радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи заочно не проводиться. Лікарі МСЕК, обов`язково у повному складі, при проведені експертизи оглядають хворих і в акті огляду затвердженого наказом МОЗ України № 557 від 30.07.2012 форма №157/о, кожний спеціаліст за своїм фахом на основі об`єктивного огляду та додаткових методів обстеження оцінює функціональний стан систем та органів, ступінь вираженості порушень функцій організму.

Отже, з врахуванням зазначено, суд приходить до висновку, що вищенаведеним законодавством передбачена можливість зміни причин інвалідності за наступних обов`язкових умов: огляд хворого, якому встановлена інвалідність та заяви постраждалого. Проте, судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 до відповідача із відповідною заявою не звертався, а тому відсутні правові підстави для зміни причин інвалідності померлого ОСОБА_4 на підставі заяви дружини померлого від 17.06.2021.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи зазначене вище, дії відповідача щодо надання відповіді у листі №281 від 10.11.2020 на звернення позивача відповідають нормам чинного законодавства. А тому і відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача прийняти рішення щодо зміни причин інвалідності померлого.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

В силу вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи про визнання протиправним та скасування рішення від 10.11.2020 року № 281 та зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 серпня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Тернопільський обласний центр медико-соціальної експертизи (місцезнаходження/місце проживання: вул. Князя Острозького, 6,м. Тернопіль,46006, код ЄДРПОУ/РНОКПП 03327204);

третя особа:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001, код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769) .

Головуючий суддя Осташ А.В.