Справа № 936/603/21
Суддя: Софілканич О. А.
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
Справа № 936/603/21
Провадження №2-а/936/13/2021
02.08.2021 смт Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді Софілканич О.А., за участю секретаря судового засідання Балецького С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом адвоката Повідайчик Олега Івановича в інтересах ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Закарпатській області, лейтенанта поліції Савчур Івана Івановича, Управління патрульної поліції в Закарпатській області, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 28.06.2021 року серії БАА № 598963,
02.07.2021 р. адвокат Повідайчик О.І. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що постановою інспектора Управління патрульної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції Савчур І.І. за серією БАА № 598963 від 28.06.2021 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, за те, що 28.06.2021 року о 23.00 годині на автодорозі М-06 717 км., ОСОБА_1 керував автомобілем марки «AUDI A4» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », із неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, що не дає змоги прочитати його, чим порушив п. 2.9.в. ПДР України. Стверджує, що позивач не порушував правил дорожнього руху, оскільки він рухаючись на автомобілі марки «AUDI A4» проїхав території двох країн Чехії і Словаччини, перетнув прикордонні і митні пости із заповненням митної декларації, проїхав значну територію України без виявлення будь-яких порушень на цьому автомобілі. Вважає, що постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відсутні будь-які докази щодо вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.6 ст. 121 КУпАП. На підставі наведеного, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії БАА № 598963 від 28.06.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП.
02.07.2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження із (повідомленням) викликом сторін. Відповідачам запропоновано подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, проте від його представника Повідайчика О.І., який діє на підставі ордеру серії АО № 1033619 від 01.07.2021 р., надійшла до суду заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.
Представники відповідачів Управління патрульної поліції в Закарпатській області та Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином, причини неявки суд не повідомили.
Відповідно до ч. 1 ст. 205, ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, суд розглянув справу по суті на підставі наявних доказів та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судом встановлено, що 28.06.2021 року інспектором Управління патрульної поліції в Закарпатській області лейтенантом поліції Савчур І.І., винесена постанова серії БАА № 598963 від 28.06.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.6 ст.121 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 850 гривень за те, що він керував автомобілем марки «AUDI A4» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », із неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, що не дає змоги прочитати його, чим порушив п. 2.9.в ПДР України..(а.с. 24).
За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
У відповідності з ч.2 статті 222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Частиною 6 ст. 121 КУпАП визначено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з п. 2.9.в. Правил дорожнього руху, водієві забороняється, зокрема керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Згідно із статтею 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та ін.
Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів (абз. 4 п. 24 Постанови).
Так, зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 598963 від 28.06.2021 року не відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП, оскільки вона містить лише описання адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, у ній не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та відсутня доказова база щодо звинувачення позивача ОСОБА_1 .
Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
Судом з`ясовано, що оскаржувана постанова, не містить посилань на належні та допустимі докази, зокрема, на показання свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.
У постанові серії БАА № 598963 від 28.06.2021 року у розділі 7 «До постанови додаються», лейтенантом поліції Савчур І.І. ніяких відомостей не зазначено, що вказує на відсутність доказів, на підставі яких посадовою особою винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, тобто лейтенант поліції, не навів жодного доказу на підтвердження наявності адміністративного правопорушення та винності ОСОБА_1 в його вчиненні.
Крім того, при дослідженні матеріалів справи, вбачається, що позивач ОСОБА_1 рухався автомобілем «AUDI A4» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » по території двох країн Чехії і Словаччини, перетнув прикордонні і митні пости, заповнивши митну декларацію (а.с.14) і незадовго до зупинки його автомобіля лейтенантом поліції ОСОБА_2 , перетинав державний кордон України без виявлення будь-яких порушень, тобто, таку несправність автомобіля (неосвітлений номерний знак в темну пору доби, що не дає змоги прочитати його) не могли б не помітити відповідальні за перетин державного кордону особи.
У відповідності з ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно зі ст. 77 КАС України за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.
За ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Аналіз законодавчих норм, заперечення позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення дає підстави суду дійти висновку, що відповідачі, повинні були зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення, однак доказів на підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП відповідачі суду не надали.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
Згідно вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 454,00 грн., які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, службова особа якого виступала відповідачем у справі.
Керуючись статтями 2, 6, 9, 72-77, 139, 205, 241-246, 257, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Позов адвоката Повідайчик Олега Івановича в інтересах ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Закарпатській області, лейтенанта поліції Савчур Івана Івановича, Управління патрульної поліції в Закарпатській області, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 28.06.2021 року серії БАА № 598963, задоволити.
Постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 598963 від 28.06.2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень визнати протиправною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Воловецький районний суд Закарпатської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Софілканич О.А.