Справа № 600/380/21-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/380/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
02.02.2021 року до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 у вигляді нездійснення перерахунку та нарахування забезпечення;

визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 , які полягають у незастосуванні пункту 1 Примітки до Додатку 1 та пункту 1 Примітки до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року№704 при обчисленні починаючи з 01.03.2018 року по 31.12.2018 року включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 4 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07.12.2017 року №2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на 01.01.2018 року;

зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 , починаючи з 01.03.2018 року по 31.12.2018 року включно вчинити дії щодо перерахунку, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням пункту 1 Примітки до Додатку 1 та пункту 1 Примітки до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07.12.2017 року №2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на 01.01.2018 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 , які полягають у незастосуванні пункту 1 Примітки до Додатку 1 та пункту 1 Примітки до Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 при обчисленні починаючи з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України 23.11.2018 року №2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" на 01.01.2019 року;

зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 починаючи з 01.01.2019 року по 26.07.2019 року включно, вчинити дії щодо перерахунку, виходячи з і розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням відповідно до пункту 1 Примітки до Додатку 1 та пункту 1 Примітки до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 виходячи з 50 відсотків і розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 23.11.2018 №2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" на 01.01.2019 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 сплатити недоплачені протягом 2018 та 2019 років суми грошового забезпечення з урахуванням проведеного перерахунку відповідно до пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 50-ти відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законами на 1 січня календарного року, а саме Законом України від 07.12.2017 року №2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на 01.01.2018 року, Законом України від 23.11.2018 року №2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" на 01.01.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 16.07.2019 року №9-РС, позивача звільнено з військової служби у запас за підпунктом (за станом здоров`я) частини 6 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (із змінами), з правом носіння військової форми одягу. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.07.2019 року №161, позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення та направлено на військовий облік до Сторожинецького РВК, Чернівецької області.

На заяву щодо вчинення дій з перерахунку, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, донарахувань та виплати недоплачених протягом 2018 та 2019 років сум грошового забезпечення з урахуванням проведеного перерахунку, та надання інформації (довідки) із зазначенням базового місяця, командиром військової частини НОМЕР_1 позивачу була надана відповідь від 22.01.2021 року №52Ч, якою повідомили про відмову вище зазначених дій.

Позивач зазначив, що відповідно до п. 2 Постанови №704 установлено, що забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

В Додатку 1 до постанови №704 встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Згідно з п. 4 Постанови №704, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового, мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Однак, в лютому 2018 року постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови №704 було викладено у новій редакції, а саме: "установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".

У той же час, згідно із Приміткою 1 Додатку 1 до вказаної постанови Кабінету Міністрів України, посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт та відповідно до примітки до Додатку 14 також передбачено що, оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 (яка набрала чинності 24.02.2018р.) до Постанови №704 внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 викладено у новій редакції: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями і військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".

Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин пункт 4 Постанови №704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом н 11 січня 2018 року.

Пунктом 4 Постанови №704 було чітко визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13 і 14.

При цьому, Додатки 1 та 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704, в яких у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти, мають примітки пояснюючого характеру. У зазначених примітках наведена, зокрема, інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.

Постановою №103 до пункту 4 Постанови №704 було внесено зміни, якими встановлено залежність розмірів посадового окладу і окладу за військовим; (спеціальним) званням від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного законом на 01.01.2018 року, та вилучено умову, що такий розрахунок повинен проводиться виходячи із 50% розміру мінімальної зарплати, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Однак, зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови №704 не був приведений у відповідність з нормою пункту 4 цієї ж постанови.

Відповідач вважає, що Примітка, як складова частина нормативно-правового акту, не може містити в собі нормативних положень.

За наведених обставин, виходить, що Примітка у Додатку 1 та і Додатку 14 постанови КМ України №704 не може мати нормативного характеру, відтак, застосуванню у спірних правовідносинах підлягають саме положення основної норми постанови КМ України №704 пункт 4, яка має нормативний характер, тобто містить правила поведінки для невизначеного широкого кола осіб.

Оскільки норма п. 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 року №1774-VIII не втратила чинності і за юридичною силою вищою за приписи п.4 постанови КМ України №704, у редакції до внесення змін постановою КМ України №103, а також додатків 1,12,13,14 постанови КМ України №704, відповідач вважає що, достатніх правових підстав для обчислення розміру окладу за посадою заявника та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року - немає.

Ухвалою суду від 11.02.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на відсутність клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 виданий 27.02.1996 року Сторожинецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області (а.с.7, 9). Відповідно до Посвідчення серії НОМЕР_4 від 05.03.2015 року позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с. 8).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 16.07.2019 року №9-РС, наказано відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", старшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 , начальника складу роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України, звільнено з військової служби у запас за підпунктом "б" (за станом здоров`я) (а.с. 24).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.07.2019 року №161, наказано:

старшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 , начальника складу роти забезпечення, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від "16" липня 2019 року №9-РС у запас за підпунктом "б" (за станом здоров`я) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", з правом носіння військової форми одягу, вважати" що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до Сторожинецького РВК Чернівецької області;

з 26 липня 2019 року виключити із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення;

вислуга років у Збройних Силах становить: календарна 24 років, 02 місяців, 24 днів, пільгова вислуга: 02 років, 01 місяців, 06 днів

Виплатити щомісячну премію за особистий вклад в загальний результат служби в розмірі 116% посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби в розмірі 165% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, згідно вимог наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, передбачених наказом Міністерства оборони України від 25.01.2019 №30 "Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2019 рік" за період з "01" 1 липня по "26" липня 2019 року;

виплатити грошову компенсацію вартості за не отримане речове майно відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №178 від 16 березня 2016 року, в сумі 129696,16 грн;

виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні відповідно до наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, в сумі 37747,80 грн;

відповідно до абзацу третього пункту 14 статті 10 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (зі змінами та доповненнями) виплатити грошову компенсацію за 45 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2019 рік в сумі 18265,06 грн;

матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, згідно наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, не отримав;

грошова допомога на оздоровлення за 2019 рік виплачена (а.с. 25).

Відповідно до Довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та абзацу восьмого пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393 (зі змінами), сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії позивача, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, становить 78794,82 грн (а.с. 26).

Позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із заявою в якій просив:

з 01.03.2018 року по 31.12.2018 року включно вчинити дії щодо перерахунку грошового забезпечення виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим зіванням з урахуванням пункту 1 Примітки до Додатку 1 та пункту 1 Примітки до Додатку 14 Постанови №704, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07.12.2017 №2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на 01.01.2018 та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

з 01.01.2019 року по 26.07.2019 року включно, вчинити дії щодо перерахунку грошового забезпечення виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням відповідно до пункту 1 Примітки до Додатку 1 та пункту 1 Примітки до Додатку 14 Постанови №704 виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної, заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 23.11.2018 року №2629- VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" на 01.01.2019 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

донарахувати та виплатити недоплачені протягом 2018 та 20119 років суми грошового забезпечення з урахуванням проведеного перерахунку відповідно до пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 50-ти відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законами на 01 січня календарного року, а саме Законом України від 07.12.2017 №2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на 01.01.2018 року, Законом України від 21.11.2018 року N 2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" на 01.01.2019 року;

надати інформацію (довідку) помісячну із зазначенням базового місяця щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період 01 січня 2016 року по листопад 2019 року відповідно до Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 02.11.2020 року №1600/1184/20-а (а.с. 10-12).

Розглянувши вищевказану заяву, відповідач листом від 22.01.2021 року №52ч повідомив позивача, що Пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 року №1774-VIII, який набрав чинності 01.01.2017 року, встановлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Відповідно до положень Постанови №704 в редакції Постанови №103 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення (військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.

Постанова №704 в редакції Постанови №103 є чинною та не скасована у встановленому законодавством порядку, у зв`язку з чим підлягає застосуванню.

Відповідно до телеграми №248/1479 від Департаменту фінансів, а саме п. 3 посадові оклади перерахувати шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік станом на 1 січня 2018 року (1762,0 грн), на тарифний коефіцієнт згідно з тарифним розрядом, установленим у штаті' військової частини за відповідною посадою (а.с. 13-16).

Вважаючи протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 , позивач звернувся до суду з даним позовом.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Суд зазначає, що спірні правовідносини у цій справі врегульовано: Законом України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року №2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ); постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 року №704; наказом Міністерства оборони України "Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким інших особам" від 07.06.2018 року №260; наказом Міністерства оборони України "Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України" від 01.03.2018 року №90; Законом України від 07.12.2017 року №2246-VIІІ "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на 01.01.2018 року та Законом України від 23.11.2018 року №2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік".

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно частини 2 статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця (частина 3 статті 9 Закону №2011-ХІІ).

В силу частини 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

30.08.2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704, яка набрала чинності 01.03.2018 року, та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 4 Постанови КМУ №704 (у редакції, чинній на момент її прийняття) було встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

У Додатку 1 до Постанови №704 встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Однак, пунктом 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі Постанова №103) внесено зміни до пункт 4 Постанови №704 та викладеного його такій редакції:

"4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".

У той же час, згідно із пунктом 1 Примітки 1 Додатку 1 до вказаної постанови Кабінету Міністрів України (у редакції, яка була чинна до 03.11.2020 року) передбачено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт та відповідно до Примітки 1 Додатку 14 (у редакції, яка була чинна до 03.11.2020 року) також передбачено що, оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Лише згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2020 року №1038 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2006 року №1644 і від 30 серпня 2017 року №704" у постанові Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 вищезазначені положення Примітки 1 Додатку 1 викладено у наступній редакції "Посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються в порядку, встановленому пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704. У разі коли розмір окладу визначено у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище заокруглюються до 10 гривень", як і положення Примітки 1 Додатку 14 викладено у наступній редакції: "Оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються в порядку, встановленому пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704. У разі коли розмір окладу визначено у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище заокруглюються до 10 гривень".

Позиція позивача у цій справі полягає саме у тому, що після внесення Постановою №103 змін до пункт 4 Постанови №704 Примітка 1 Додатку 1 та Примітка 1 до Додатку 14 таких змін не зазнали, а відтак посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням починаючи з 01.03.2018 року повинні були визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Водночас, на переконання суду, визначальними положеннями, що повинні братися за основу, є саме положення пункт 4 Постанови №704, які і визначають складові, з урахуванням яких визначаються посадові оклади та оклади за військовим (спеціальним) званням, а не положення приміток до Додатків 1 та 14.

До наведеного суд приходить виходячи з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.2007 року №950 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.11.2011 року №1156) затверджено Регламент Кабінету Міністрів України, згідно пункту 5 параграфу 32 Глави 2 якого, проекти актів Кабінету Міністрів оформляються згідно з Правилами підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 06.09.2005 року.

Згідно підпункту 2 пункту 20 Правил підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України до змісту проекту положення або іншого нормативно-правового акта, який передбачається затвердити постановою, встановлюються такі вимоги:

- пункт є базовим елементом проекту документа. Пункти повинні бути настільки стислими, наскільки це не може зашкодити чіткості і зрозумілості викладу....

- в окремих випадках допускається, як виняток, застосування примітки (зноски) без нормативних положень.

Отже, аналізуючи наведене, слід прийти до висновку, що примітка в нормативно-правовому акті не може містити нормативні положення, які мають виключно міститись в пункті документу, який є базовим елементом акту, а тому використання при правозастосування її як нормативне положення є помилковим та суперечить засадам правозастосування.

У даному разі мова не йде про якість нормативно-правових положень, оскільки примітка таких не може містити в силу природи свого походження.

При застосуванні тієї чи іншої норми права суд має системно тлумачити закон та приймати рішення, виходячи із мети (цілі) цього закону, які не можуть бути прописані в примітки до нормативно-правового акту.

Так, пунктом 6 Постанови №103 внесено зміни до пункт 4 Постанови №704 та викладеного його такій редакції: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".

Наведений підхід до визначення розрахункової величина був застосований в законодавстві України, що підтверджується положеннями пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року №1774-VІІІ та пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України від 23.11.2018 року №2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік".

Отже, підсумовуючи наведене, саме пунктом 4 Постанови №704, а не примітками до додатків цієї Постанови, необхідно керуватись при визначенні розрахункової величини.

Суд зазначає, що примітки за своїм змістом та призначенням є такими, що лише роз`яснюють механізм (формулу) обчислення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 06 вересня 2005 року №870 були затверджені Правила підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України (далі - Правила №870), які визначають загальні підходи до підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України (постанов і розпоряджень), їх форму, структуру та техніко-юридичні особливості розроблення з урахуванням нормопроектувальної техніки.

За змістом пункту 20 вказаних Правил у структурі проекту положення або іншого нормативно-правового акта, який передбачається затвердити постановою, в окремих випадках допускається, як виняток, застосування примітки (зноски) без нормативних положень.

Положеннями пункту 2.16 Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2005 року №34/5, також передбачено, що включення до нормативно-правових актів приміток не допускається, за винятком випадків, якщо необхідно дати визначення будь-якого суміжного поняття або помістити короткий коментар, що допоможе точніше зрозуміти положення, викладені в структурній одиниці нормативно-правового акта. Примітки не повинні містити норм права.

Тобто, примітка до нормативно-правового акту носить інформаційний характер та не може містити норм права.

Оскільки положення пункт 4 Постанови №704 зазнали змін згідно Постанови №103, відповідач у цій справі не вправі був діяти інакше, ніж при визначенні посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням шляхом враховувати розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року та 01 січня 2019 року.

Водночас, суд звертає увагу на те, що пунктом 3 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", від 06.12.2016 року №1774-VІІІ, який набрав чинності 01 січня 2017 року, встановлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

При цьому, згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 11.12.2019 року у справі №240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме п.3 розд. ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.12.2016 року №1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", за якою після набрання чинності цим Законом положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають.

Оскільки норма пункту 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 року №1774-VІІІ не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення пункту 4 Постанови №704, у редакції до внесення змін Постановою №103, а також додатків 1, 12, 13, 14 Постанови №704, суд не вбачає правових підстав для обчислення розміру окладу за посадою позивача та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати чи обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня відповідного календарного року.

Такий висновок також відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справах №240/11952/19; №200/3774/20-а; №200/3757/20-а, від 14.04.2021 у справі №240/12309/20, від 27.05.2021 у справі №520/5794/2020.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною 2 статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність виплати позивачу грошового забезпечення з урахуванням розміру посадового окладу та окладу за військовими (спеціальними) званнями, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 до Постанови №704, натомість позивачем не доведено протиправність таких дій.

Таким чином, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд вважає, що зазначений позов не підлягає задоволенню з підстав викладених у його мотивувальній частині рішення.

У цій справі позивач не сплачував судовий збір, оскільки звільнений від нього відповідно до Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VI.

Доказів понесення іншим витрат суду сторонами не надано. Відтак, суд у цій справі не здійснює розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ,);

Відповідач Військова частина НОМЕР_1 (, вул. Авангардна, 14, м. Чернівці, Чернівецька область).

Суддя В.О. Григораш