Справа № 240/8279/21
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/8279/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гурін Д.М.

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

02 серпня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Матохнюка Д.Б. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського районного суду міста Києва про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

11.05.2021 до Житомирського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського районного суду міста Києва, в якому позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність Шевченківського районного суду міста Києва щодо нереєстрації в автоматизованій системі документообігу суду заяви позивача у справі №761/27812/20 від 29 вересня 2020 року про виконання ухвали від 11 вересня 2020 року;

- зобов`язати Шевченківський районний суд м.Києва зареєструвати заяву позивача у справі №761/27812/20 від 29 вересня 2020 року про виконання ухвали від 11 вересня 2020 року в установленому законом порядку.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження.

ОСОБА_1 не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила її скасувати та прийняти нове судове рішення, яким направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апелянт зазначив, що відповідачем по справі є Шевченківський районний суд міста Києва, тобто орган державної влади, тому на такий спір поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними в справі матеріалами, 11.05.2021 року ОСОБА_1 , спільно з громадською організацією "Проти придурків і ідіотів" направили до Шевченківського районного суду заяву позивача про виконання ухвали суду від 11.09.2020 у справі №761/27812/20.

Зазначене заява Шевченківським районним судом не була зареєстрована в автоматизованій системі документообігу суду, що слугувало причиною звернення з даним позовом до суду.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції зазначив, що спірні правовідносини не містять ознак публічно-правового спору, тому цей позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 171 КАС України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно з пунктом 7 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Велика Палата Верховного Суду, надаючи тлумачення наведеним правовим нормам зазначила, що оскарження дій суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, а також про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ.

Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені.

Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).

Враховуючи, що предметом позову в даній справі є правомірність бездіяльності Шевченківського районного суду міста Києва щодо не реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду заяви позивача у справі №761/27812/20 від 29 вересня 2020 року про виконання ухвали від 11 вересня 2020 року, тобто позовні вимоги стосуються вчинення судом передбачених процесуальним законом дій, то такі дії не можуть бути оскаржені поза межами порядку, передбаченого цивільним процесуальним законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis рішення від 21.12.2010 у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України", заяви № 17160/06 та № 35548/06, пункт 33).

Відсутність правової регламентації можливості оскаржити рішення, дії та бездіяльність суду, відповідно ухвалені або вчинені після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду інакше, ніж у порядку апеляційного та касаційного перегляду, а також неможливість притягнення суду (судді) до цивільної відповідальності за вказані рішення, дії чи бездіяльність є легітимними обмеженнями, покликаними забезпечити правову визначеність у правовідносинах учасників справи між собою та із судом, а також загальновизнаними гарантіями суддівської незалежності.

Такі обмеження не шкодять суті права на доступ до суду та є пропорційними визначеній меті, оскільки вона досягається гарантуванням у законі порядку оскарження рішень, дій і бездіяльності суду, відповідно ухвалених або вчинених після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду.

Таким чином, у цій справі поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" щодо заявлених вимог ОСОБА_1 слід тлумачити як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. А тому зазначені вище вимоги не можуть бути вирішені в судах жодної юрисдикції.

Така правова позиція суду відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 26.02.2020 у справі №280/1334/19.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержання норм процесуального та матеріального права, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду відповідає.

Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Матохнюк Д.Б. Шидловський В.Б.