Справа № 160/549/21
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

02 серпня 2021 року Справа №160/549/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Турової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро заяву Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про відвід головуючого судді Турової Олени Михайлівни в адміністративній справі №160/549/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №160/549/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області від 17.12.2020 року про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

02 серпня 2021 року до суду надійшла заява Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про відвід головуючого судді Турової Олени Михайлівни в адміністративній справі №160/549/21, в якій відповідач просить:

- відвести суддю Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турову Олену Михайлівну від розгляду адміністративної справи №160/549/21, відкритої за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення;

- розгляд даної заяви передати до іншого судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

В обґрунтування означеної заяви про відвід зазначено, що суддя Турова О.М. безпідставно здійснює зауваження відповідачу щодо затягування процесу, притягує його до відповідальності, упереджено ставиться до пояснень та доказів відповідача, та не знаходить процесуальних порушень у діях позивача, а навпаки, власними рішення вносить зміни до документів позивача. Натомість, в діях відповідача відсутні будь-які ознаки затягування процесу. Навпаки, затягування підготовчого судового процесу є наслідком надмірного продовження призначення першого підготовчого судового засідання суддею, з причини її непрацездатності та щорічних відпусток, а також зміна позиції позивача, після спливу 5 місяців від дати подання позову. Проте відповідальність за затягування процесу перекладається на відповідача. Суддя Турова О.М. приймає «процесуальні» документи позивача в день засідання, не зважаючи на довготривалі строки підготовчого засідання. Суддя Турова О.М. під час розгляду судової справи потурає забаганкам позивача та витребує докази, що повинні відображати саме поіменне голосування за прийняте відносно позивача рішення. Хоча даний документ не передбачений жодним положенням. Крім того, документам, що надаються позивачем до матеріалів справи, суд самостійно змінює їх назву та надає їм процесуального значення. Так, в ухвалі 12 травня 2021 року, суддя Турова О.М. приймає позицію позивача, не зважаючи на відсутність в Кодексі адміністративного судочинства України такого процесуального документу як «заперечення на відзив», суд зазначає, що відповідно до доказів направлення позивачем відповідачу заперечення на відзив (що суд розцінює як відповідь на відзив)». Підстави, за яких суддя самостійно встановлює що вказаний документ є відповіддю на відзив, відповідачу не зрозумілі, проте, з даної поведінки вбачається суб`єктивне доброзичливе ставлення до позивача та намір надати його «доказам» та «позиції» більш вагоме значення. Не зважаючи на надані усні пояснення, суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду повторно витребує докази, щодо яких відповідач надав свої пояснення. Так, щодо надання належним чином засвідченої копії протоколу поіменного голосування при прийнятті оскаржуваного рішення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Дніпропетровської області від 17.12.2020 року представник відповідача лише зазначив, що хоча протокол голосування при прийнятті оскаржуваного рішення і вівся, проте, поіменного голосування не було, тому протокол голосування при прийнятті оскаржуваного рішення не надається взагалі. Натомість, саме результати голосування не оскаржуються в даному позові, тому докази щодо «результатів голосування» не мають жодного відношення до даної справи. Крім того, суддя не зазначив в жодній з ухвал зауваження позивачу щодо зневажливого ставлення до відповідача, членів КДКА Дніпропетровської області. Суддя не здійснив письмових зауважень позивачу щодо висловлення останнім особистих образ по відношенню до скаржника ОСОБА_2 , а також членів КДКА, їх представників як до фізичних осіб. Суддя не надає уваги висловленням відповідача, в тому числі не приймає усні пояснення що надані під час судового засідання та повторно усно витребує докази, які за поясненням відповідача не можуть бути надані. Таким чином, суддя підкреслює своє упереджене ставлення до позиції та пояснень відповідача. Цією ж ухвалою суддя Турова О.М., не зважаючи на пояснення представника відповідача про направлення частини доказів до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії, а також те, що поіменного протоколу голосування не існує, здійснює зауваження представнику відповідача та попередження про можливість застосування заходів процесуального примусу через ненадання без поважних причин витребуваних судом доказів, за наявності тривалого часу на їх підготовку (більше календарного місяця), що призводить до затягування строків розгляду справи. Суддя не приймає до уваги пояснення представника відповідача про те, що докази направлення позивачеві за його юридичною адресою повідомлення про початок проведення перевірки та доказів проведення цієї перевірки саме за його юридичною адресою не надаються, так як направлені разом із дисциплінарною справою до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Підкреслюючи недовірливе ставлення, суддя повторно витребує вказані докази у справі, а також просить надати письмові пояснення на усну ухвалу суду. Суддя застосовує до голови Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії штраф за невиконання усної ухвали суду, виконання якої не було покладено особисто на голову КДКА Дніпропетровської області, та без його участі. Крім того, заходи примусу (винесення ухвали від 13.07.2021 року) було здійснено без участі представника КДКА Дніпропетровської області. 13 липня 2021 року представник Відповідача не мав можливості з`явитись до зали судового засідання, у зв`язку з перебуванням у іншому судовому засіданні в іншому місті, про що було повідомлено суд засобами електронної пошти. Суд не знайшов за можливе відкласти засідання для повного та всебічного розгляду справи та вирішив питання щодо відповідача саме без участі представника відповідача. З урахуванням зазначеного, враховуючи однобокий розгляд справи, а саме надання зауважень тільки до відповідача, враховуючи поблажливе ставлення судді до позивача, відсутність зауважень щодо невірно складених процесуальних документів позивачем, враховуючи замовчування зі сторони суду зневажливого ставлення позивача до представника відповідача та інших осіб, виникають сумніви щодо неупередженості та об`єктивності судді.

Відповідно до ч.3 ст.40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Абзацом 1 частини 4 статті 40 КАС України передбачено, що у разі якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Водночас, відповідно до абз.2 ч.4 ст.40 КАС України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно з ч.11 ст.40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Зважаючи на те, що наступне судове засідання у справі №160/549/21 призначене на 04 серпня 2021 року, а заява Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про відвід головуючого судді в адміністративній справі №160/549/21 надійшла до суду 02 серпня 2021 року, тобто пізніше, ніж за три робочі дні до наступного засідання у справі, ця заява, з урахуванням вищенаведених приписів абз.2 ч.4 ст.40 КАС України, не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу, отже, у задоволенні заяви відповідача в частині щодо передачі цієї заяви на розгляд до іншого судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду слід відмовити.

Розглянувши вищевказану заяву Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про відвід головуючого судді в адміністративній справі №160/549/21 по суті, суд доходить висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення цієї заяви, з огляду на таке.

Відповідно до ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

При цьому, приписами ст.37 КАС України передбачено недопустимість повторної участі судді в розгляді адміністративної справи. Так, суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередніх рішення, постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі. Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення, крім випадку, коли проведення врегулювання спору за участю судді було ініційовано суддею, але до закінчення встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження у справі строку сторона заперечила проти його проведення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, винесеного за результатами нового розгляду цієї справи. Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами у цій адміністративній справі. Положення цієї частини не застосовуються у випадку розгляду заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами з підстав, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, Великою Палатою Верховного Суду.

Наведені у статтях 36-37 КАС України обставини у даному випадку відсутні.

Як слідує з заяви відповідача про відвід, твердження останнього про наявність упередженого ставлення з боку судді базується на тому, що, на його думку, суддя безпідставно здійснює зауваження відповідачу щодо затягування процесу, притягує його до відповідальності, упереджено ставиться до пояснень та доказів відповідача, та не знаходить процесуальних порушень у діях позивача, а навпаки, власними рішення вносить зміни до документів позивача.

Так, відповідач зазначає, що в його діях відсутні будь-які ознаки затягування процесу, при цьому, навпаки, затягування підготовчого судового процесу є наслідком надмірного продовження призначення першого підготовчого судового засідання суддею з причини її непрацездатності та щорічних відпусток, а також зміна позиції позивача, після спливу 5 місяців від дати подання позову, проте відповідальність за затягування процесу перекладається на відповідача.

Проте, у даному випадку відповідач перекручує факти, оскільки зауваження щодо затягування відповідачем розгляду справи робилися судом не за період, на який було пролонговано розгляд справи у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді та її відпусткою, а за період, що мав місце після цього, з того моменту, коли ухвалою суду від 26.05.2021р. у Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області були витребувані докази, які не були надані відповідачем у повному обсязі, як на наступне підготовче судове засідання 30.06.2021р., так і на підготовче судове засідання 13.07.2021р. та на підготовче судове засідання 20.07.2021р. Вказані докази були надані відповідачем лише 28.07.2021р., при цьому, доказів поважності причин ненадання вищевказаних доказів у повному обсязі протягом такого тривалого часу (понад два місяці) відповідачем надано не було. Вищевказані обставини стали підставою для застосування заходів процесуального примусу в адміністративній справі №160/549/21 шляхом стягнення з голови Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області в дохід Державного бюджету України штрафу у розмірі одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 2270,00грн. При цьому, у разі незгоди з ухвалою суду про застосування заходів процесуального примусу відповідач не позбавлений права оскаржити її в апеляційному порядку.

Посилання відповідача в заяві про відвід на те, що такі докази були витребувані саме усною ухвалою суду жодним чином не може свідчити про упередженість в діях судді, позаяк приписами ч.5 ст.243 КАС України визначено вичерпний перелік питань, з яких ухвали суду мають викладатися саме окремим документом (письмово), і серед цього переліку ухвала про витребування доказів відсутня, тобто така ухвала згідно з положеннями ч.7 ст.243 КАС України може бути усною, постановленою у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, що і мало місце у даному випадку, при цьому, представник відповідача в судових засіданнях, коли судом постановлялися такі усні ухвали про витребування доказів, із занесенням їх до протоколу судового засідання, був присутній і судом чітко проговорювалися докази, які були витребувані із наданням представнику відповідача можливості їх занотувати, що підтверджується технічними записами судових засідань. Крім того, задля зручності відповідача ці докази дублювалися судом в текстах письмових ухвал про продовження строку підготовчого провадження у справі, які виносилися в кінці таких підготовчих судових засідань.

Крім цього, здійснення підготовчого провадження у справі понад встановлені КАС України строки через непрацездатність судді та відпустку судді не може свідчити про наявність упередженості з боку останнього, оскільки ці обставини викликані об`єктивними та незалежними (зокрема щодо хвороби) з боку судді обставинами.

Доводи відповідача відносно того, що суддя Турова О.М. під час розгляду судової справи нібито потурає забаганкам позивача та витребує докази, про витребування яких він просить, навіть ті, які, на думку відповідача, не мають відношення до справи, а саме: протокол голосування, в тому числі з відображенням поіменного голосування за прийняте відносно позивача рішення, хоча даний документ не передбачений жодним положенням, є безпідставними та не можуть свідчити про упередженість суду, оскільки, по-перше, відповідно до ч.4 ст.9 КАС України суд зобов`язаний вживати визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи, у зв`язку із чим, виходячи з підстав позову, судом з мотивуванням постановленої ухвали у судовому засіданні було витребувано відповідні докази за клопотанням позивача, при цьому, судом заявлені позивачем клопотання задовольнялися частково, з урахуванням предмету і підстав позову; по-друге, оцінку доказам судом буде надано під час вирішення справи по суті, на чому неодноразово наголошувалося у підготовчих судових засіданнях, коли, як позивач, так і відповідач просили суд визнати подані один одним докази недопустимими; по-третє, щодо витребування у відповідача саме протоколу голосування (як поіменного, так і без поіменного голосування), то в даному випадку відповідач знов перекручує факти, оскільки, присутній у судових засіданнях представник відповідача спочатку 26.05.2021р. при первинному вирішенні клопотання про витребування цих доказів не зазначав, що такого документа, як протокол голосування (в тому числі і поіменного) в Кваліфікаційній-дисциплінарній комісії адвокатури Дніпропетровської області не ведеться і не заперечував з цих підстав проти витребування такого доказу; натомість у наступному судовому засіданні 30.06.2021р. представник відповідача такий доказ не надав, пославшись на те, що протокол саме поіменного голосування не ведеться, а протокол простого голосування судом витребувано не було, у зв`язку із чим судом і було витребувано вже протокол голосування (без поіменного), при цьому, в заяві про відвід відповідач сам підтверджує ту обставину, що представник відповідача у судовому засіданні лише зазначив, що хоча протокол голосування при прийнятті оскаржуваного рішення і вівся, проте, поіменного голосування не було, тому протокол голосування при прийнятті оскаржуваного рішення не надається взагалі, водночас, вже у судовому засіданні 28.07.2021р. представник відповідача суду пояснив, що протокол голосування в Кваліфікаційній-дисциплінарній комісії адвокатури Дніпропетровської області не ведеться взагалі, а є лише протокол засідання, а саме такий судом витребувано не було, тому він не надається, отже, протягом періоду з 26.05.2021р. по 28.07.2021р. (два місяці) сам відповідач не міг визначитися який же саме протокол ведеться при прийнятті ним рішень (поіменного голосування, голосування чи засідання), а, відтак, самостійно породив ситуацію, коли через формальні обставини фактично ухилявся від надання витребуваних доказів і вводив суд в оману, що унеможливлювало вірне зазначення назви доказу, що підлягав витребуванню та стосувався предмету доказування у справі, виходячи з підстав позовної заяви. З огляду на означене, неодноразове витребування судом вищевказаного доказу з різним формулюванням його назви, за вищенаведених обставин, не може свідчити про упередженість суду до сторони відповідача.

Посилання відповідача на те, що розцінення судом поданих позивачем «заперечень на відзив» як «відповіді на відзив» свідчить про суб`єктивне доброзичливе ставлення судді до позивача та намір надати його «доказам» та «позиції» більш вагоме значення, є безпідставним та необґрунтованим, позаяк жодна оцінка доводам та доказам, наданим позивачем, в тому числі і у «запереченнях на відзив», судом не надавалася, натомість розцінення «заперечень на відзив» як «відповіді на відзив» здійснено судом, виходячи зі змісту цього документу та прийнято судом до розгляду разом з іншими матеріалами справи, з огляду на те, що не прийняття такої заяви по суті до розгляду виключно з тих підстав, що вона має невірну назву («заперечення на відзив» замість «відповідь на відзив»), у розумінні неодноразово висловленої Верховним Судом та Європейським судом з прав людини позиції, було б надмірним формалізмом, який заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя та є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Отже, інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також безпідставними та необґрунтованим є доводи відповідача щодо упередженості судді через те, що суддя не зазначив в жодній з ухвал зауваження позивачу щодо зневажливого ставлення до відповідача, членів КДКА Дніпропетровської області, а також не здійснив письмових зауважень позивачу щодо висловлення останнім особистих образ по відношенню до скаржника ОСОБА_2 , а також членів КДКА, їх представників як до фізичних осіб, оскільки, по-перше, приписами КАС України взагалі не передбачено здійснення судом саме письмових зауважень з будь-яких підстав, по-друге, якщо позивач дозволяв собі робити образливі висловлювання в бік інших учасників процесу та скаржника, то суд робив йому відповідні усні зауваження, які зафіксовані технічними записами судових засідань, в яких, до речі були присутні і представники відповідача та, відповідно, чули про здійснення судом таких зауважень, яких було цілком достатньо для припинення позивачем таких висловлювань та підтримання порядку під час судового засідання. Наведене спростовує доводи відповідача про те, що судом зауваження робилися тільки до відповідача, і про поблажливе ставлення судді до позивача.

Таким чином, наведені відповідачем у заяві про відвід доводи на підтвердження упередженості судді є безпідставними та недоведеними, при цьому, більшість з них стосується незгоди відповідача з процесуальними діями та рішення суду.

Разом з цим, ч.4 ст.36 КАС України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Інших доводів, підтверджених належними доказами, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді Турової О.М., що викликають обґрунтований сумнів у неупередженості чи необ`єктивності судді, позивачем не наведено.

При цьому, для відведення судді за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.

У даному випадку відповідачем жодних доказів упередженості судді не надано, а наведені ним доводи є безпідставними.

Отже, заява Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про відвід головуючого судді в адміністративній справі №160/549/21 не містить обставин, які об`єктивно можуть вказувати на упередженість судді Турової О.М. при розгляді даної адміністративної справи та відповідних обґрунтованих доказів на підтвердження вказаного суду не надано.

За таких обставин, суд доходить висновку, що вищевказані відповідачем обставини та підстави для відводу судді Туровій О.М. не можуть бути достатніми для висновку про упередженість судді при розгляді адміністративної справи №160/549/21, виходячи з аналізу норм вищенаведеного чинного процесуального законодавства та наведених обставин згідно зі ст.ст.39-40 КАС України.

Таким чином, заявлений Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Дніпропетровської області відвід головуючому судді Туровій О.М. в адміністративній справі №160/549/21 є необґрунтованим та невмотивованим, тому підстави для задоволення цієї заяви про відвід судді Турової О.М. у даній адміністративній справі відсутні.

Керуючись статтями 36, 40, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Заявлений Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Дніпропетровської області відвід головуючому судді Туровій Олені Михайлівні в адміністративній справі №160/549/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення - визнати необґрунтованим.

У задоволенні заяви Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про відвід головуючого судді Турової Олени Михайлівни в адміністративній справі №160/549/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та не підлягає оскарженню. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Суддя: О.М. Турова