Справа № 520/1591/21
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2021-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 р.Справа № 520/1591/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Севастьянової А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2021 (суддя Бадюков Ю.В., м. Харків, повний текст складено 02.04.2021) по справі № 520/1591/21

за позовом ОСОБА_1

до Харківської обласної прокуратури

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської обласної прокуратури (далі по тексту відповідач, Прокуратура, ХОП), в якому просив суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Харківської обласної прокуратури (прокуратури Харківської області) щодо не включення ОСОБА_1 до списків складених керівниками структурних підрозділів про встановлення щомісячної надбавки до посадових окладів та не виданні відповідних наказів про встановлення щомісячної надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, що пов`язана з роботою з документами, які становлять державну таємницю ОСОБА_1 , за період:

- 2015 рік - січень, лютий, березень, квітень, грудень;

- 2016 рік січень, лютий, липень, жовтень;

- 2018 рік - липень, серпень;

- 2019 рік - серпень, жовтень, листопад, грудень;

- 2020 рік - січень, лютий, березень, квітень, травень;

2. Визнати протиправною бездіяльність Харківської обласної прокуратури (прокуратури Харківської області) в частині не нарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) передбаченої законодавством додаткової заробітної плати, у розмірі 5278, 43 грн., а саме: надбавки, у розмірі 40 % від посадового окладу, за роботу в умовах режимних обмежень, що пов`язана з роботою з документами, які становлять державну таємницю, за період:

- 2015рік - січень, лютий, березень, квітень, грудень;

- 2016 рік - січень, лютий, липень, жовтень;

- 2018 рік - липень, серпень;

- 2019 рік - серпень, жовтень, листопад, грудень;

- 2020 рік - січень, лютий, березень, квітень, травень;

3. Визнати протиправною бездіяльність Харківської обласної прокуратури (прокуратури Харківської області) в частині не нарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) компенсації, у розмірі 1054,90 грн. за невиплату додаткової заробітної плати - надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, що пов`язана з роботою з документами, які становлять державну таємницю, за період:

- 2015 рік - січень, лютий, березень, квітень, грудень;

- 2016 рік - січень, лютий, липень, жовтень;

- 2018 рік - липень, серпень;

- 2019 рік - серпень, жовтень, листопад, грудень;

- 2020 рік - січень, лютий, березень, квітень, травень.

4. Визнати протиправною бездіяльність Харківської обласної прокуратури (прокуратури Харківської області) в частині не нарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) середнього заробітку за весь час затримки виплати додаткової заробітної плати (надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, що пов`язана з роботою з документами, які становлять державну таємницю) з 05.05.2020 по день фактичного розрахунку;

5. Зобов`язати Харківську обласну прокуратуру (вул. Богдана Хмельницького, 4, м. Харків, 61001, ) нарахувати та виплатити одним платежем ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) додаткову заробітну платню - надбавку за роботу в умовах режимних обмежень, що пов`язана з роботою з документами, які становлять державну таємницю, у розмірі 10 % від посадового окладу, за період:

- 2015 рік - січень, лютий, березень, квітень, грудень;

- 2016 рік - січень, лютий, липень, жовтень;

- 2018 рік - липень, серпень;

- 2019 рік - серпень, жовтень, листопад, грудень;

- 2020 рік - січень, лютий, березень, квітень, травень.

6. Зобов`язати Харківську обласну прокуратуру (вул. Богдана Хмельницького, 4, м. Харків, 61001, ) нарахувати та виплатити одним платежем ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), компенсацію за невиплату додаткової заробітної плати (надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, що пов`язана з роботою з документами, які становлять державну таємницю), за період:

- 2015 рік - січень, лютий, березень, квітень, грудень;

- 2016 рік - січень, лютий, липень, жовтень;

- 2018 рік - липень, серпень;

- 2019 рік - серпень, жовтень, листопад, грудень;

- 2020 рік - січень, лютий, березень, квітень, травень, розрахування якої провести згідно з Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 за № 159;

7. Зобов`язати Харківську обласну прокуратуру (вул. Богдана Хмельницького, 4, м. Харків, 61001, ) нарахувати та виплатити одним платежем ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), середній заробіток за весь час затримки виплати належної йому додаткової заробітної плати (надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, що пов`язана з роботою з документами, які становлять державну таємницю), обчислення якого здійснити відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 за № 100, за кожен день затримки починаючи з 05.05.2020 по день фактичного розрахунку;

8. Стягнути з Харківської обласної прокуратури (вул. Богдана Хмельницького, 4, м. Харків, 61001, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час його роботи в органах прокуратури йому протиправно не нараховувалась та не виплачувалась щомісячна надбавка до посадового окладу, додаткова заробітна плата за роботу в умовах режимних обмежень, що пов`язана з роботою з документами, які становлять державну таємницю, у зв`язку з чим і звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Харківської обласної прокуратури (вул. Б.Хмельницького, буд. 4, м. Харків, 61050, код 02910108) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без задоволення.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2021 про відмову у задоволенні позову та задовольнити його у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач зазначає, що судом при прийнятті рішення, не прийнято до уваги те, що до прямих функціональних обов`язків позивача входило нагляд за додержанням законів слідчими під час проведення досудового розслідування кримінальних проваджень та здійснення нагляду за додержанням законів при проведенні негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальних провадженнях, а також те, що позивач, будучи у період з 01.01.2015 по 05.05.2021 прокурором - процесуальним керівником у провадженні, у провадженні, мав права передбачені ст. 6 КПК України, та був, у тому числі, уповноважений: мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування; погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих розшукових) дій. Крім того вказує, що суд не врахував те, що відповідачем під час здійснення своїх владних повноважень порушувався п. 4 Наказу ГПУ від 01.09.2016 за № 313, відповідно до якого особам, які постійно працюють в умовах режимних обмежень (відповідно до функціональних обов`язків систематично розробляють, виготовляють, обліковують, зберігають, використовують документи та інші матеріальні носії секретної інформації, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці), надбавку встановлювати на постійній основі. Аналогічна норма також наявна у наказі ГПУ від 19.02.2013 за № 24 "Про затвердження Положення про розміри і порядок виплати працівникам органів прокуратури України надбавки до посадових окладів у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці" та у п. 4 Наказу ОГП від 10.02.2020 за № 82, яка також порушувалась відповідачем.

Розгляд справи проведено без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач працював в органах прокуратури Харківської області на різних посадах з 2004 року, у подальшому, наказом прокурора Харківської області від 30.04.2020 № 846к позивача звільнено з посади прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, що поширює свою діяльність на Харківську область, та слідчих регіональної прокуратури Харківської області на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру".

При цьому, прокурор Харківської області при винесенні наказу, керувався ст. 11 Закону України "Про прокуратуру", п. 3 і підп. 1 п. 19 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури".

З вказаним наказом позивача ознайомлено працівниками відділу роботи з кадрами прокуратури Харківської області 04.05.2020 і цього ж дня видано трудову книжку.

Наказ прокурора Харківської області від 30.04.2020 за № 846к та рішення Першої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора за № 166 від 02.04.2020 про неуспішне проходження Позивачем атестації, за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора оскаржено позивачем до Харківського окружного адміністративного суду та його законність розглядається у судовій справі № 520/6694/2020, номер судового провадження П/520/8659/2020.

Разом з тим, наказом прокурора Харківської області за № 846к від 30.04.2020 відділ фінансування та бухгалтерського обліку прокуратури Харківської області зобов`язано провести остаточний розрахунок та виплатити позивачу усі належні виплати при звільненні.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з відсутності у позивача підстав для отримання щомісячної надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, що пов`язана з роботою з документами, які становлять державну таємницю, оскільки він не відноситься до складу осіб, які постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, адже такими вважаються особи, які за своїми функціональними обов`язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням/ обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Відносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України регулює Закон України від 21.01.1994 № 3855-ХІІ "Про державну таємницю" (далі - Закон № 3855-ХІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону № 3855-ХІІ залежно від ступеня секретності інформації встановлюються такі форми допуску до державної таємниці: форма 1 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності "особливої важливості", "цілком таємно" та "таємно"; форма 2 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності "цілком таємно" та "таємно"; форма 3 - для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності "таємно", а також такі терміни дії допусків: для форми 1 - 5 років; для форми 2-10 років; для форми 3-15 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону № 3855-ХІІ допуск до державної таємниці із ступенями секретності "особливої важливості", "цілком таємно" та "таємно" надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-дослідної діяльності або навчання, наказом чи письмовим розпорядженням керівника органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи або організації, де працює, перебуває на службі чи навчається громадянин.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Закону № 3855-ХІІ допуск до державної таємниці керівникові органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації надається наказом чи письмовим розпорядженням посадової особи, що призначає його на посаду, а у разі, коли орган державної влади, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація не підпорядкована іншому органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємству, установі, організації або не належить до сфери їх управління, допуск до державної таємниці надається зазначеному керівникові наказом чи письмовим розпорядженням керівника органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, яка є замовником робіт, пов`язаних з державною таємницею. Керівникам центральних органів виконавчої влади, які призначаються на посаду Кабінетом Міністрів України, до державної таємниці надається розпорядженням Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ч. 7 ст. 22 Закону № 3855-ХІІ надання допуску передбачає: визначення необхідності роботи громадянина із секретною інформацією; перевірку громадянина у зв`язку з допуском до державної таємниці; взяття громадянином на себе письмового зобов`язання щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена; одержання у письмовій формі згоди громадянина на передбачені законом обмеження прав у зв`язку з його допуском до державної таємниці; ознайомлення громадянина з мірою відповідальності за порушення законодавства про державну таємницю.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 3855-ХІІ переоформлення громадянам допуску до державної таємниці здійснюється: у разі закінчення терміну дії допуску до державної таємниці за необхідності подальшої роботи з секретною інформацією; у разі потреби підвищення громадянину форми допуску за необхідності роботи з секретною інформацією вищого ступеня секретності; у разі необхідності проведення додаткової перевірки, пов`язаної з можливим виникненням обставин, передбачених пунктами 2 і 4 ч.ч. 1, 2 ст. 23 цього Закону.

За приписами частини другої цієї статті скасування раніше наданого допуску до державної таємниці можливе у разі виникнення або виявлення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, а також після припинення громадянином діяльності, у зв`язку з якою йому було надано допуск, втрати громадянства України чи визнання його недієздатним.

Частиною п`ятою статті 26 Закону № 3855-ХІІ передбачено, що громадянина, якому скасовано допуск до державної таємниці, якщо виконання трудових чи службових обов`язків вимагає доступу до державної таємниці, а переміщення на інше робоче місце чи іншу посаду неможливе, може бути в передбаченому законодавством порядку переведено на іншу роботу або службу, не пов`язану з державною таємницею, чи звільнено.

Відповідно до ст. 30 Закону № 3855-ХІІ у разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону Кабінет Міністрів України постановою від 15 червня 1994 року № 414 затвердив Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 1994 року № 414 (далі - Положення).

У пункті 1 Положення зазначено, що воно визначає види, розміри і порядок надання компенсації працівникам органів законодавчої, виконавчої та судової влади, органів прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, які за умовами своєї професійної діяльності постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (далі - особи, які працюють в умовах режимних обмежень).

Згідно з пунктом 2 Положення особам, які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "особливої важливості", - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно", - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", - 10 відсотків.

Відповідно до пункту 5 Положення такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними обов`язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці.

Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. 30 Закону № 3855- XII, пунктів 2, 5 Положення слід розуміти, що необхідною умовою отримання компенсації у зв`язку з виконанням робіт, які передбачають доступ до державної таємниці, є наявність в особи допуску до державної таємниці (на підставі якого надається доступ до державної таємниці), а також виконання робіт/завдань та/або посадових обов`язків, які вимагають доступу до державної таємниці.

Згідно з пунктом 6 Положення персональний склад осіб, які працюють в умовах режимних обмежень, та розмір надбавки визначаються керівником відповідного органу законодавчої, виконавчої та судової влади, органу прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, де працюють ці особи.

Надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) виплачується лише за наявності дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, наданого відповідно до законодавства про державну таємницю.

Тобто, якщо обсяг функціональних обов`язків за певною посадою, зокрема в державному органі, передбачає, що під час їх виконання в особи виникне чи може виникнути необхідність доступу до державної таємниці (як-от ознайомлення з документами та/чи іншими матеріальними носіями інформації, засекреченими у встановленому законодавством порядку), така особа з огляду на таку службову необхідність повинна отримати у встановленому порядку допуск до державної таємниці відповідної форми, яка відповідно до статті 22 Закону № 3855-ХІІ залежить від ступеня секретності.

Робота в умовах режимних обмежень покладає на особу, якій у встановленому порядку надано допуск до державної таємниці встановленої форми, певні зобов`язання та обмеження. Якщо така робота зумовлена виконанням професійних обов`язків (зокрема за відповідною посадою у державному органі), це означає, що в умовах режимних обмежень особа працює постійно, у зв`язку з чим у неї відповідно до статті 30 Закону № 3855- ХІІ виникає право на отримання компенсації.

За змістом пункту 2 Положення, компенсація надається у виді надбавок до посадових окладів (тарифних ставок) у відсотковому відношенні, розмір якого залежить від ступеня секретності інформації, до якої оформлено допуск. Зокрема, за допуск до відомостей та їх носіїв, що мають ступінь секретності "цілком таємно" встановлюється п`ятнадцяти відсоткова надбавка.

Виплата надбавки у відповідному розмірі до посадового окладу особі, яка працює в умовах режимних обмежень, здійснюється на підставі наказу керівника відповідного органу, у якому особа працює/проходить службу. Водночас умови, за яких особа має право на отримання такої надбавки, а також її розмір визначають Закон № 3855-ХІІ та прийняте урядом на його виконання Положення.

Так, підставою для виплати працівникам органів прокуратури України надбавки до посадових окладів у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці є підготовлені кадровими підрозділами накази про встановлення надбавки працівникам відповідної прокуратури.

Відділом кадрової роботи та державної служби обласної прокуратури за період 2015-2020 років на підставі наказів Генерального прокурора від 10.02.2020 № 82 "Про порядок виплати працівникам органів прокуратури України надбавки до посадових окладів у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці", Генеральної прокуратури України від 01.09.2016 № 313 "Про порядок виплати працівникам органів прокуратури України надбавки до посадових окладів у зв`язку роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці", "Положення про розміри і порядок виплати працівникам органів прокуратури України надбавки до посадового окладів у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці", затвердженого наказом Генерального прокурора України від 19.02.2013 № 24, на підставі наданих списків керівників структурних підрозділів погоджених з режимно-секретними підрозділами готувались проекти наказів про встановлення надбавки працівникам.

Позивач працював в органах прокуратури Харківської області на різних посадах з 2004 року, у подальшому, наказом прокурора Харківської області від 30.04.2020 № 846к позивача звільнено з посади прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, що поширює свою діяльність на Харківську область, та слідчих регіональної прокуратури Харківської області на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру".

Відповідно до Розподілів обов`язків від 14.04.2018, від 20.01.2015, від 26.03.2015, 31.03.2015, від 03.08.2015, від 02.09.2015, від 09.10.2015, від 30.10.2015, від 08.04.2016, від 21.06.2016, від 14.11.2016, від 26.01.2017, від 29.03.2017, від 20.04.2017, від 09.06.2017, від 03.07.2018, від 13.08.2018, від 17.08.2018, від 15.01.2019, від 02.02.2019, від 06.05.2019, від 30.05.2019, від 11.07.2019, від 30.09.2019, від 08.01.2020, від 27.01.2020, від 27.02.2020, від 23.03.2020 від 24.04.2020 основним завданням позивача було здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях, підтримання у них публічного обвинувачення, забезпечення виконання вимог закону при прийманні, реєстрації, розгляді та вирішенні заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, своєчасного внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та інш., що не передбачає постійної роботи з ведення діловодства, додержання режиму секретності, збереження матеріальних носіїв інформації з обмеженим доступом.

Як вбачається з матеріалів справи, за період 2015 - 2020 роки ОСОБА_1 було включено в накази про встановлення надбавки за роботу в умовах режимних обмежень до посадових окладів та виплачено зазначену надбавку: 2015 рік - за травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад; 2016 рік - за березень, квітень, травень, червень, серпень, вересень, листопад, грудень; 2017 рік - січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень; 2018 рік - січень, лютий, березень, квітень, червень, вересень, жовтень, листопад, грудень; 2019 рік - січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, вересень; 2020 рік - пропозиції щодо включення в накази про встановлення надбавки за роботу в умовах режимних обмежень до посадових окладів не надходили.

Також, відповідачем до суду апеляційної інстанції надані пояснення, в яких повідомлено, що позивач згідно облікових форм які зберігаються в режимно-секретній частині обласної прокуратури станом на 20 липня 2021 року працював з відомостями, що становлять державну таємницю:

- у 2016 році: Березень-41; Квітень- 6; Травень-4; Червень-8; Серпень-2; Вересень-16; Листопад-1; Грудень-1.

- у 2017 році: Січень-9; Лютий-13; Березень-33; Квітень- 2; Травень-6; червень-4; Липень- 8; Серпень-3; Вересень-8; Жовтень-3; Листопад-1; Грудень-4.

- у 2018 році: Січень-7; Лютий-18; Березень- 26; Квітень- 4; Червень-3; Вересень-9; Жовтень-5; Листопад-9; Грудень-6.

- у 2019 році: Січень-5; Лютий-12; Березень- 20; Квітень- 3; Травень-7; Червень-5; Липень- 9; Вересень-10.

За 2020 рік згідно внутрішнього опису форми 18 та облікових журналів РСЧ ОСОБА_1 з відомостями що становлять державну таємницю не працював.

Крім того у вказаних поясненнях повідомлено, що усі облікові форми та номенклатурні секретні справи за 2015 рік знищені згідно Акту № 04дск/28-12 від 27.05.2021 у зв`язку закінченням строку зберігання. Також вказано, що ця інформація бралася згідно відомостей про роботу працівника з матеріальними носіями секретної інформації, зафіксованими в облікових формах, передбачених Порядком організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року № 939, зі змінами.

Отже, вказані обставини у сукупності свідчать, що ОСОБА_1 , не відноситься до складу осіб, які постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, адже такими вважаються особи, які за своїми функціональними обов`язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням/ обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки позовні вимоги про нарахування та виплату середнього заробітку за весь час затримки виплати належної йому додаткової заробітної плати є похідними від вимоги про виплату надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, то в цій частині теж слід відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2021 по справі № 520/1591/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 02.08.2021 року