Справа № 756/8156/21
Суддя: Банасько І. М.
Дата ухвалення: 2021-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

23.07.2021 Справа № 756/8156/21
Номер провадження 2-а/756/151/21
Унікальний номер судової справи 756/8156/21
РІШЕННЯ

Іменем України

23 липня 2021 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Банасько І.М.,

за участю секретаря судових засідань Чагір Б.К.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

УСТАНОВИВ:

25.05.2021 позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Гору Р.М. звернувся до суду із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а справу закрити за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Вимоги позову мотивовані тим, що 21.04.2021 близько 09.45 год. у м. Києві по просп. Перемоги - виїзд з вул. Академіка Янгеля інспектором поліції Дем`янюк О.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН №4098776 від 21.04.2021. Відповідно до постанови 21.04.2021 близько 09.45 год. по просп. Перемоги, 37, корп. 2 в м. Києві ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 ПДР - на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Позивач стверджує, що серед матеріалів справи про адміністративне правопорушення, яке нібито скоїв ОСОБА_2 , йому за місцем складання постанови не було надано жодного документу, не наведено жодного доказу на підтвердження факту вчинення ним адміністративного правопорушення , в тому числі можливість підписати постанову, як свідчення про її отримання, проте з суті поведінки поліцейського слугувало, що така складена.

Позивач повністю заперечує інформацію, викладену у постанові та стверджує, що не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Вказує, що рухався по вул. Академіка Янгеля у напрямку просп. Перемоги, здійснив виїзд на просп. Перемоги і певний відрізок рухався у смузі для маршрутних транспортних засобів (до моменту переїзду на крайню праву смугу, призначену для руху інших транспортних засобів), в межах існування переривчастої лінії горизонтальної дорожньої розмітки, і здійснив заїзд на праву смугу дороги до закінчення переривчастої лінії, що дозволено п. 17.2 ПДР. На відстані приблизно 50 метрів в напрямку площі Перемоги на тротуарі було припарковано патрульне поліцейське авто і інспектор поліції подав вимогу про зупинку транспортного засобу, яким рухався позивач, вказавши жезлом на місце на смузі для руху маршрутних транспортних засобів. Після тривалого спілкування з поліцейськими та пояснення, що водій рухався по вул. Академіка Янгеля у напрямку просп. Перемоги, здійснив виїзд на просп. Перемоги і певний відрізок рухався у смузі для маршрутних транспортних засобів (до моменту переїзду на крайню праву смугу призначену для руху інших транспортних засобів), в межах існування переривчастої лінії дорожньої розмітки, і здійснив заїзд на праву смугу дороги до закінчення переривчастої лінії, що дозволено п. 17.2 ПДР, поліцейська сказала: «Щасливої дороги Михайло Володимирович, ми Вам виписали постанову». На цьому спілкування з поліцейськими закінчено.

Позивач зазначає, що водій, який повертає праворуч на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини. У зв`язку з чим вважає, що постанова ЕАН №4098776, винесена інспектором капралом поліції Дем`янюк О.В. неправомірно, з грубими і численними порушеннями, а тому є такою, що підлягає скасуванню. У постанові повинні бути зазначені докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи. Виходячи із обставин справи, жодних інших доказів по справі, крім постанови, наприклад свідків, на момент розгляду справи не було.

Позивач стверджує, що працівником поліції розглянуто справу та притягнуто його до відповідальності пропустивши саму процедуру розгляду справи, передбачену КУпАП, за відсутності доказів вчинення ним правопорушення та за відсутності доказів його вини.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 01.06.2021 року за вищевказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

01.07.2021 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, де остання просить відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне. Твердження позивача, викладені у позові, є необґрунтованими, хибними та такими, що не підлягають задоволенню. Так, під час несення служби 21.04.2021 о 09.55 год. інспектором роти №2 батальйону №3 УПП у м. Києві Дем`янюк О.В. було виявлено транспортний засіб «Тойота», д.н. НОМЕР_1 , який здійснював рух в смузі для руху маршрутних транспортних засобів по просп. Перемоги, 37 в м. Києві. Після чого інспектором було подано сигнал про зупинку транспортного засобу на підставі ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» Інспектор підійшов до водія, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР на підставі ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» та п. 2.4 (а) ПДР. Позивачу було роз`яснено, що він порушив п. 17.1 ПДР України та в його діях присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. З нагрудного реєстратора інспектора позивач підтвердив, що рух здійснив по смузі громадського транспорту, адже ніхто його не пропускав для перестроювання. Позивач дійсно підтвердив, що рухався по смузі, призначеній для руху маршрутних транспортних засобів, а тому факт вчинення ним адміністративного правопорушення є доведеним. Інспектор діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

До відзиву на позовну заяву представником відповідача було долучено диск з відео з нагрудного реєстратора інспектора.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч. 5 ст. 262 КАС України).

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з прийняттям постанови про адміністративне правопорушення з визнанням його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення стягнення.

Підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч. 2 ст.55 Конституції України та статтею 6 КАС України.

Як вбачається з постанови серії ЕАН №4098776 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 21.04.2021 о 09.55 в м. Києві по просп. Перемоги, 37, корп. 2, керуючи транспортним засобом «Тойота», д.н. НОМЕР_1 , здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 ПДР - на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення в розмірі 680,00 грн (а.с. 9-11).

За вимогами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП України встановлено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Так, відповідно до п. 17.1 ПДР України на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Згідно вимог ПДР дорожнім знаком 5.8 ПДР «Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів» - дорога, на якій по спеціально відведеній смузі здійснюється рух транспортних засобів за встановленим маршрутом та велосипедистів.

Відповідно до дорожнього знаку 5.11 ПДР "Смуга для руху маршрутних транспортних засобів". Смуга призначена для руху транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами, та велосипедистів, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів. Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він установлений. Якщо знак установлений праворуч від дороги, його дія поширюється на праву смугу руху. Водію, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, дозволено виконувати поворот із цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Згідно з п. 17.2 ПДР водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Позивач вказує, що виїхавши на просп. Перемоги в м. Києві певний відрізок рухався у смузі для маршрутних транспортних засобів в межах існування переривчастої лінії горизонтальної дорожньої розмітки та здійснив заїзд на праву смугу дороги до закінчення переривчастої лінії, що дозволено п. 17.2 ПДР.

Проте вказані твердження спростовуються відеозаписом на диску, що долучений представником відповідача до відзиву та який було досліджено судом при розгляді справи по суті.

Зокрема із вказаного відеозапису вбачається, що позивач спілкується з працівниками поліції, при цьому, позивачем на відеозаписі не оспорюється те, що він рухався в смузі для руху маршрутних транспортних засобів вже після закінчення існування переривчастої лінії, вказує, що не мав змоги перестроїтись у крайню праву смугу для руху транспортних засобів, оскільки його не пропускали.

Таким чином, суд вважає, що доводи позивача про відсутність належних та допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення є необґрунтованими.

Як зазначено у ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає вимогам санкції ч. 3 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що інспектор патрульної поліції при винесенні постанови діяв на підставі закону та в межах наданих йому повноважень, а тому його дії по винесенню оскаржуваної постанови є правомірними.

Дослідивши в сукупності всі надані у справі докази, суд вважає, що відповідач при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, належним чином оцінив обставини справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення у порядку, що визначений КУпАП, прийняв рішення, яке відповідає вимогам Закону, а тому суд вважає прийняте рішення обґрунтованим, підстав для задоволення позовних вимог і його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, ч. 3, ст. 122, 251, 265, 283 КУпАП, ст.ст. 9, 77, 139, 242-246, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3; ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення через Оболонський районний суд м. Києва.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя І.М. Банасько