Справа № 520/8490/21
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 липня 2021 року Справа № 520/8490/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сагайдака В.В.,

за участі: секретаря судового засідання - Кліменко Д.І.,

представника позивача: Кощій О.В.;

представника відповідача, Біленького Д.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРИТЕТ-АГРО" (вул. Алчевських, буд. 24, кв. 28,м. Харків,61002, ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ТОВ "ПАРИТЕТ-АГРО" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС України в Харківській області №2 від 29 квітня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, зо спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач надав до суду відзив, згідно змісту якого у задоволенні вимог просив суд відмовити.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

ТОВ «ПАРИТЕТ-АГРО» (далі - Позивач, Товариство) пройшло процедуру державної реєстрації 31.10.2001 року, значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців за ідентифікаційним кодом 31642413, а відтак, є юридичною особою. Позивач є платником податку на додану вартість з 21.11.2001р.

Відповідно до наказу ГУ ДПС у Харківській області від 29.03.2021 №2143-п було проведено документальну позапланову перевірку ТОВ «Паритет-агро» щодо взаємовідносин ТОВ «Паритет- агро» з контрагентами - постачальниками ТОВ «МЕТКОМТЕХ» (39395446) за вересень, жовтень, грудень 2019, лютий 2020, ТОВ «СП Агро-Інвест» (39554623) за липень, серпень 2020, ТОВ «Торгівельна компанія Всесвіт СВ» (37530223) за жовтень 2019 та ТОВ «Агро Вест Форт» (42943844) за грудень 2019, а також подальша реалізація придбаних товарів.

За результатами перевірки складено Акт № 6130/20-40-07-27-06/31642413 від 12.04.2021 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Паритет- агро».

За результатами вказаної перевірки Відповідачем були встановлені порушення Позивачем вимог абз. А п. 198.1, абз. 1,2 п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, 200.1, 200.4, ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту з ПДВ всього на суму 11 039 738 гри., в т.ч. за вересень 2019 у сумі 1 169072грн., за жовтень 2019 у сумі 2 682 149 грн, за грудень 2019 у сумі 2 137 350 грн, за лютий 2020 у сумі 1 601 125грн, за липень 2020 у сумі 3190 639грн, за серпень 2020 у сумі 259 403грн.

Перевіркою не підтверджено реальність здійснення господарських операцій, їх реальність та повнота відображення в обліку по взаємовідносинах із контрагентами- постачальниками ТОВ «СП АГРО-ІНВЕСТ», ТОВ «Меткомтех», TOB «ТК ВСЕСВІТ» , ТОВ «Агро Вест Форт».

Відповідачем було складено спірне податкове повідомлення-рішення.

Позивач вважаючи такі дії протиправними звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб`єктом владних повноважень в основу спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам п. 3 ч. 2 та ч. 3 ст. 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п.п.14.1.36 ст.14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Виходячи з вимог п.198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За приписами п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно з п.200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.201.8 ст. 201 Податкового кодексу України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно з п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно зі ст. 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні № 996-ХІV від 16 липня 1999 року, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Статтею 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні № 996-ХІV від 16 липня 1999 року передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні № 996-ХІV від 16 липня 1999 року, первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити, серед яких: назва документа (форми), дату і місце складання, назва підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Щодо взаємовідносин ТОВ «ПАРИТЕТ-АГРО» та ТОВ «СП АГРО-ІНВЕСТ» судом встановлено наступне.

Згідно Виписки з ЄДРПОУ ТОВ «СП АГРО-ІНВЕСТ» є юридичною особою, зареєстроване в .

Постачальник продавав позивачу сільськогосподарську продукцію як посередник, продукція вже перебувала на елеваторах Харківської області, що підтверджується складськими квитанціями та аналітичними картками.

ТОВ «Паритет-агро» придбавало товар на умовах EXW (Інкотермс 2010) елеватор шляхом перепису на складі що підтверджується складськими квитанціями та трьохсторонніми актами приймання передачі. Якість поставленого товару підтверджується аналітичними картками елеваторів, оплата за всіма операціями здійснювалась в безготівковій формі ТОВ «Паритет- агро» на рахунок постачальника.

Придбаний товар був поставлений до портів України залізничним транспортом за рахунок ТОВ «Паритет-агро», перевезення підтверджено залізничними накладними та первинними документами із перевізниками. В портах товар був реалізований покупцям - резидентам та нерезидентам для подальшого експорту за межі України. Оплата за всіма операціями здійснювалась в безготівковій формі покупцями на рахунок ТОВ «Паритет-агро». Зберігання за спірними операціями здійснювалось на елеваторах, які також здійснювали завантаження спірного товару в залізничні вагони, що підтверджено договорами, актами виконаних робіт та оплатами за надані послуги. Всі операції відображені в обліку позивача належним чином.

Сума спірних правочинів - 20 700 252,5 грн за липень та серпень 2020 року, як вбачається з картки рахунку № 631 «Розрахунки з постачальниками- резидентами» за контрагентом ТОВ «СП АГРО-ІНВЕСТ».

За результатами кожної поставки постачальниками були складені податкові накладні на виконання вимог Податкового кодексу. Вказані накладні складені с дотриманням вимог ст. 201 ПКУ щодо змісту та форми податкової накладної, її обов`язкових реквізитів.

Позивач і його контрагент були зареєстрованими платниками ПДВ на момент проведення господарських операцій.

Наявність у платника податку виданої йому продавцем товару податкової накладної, і сплата продавцю вартості товару з ПДВ є достатніми підставами для включення таких сум до податкового кредиту.

Всі податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних та належним чином відображені постачальником в складі свого податкового зобов`язання.

Постачальник відобразив всі виписані податкові накладні в податковій звітності, про що позивачу надані копії податкових декларацій з ПДВ з додатком №5, та квитанції про подання електронної звітності. Позивач відобразив всі отримані податкові накладні та прийняті на себе податкові зобов`язання в податкових деклараціях з ПДВ, зданих та прийнятих ДНІ згідно квитанцій електронної звітності. При здачі податкової звітності не виникало розбіжностей в її показниках. Не має розбіжностей в автоматизованій системі співставлення податкового кредиту та податкових зобов`язань в розрізі контрагентів між показниками, задекларованими постачальниками, Заявником та нашими покупцями.

Дослідивши надані позивачем первинні документи на підтвердження господарських операцій з контрагентом СП «Агро- інвест», суд приходить до висновку що доводи відповідача не знайшли свого підтвердження, а позивачем у свою чергу доведено реальність господарських операцій.

Щодо взаємовідносин ТОВ «ПАРИТЕТ-АГРО» та ТОВ «Меткомтех», судом встановлено наступне.

Згідно Витягу з ЄДРПОУ від 06.06.2019 ТОВ «Меткомтех» є юридичною особою, зареєстроване в ЄДРПОУ за № 39395446.

Станом на теперішній час ТОВ «Меткомтех» є платником ПДВ, що підтверджено інтернет-ресурсами державних реєстрів.

Суд зазначає, що у виробника товару при реалізації олії соняшникової власного виробництва первісно виникають податкові зобов`язання з ПДВ, незалежні від інших операцій та його податкового кредиту від придбання інших товарів. Товар власного виробництва не придбавається, його неможливо простежити за ланцюгом поставок/контрагентів. Тому будь-які проблеми по ланцюгу поставок та руху товарів, які проходять через такого виробника , як посередника, не мають жодного відношення до реалізації ним товарів власного виробництва та прийнятих на себе податкових зобов`язань з ПДВ.

Позивачем здійснювалась закупка олії соняшникової від ТОВ «МЕТКОМТЕХ» за договорами № М1809МКТ від 18.09.2019 та № М1402МКТ від 14.02.20, з умовою доставки до порту за рахунок постачальника (DAP - порт згідно ІНКОТЕРМС 2010) - термінал TOB «ЕВЕРІ» автотранспортом наливом.

ТОВ «МЕТКОМТЕХ» є виробником олії соняшникової на давальницьких умовах, за фактом поставки до порту товар реалізовувався покупцям резидентам України та на експорт, оплата за всіма операціями здійснювалась в безготівковій формі Позивачем на рахунок контрагента та покупцями на рахунок Позивача.

За всіма операціями є товарно-транспортні накладні, заповнені згідно вимог порту, а також посвідчення якості, видані виробником.

Зберігання за спірними операціями не здійснювалось, оскільки товар, доставлений в порт, зараховується в квоту нерезидентів.

За результатами кожної поставки постачальниками були складені податкові накладні на виконання вимог Податкового кодексу. Вказані накладні складені с дотриманням вимог ст. 201 ПКУ, їх обов`язкових реквізитів.

Наявність у платника податку виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства, і сплата продавцю вартості товару з ПДВ є достатніми підставами для включення таких сум до податкового кредиту.

Всі податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних та належним чином відображені постачальником в складі свого податкового зобов`язання.

Суд зазначає, що при дослідженні первинних документів позивача щодо взаємовідносин вищевказаним контрагентом, встановлено реальність таких операцій.

Щодо взаємовідносин ТОВ «ПАРИТЕТ-АГРО» та TOB «ТК ВСЕСВІТ» судом встановлено наступне.

Згідно Витягу з ЄДРПОУ TOB «ТК ВСЕСВІТ» є юридичною особою, зареєстроване в .

Судом встановлено, що ТОВ «ТК ВСЕСВІТ» є виробником товару - олії соняшникової нерафінованої - згідно договору на переробку давальницької сировини № 07101901 від 07.10.2019, укладеному між ТОВ «ТК ВСЕСВІТ» та ТОВ «Еідросент».

З огляду на викладене суд зазначає, що у виробника товару при реалізації товару власного виробництва первісно виникають податкові зобов`язання з ПДВ незалежні від інших операцій та його податкового кредиту від придбання інших товарів. Товар власного виробництва не придбавається. Такі податкові зобов`язання неможливо визнати недійсними через недоліки податкового кредиту з інших товарів, в тому числі сировини.

Позивачем здійснювалась закупка олії соняшникової від TOB «ТК ВСЕСВІТ» за договором № М1010ВСВ від 10.10.2019 з умовою доставки до порту за рахунок постачальника (DAP - порт згідно ІНКОТЕРМС 2010) - термінали TOB «ЕВЕРІ» та ТОВ Дельта Віл мар Україна автотранспортом наливом.

За фактом поставки до порту товар реалізовувався покупцям резидентам України та на експорт; оплата за всіма операціями здійснювалась в безготівковій формі на рахунок Позивача.

За всіма операціями є товарно-транспортні накладні, заповнені згідно вимог порту, а також посвідчення якості, видані виробником.

Зберігання за спірними операціями не здійснювалось, доставлений в порт товар, зараховувався в квоту нерезидентів.

За результатами кожної поставки постачальниками були складені податкові накладні з дотриманням вимог ст. 201 ПКУ щодо змісту та форми.

Наявність у платника податку виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства, і сплата продавцю вартості товару з ПДВ є достатніми підставами для включення таких сум до податкового кредиту.

Всі податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних та належним чином відображені постачальником в складі свого податкового зобов`язання.

Спірні господарські операції між Позивачем та TOB «ТК ВСЕСВІТ» здійснені належним чином.

Щодо взаємовідносин ТОВ «ПАРИТЕТ-АГРО» та ТОВ «АГРО ВЕСТ ФОРТ» судом встановлено наступне.

Згідно Виписки з ЄДРПОУ ТОВ «АГРО ВЕСТ ФОРТ» є юридичною особою, зареєстроване в ЄДРПОУ за № 42943844 та є платником ПДВ.

Позивачем здійснювалась закупка олії соняшникової від ТОВ «АГРО ВЕСТ ФОРТ» за договором № М1411АВФ від 14.11.2019, Специфікаціями до нього з умовою доставки до порту за рахунок постачальника (DAP - порт згідно ІНКОТЕРМС 2010) - термінал ТОВ «ЕВЕРІ» автотранспортом наливом.

За фактом поставки до порту товар реалізовувався покупцям резидентам України та на експорт.

Оплата за всіма операціями здійснювалась в безготівковій формі Позивачем на рахунок контрагента та покупцями на рахунок Позивача.

За всіма операціями є товарно-транспортні накладні, заповнені згідно вимог порту, а також посвідчення якості, видані виробником.

Зберігання за спірними операціями не здійснювалось, оскільки товар, доставлений в порт, відразу зараховується в квоту нерезидентів.

За результатами кожної поставки постачальниками були складені податкові накладні відповідно вимог ст. 201 ПКУ щодо змісту та форми податкової накладної, її обов`язкових реквізитів.

Наявність у платника податку виданої йому продавцем товару податкової накладної, сплата продавцю вартості товару з ПДВ є достатніми підставами для включення таких сум до податкового кредиту.

Всі податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних та належним чином відображені постачальником в складі свого податкового зобов`язання.

Постачальник відобразив всі виписані податкові накладні в податковій звітності, про що позивачу надані копії податкових декларацій з ПДВ з додатком №5, та квитанції про подання електронної звітності. Позивач відобразив всі отримані податкові накладні та прийняті на себе податкові зобов`язання в податкових деклараціях з ПДВ, зданих та прийнятих ДПІ згідно квитанцій електронної звітності. При здачі податкової звітності не виникало розбіжностей в її показниках. Не має розбіжностей в автоматизованій системі співставлення податкового кредиту та податкових зобов`язань в розрізі контрагентів між показниками, задекларованими постачальниками, Заявником та покупцями. Таким чином, постачальники сплатили до бюджету ПДВ, отриманий від Позивача.

Спірні господарські операції між Позивачем та ТОВ «АГРО ВЕСТ ФОРТ» належним чином підтверджені первинними документами.

Відповідач як доказ правомірності видання спірного податкового повідомлення-рішення у Відзиві на позовну заяву та Акту перевірки посилається на Податкову інформацію відносно контрагентів позивача.

У відповідності до норм Цивільного кодексу України діє принцип свободи договору. Згідно ст.6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідачем суду не надано доказів наявності законодавчо визначеної заборони Позивачу укладати наведені договори із його контрагентами, та сплачувати вартість придбаного товару.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до п. 20.1.30 ч. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право: звертатися до суду, у тому числі подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюваних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, пов`язаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі за позовом товариства "Інтерсплав" проти України (2007 рік), у справі за позовом товариства "Булвес" проти Болгарії (2009 рік)", а також Верховним Судом України (постанова від 09.09.2008 у справі №21-500во08, постанова від 01.06.2010 у справі № 21-573во10, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ЗАТ "Мукачівський лісокомбінат" до Мукачівської ОДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ТОВ "Фірма "ВІК" до ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень) встановлені наступні юридичні факти, котрі являються обов`язковими для органів державної влади, контролюючих та правоохоронних органів "Суб`єкт господарювання не несе відповідальності за зобов`язаннями контрагента. Якщо останній було порушено норми чинного законодавства, то саме він повинен нести встановлену відповідальність.

Діюче законодавство України не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів. Якщо контрагенти не виконали свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету або іншим чином порушили законодавство, це тягне відповідальність та негативні наслідки виключно саме для цієї особи - контрагента."

Відповідно до Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, а також норм діючого процесуального законодавства України, рішення Європейського суду з прав людини, а також рішення Верховного Суду України є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права та для всіх судів України.

Висновок контролюючого органу про відсутність матеріальних ресурсів та необхідної чисельності працівників у контрагентів Позивача на виконання робіт як підстава незаконного формування останнім податкового кредиту не знайшов підтвердження під час судового розгляду справи.

Також, податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, зокрема, від фактичної сплати контрагентом у ланцюгу постачання податку до бюджету, а відтак якщо останній не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку або мінімізував свої податкові зобов`язання, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, проте вказана обставина не є підставою для позбавлення платника податку-покупця права на отримання податкової вигоди у разі, якщо такий платник має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту. Наведений правовий висновок викладений в Постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду України від 30.01.2018 року по справі № К/9901/630/18 820/5753/13-а.

Більш того, законодавство України не покладає на платника обов`язку контролювати діяльність осіб, що виконують роботи, послуги, не зобов`язує платника податків перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства, перед тим як вносити відповідні суми витрат до складу валових витрат і суми ПДВ - до податкового кредиту. Наведений правовий висновок викладений в Постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду України від 16 січня 2018 року у справі № К/9901/2558718.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРИТЕТ-АГРО" (вул. Алчевських, буд. 24, кв. 28,м. Харків,61002, ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС України в Харківській області №2 від 29 квітня 2021 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02 серпня 2021 року.

Суддя Сагайдак В.В.