Справа № ЗД/260/1/21
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення доказів

02 серпня 2021 рокум. Ужгород№ ЗД/260/1/21

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Гаврилко С.Є. розглянувши у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 в особі представника Мельник Павла Петровича про забезпечення доказів, -

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2021 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в особі представника Мельник Павла Петровича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, якою просив суд: "1. Розглянути дану заяву про забезпечення доказів без повідомлення інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи; 2. Вжити заходи забезпечення доказів до подання позовної заяви ОСОБА_1 до обласного центру медико-соціальної експертизи про визнання протиправними та скасування висновків Обласного центру МСЕ; 3. Витребувати з Обласного центру медико-соціальної експертизи, який знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , оригінали актів огляду ОСОБА_1 № 643/1 від 2015 року, № 619/1 від 2016 року, № 420/3 від 2018 року та № 278/8 від 2021 року, з усіма додатками до таких; 4. Встановити строк виконання ухвали суду, який не повинен перевищувати 5-ти календарних днів з моменту одержання ухвали. ".

Заява про забезпечення доказів обґрунтована тим, що 12 квітня 2021 року Обласним центром медико-соціальної експертизи визнано ОСОБА_1 особою з інвалідністю другої групи загального захворювання без терміну перегляду. Про вказаний факт заявнику стало відомо з відповіді на запит № 113 від 22 травня 2021 року. Адвокатським запитом витребовувалися документи, які надані не були. Також повідомлено, що такий огляд ОСОБА_1 проходила у 2015, 2016 та 2018 роках. Адвокатським запитом № 154 від 06 липня 2021 року було повторно витребувано копії актів огляду ОСОБА_1 , проте документи надані не були. ОСОБА_1 стверджує, що ніколи не була оглянута Обласним центром МСЕ. Оскільки документи не надані за запитами, то заявник вважає, що можна стверджувати, що такі умисно приховуються та/або можуть бути втрачені.

Відповідно до статті 117 частин 1 та 2 КАС України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, визначеному цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.

Враховуючи вимоги статті 117 КАС України щодо особливостей розгляду даної категорії термінових справ заявника повідомлено про розгляд справи телефонограмою за номером телефону вказаним у заяві (а.с. 9).

Судом вживалися заходи направлення відповідачу повістки про виклик шляхом надсилання на його електронну адресу зазначену у заяві (а.с.а.с. 10, 11).

Учасники справи в судове засідання не з`явилися та не повідомили суд про причини неявки, хоча судом вживалися заходи щодо виклику учасників справи, що передбачені Главою 7 Розділу І КАС України.

Відповідно до статті 117 частини 3 КАС України заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

А відтак, оскільки учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про забезпечення доказів.

У зв`язку із наведеним, на підставі статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву про забезпечення доказів та долучені до неї документи, суд зазначає наступне.

Порядок забезпечення доказів в адміністративному процесі регулюється приписами статей 114-117 КАС України.

Так, відповідно до статті 114 частин 1, 2 КАС України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Згідно з статтею 114 частини 3 КАС України забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Статтею 115 частиною 1 КАС України визначено, що суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Згідно з статтею 116 частиною 1 КАС України, у заяві про забезпечення доказів зазначаються: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Отже, інститут забезпечення доказів в адміністративному судочинстві спрямований на забезпечення здійснення процесу доказування шляхом збирання і закріплення доказів, якщо існують обставини, які свідчать про небезпеку того, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим.

Суд за заявою учасника справи може забезпечити докази, зокрема шляхом їх витребуванням та оглядом, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Аналізуючи наведені положення КАС України, суд вважає, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 9901/845/18.

Подана представником заявника заява про забезпечення доказів не містить обґрунтованих об`єктивними фактами посилань на ризики чи загрози того, що докази, про забезпечення яких порушено питання, можуть бути утрачені чи їх подання стане згодом неможливим або утрудненим, а необхідні документи від Обласного центру медико-соціальної експертизи неможливо буде витребувати під час розгляду справи за поданим позовом.

Тобто, зазначена заява про забезпечення доказів не відповідає критеріям, визначеним статтею 114 КАС України.

Клопотання про забезпечення доказів до подання позовної заяви обґрунтовано фактичною відмовою у наданні запитуваних документів на адвокатський запит.

Проте суд зазначає, що ненадання на запит заявника запитуваних відомостей жодним чином не позбавляє його права при зверненні до суду з відповідним позовом, керуючись приписами статті 80 КАС України, заявити клопотання про витребування доказів з наведенням відповідних мотивів неможливості отримання таких самостійно.

Виходячи з викладених обставин та вищенаведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення доказів задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 114-117, 248, 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі представника Мельник Павла Петровича про забезпечення доказів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

Суддя С.Є. Гаврилко