Справа № 444/1239/21
Суддя: Оприск З. Л.
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/1239/21
Провадження № 2-а/444/26/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Усманова З.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, інспектора роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенанта поліції Галущак Андрія Михайловича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

20.04.2021 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження.

Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 07.04.2021 інспектором роти №4 батальйону №2 УПП у Львівській області Галущак А.М. винесено постанову серії ЕАН №4031072 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за порушення частини 5 статті 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення за порушення П.2.3ПДР України про керування транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, та накладено штраф в розмірі 510 грн. на позивача. Вважає вказане рішення протиправним. Вказав, що в дійсності ОСОБА_1 07.04.2021 приблизно о 01год., керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенз» н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїжджій частині дороги по вул. Шевченка в м. Львові, де поблизу будинку №382 був зупинений працівниками поліції. Після цього, як йому пізніше стало відомо, інспектор Управління патрульної поліції у Львівській області Галущак А.М., підійшов до його автомобіля та пред`явив вимогу надати документи для перевірки, при цьому не представившись та не повідомив причину зупинки транспортного засобу. Зазначив, що не розуміючи причини вимоги про зупинку транспортного засобу, позивач попросив повідомити причину такої вимоги про зупинку, нащо інспектор Галущак А.М. зазначив, що причиною зупинки стало те, що ОСОБА_1 був не пристебнутий ременем безпеки. Вказав, що здивувавшись такій причині зупинки (темна пора доби, автомобілі як позивача, так і працівників поліції перебували в русі) попросив надати докази цьому, однак отримав некоректну відповідь: «я тобі нічого не зобов`язаний...в суді все надам». Зазначив, що в подальшому позивачу було повідомлено, що на нього буде винесена постанова та накладено штраф, яка прийде йому на адресу проживання, не перевіривши документи працівники поліції відпустили ОСОБА_1 . Вказав, що 09.04.2021 року по місцю проживання позивача надійшов конверт з оскаржуваною постановою. Просив суд звернути увагу на те, що графа постанови п.7: «до постанови додаються ...» - інспектором не заповнена, в оскаржуваній постанові значено, що позивач порушив «п.2.3 ПДР - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний...», але конкретно який саме підпункт п.2.3 «Правил дорожнього руху» позивач порушив в оскаржуваній постанові не зазначено. Крім того, звернув увагу, що інспектором Галущак А.М. не було опитано як свідка ОСОБА_2 (пасажир автомобіля під керуванням ОСОБА_1 ). Просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволення позову. Вказав, що не встановлено будь-яких порушень з боку інспекторів патрульної поліції при складанні постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча були повідомлені про час та місце його проведення, причин неявки не повідомили, однак представник позивача клопотав про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксація судового засідання з допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Конституцією України закріплено норму щодо обов`язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 07.04.2021 року інспектором роти №4 батальйону №2 УПП у Львівській області Галущак А.М. винесено постанову серії ЕАН № 4031072 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за порушення п.2.3 «в» ПДР України, а саме порушення правил користування ременями безпеки, відповідальність за що передбачена частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення, оскільки водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки, та був не пристебнутий ременем безпеки, на вимогу інспектора поліції не пред`явив посвідчення водія, та накладено на позивача штраф в розмірі 510 грн., що підтверджується копією даної постанови.

Також у судовому засіданні було оглянуто відеозапис події 07.04.2021 року.

Відповідно до п.2.3 «в» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Відповідно до ч.5 ст.121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 КУпАП). Згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249) ; оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Згідно положення ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, заперечив проти незаконності винесеної постанови, однак всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України не надав суду жодних належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП, ст. 72, 73 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, чи спростовували б твердження позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Наданий суду відеозапис події не доводить факту вчинення позивачем порушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, оскільки такий відеозапис починається уже після повної зупинки транспортного засобу.

Відсутність належних та допустимих доказів правопорушення не дає можливості прийти до висновку про те, що позивач допустив порушення Правил дорожнього руху України.

За таких обставин факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, є недоведеним.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні по справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року.

За таких обставин оскаржувана постанова не відповідає встановленим до неї вимогам законодавства, відповідач при її винесенні не діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому оскаржувану постанову потрібно визнати незаконною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити. Оскаржувана постанова така, що прийнята не у відповідності до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 245, 251, 256 КУпАП, ст. 9, 77, 78 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ЕАН № 4031072 від 07.04.2021 року, винесенуінспектором роти №4 батальйону №2 УПП у Львівській області Галущак А.М., про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу за порушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 295 КАС України). Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень КАС України.

За умовами ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Оприск З. Л.