Справа № 320/2151/19
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2151/19 Суддя (судді) першої інстанції: Панченко Н.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 р. у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Броварський меблевий комбінат» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И Л А:

Приватне акціонерне товариство «Броварський меблевий комбінат» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 09.04.2019 року № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 347809 грн., з яких 278 247 грн. основний платіж та 69 562 грн. - штрафна санкція.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вищевказане податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки, надані до перевірки первинні документи розкривають зміст господарських операцій, підтверджують рух активів позивача, зміни у власному капіталі підприємства та отримання ним реального результату в процесі господарської діяльності з контрагентами.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 27.02.2019 по 13.03.2019 ГУ ДФС у Київській області проведено документальну планову виїзну перевірку ПАТ «Броварський меблевий комбінат» з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 30.09.2018, валютного за період з 01.01.2016 по 30.09.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 30.09.2018, за результатами якої складено акт перевірки від 20.03.2019 № 224/10-36-14-12/32499163 (далі - акт перевірки).

В акті перевірки зазначено, що позивачем порушено п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, ст. 198 ПК України, в результаті чого, було донараховано ПАТ «Броварський меблевий завод» податку на додану вартість на загальну суму 278247 грн., в тому числі: за січень 2016 року на суму 968,00 грн., за лютий 2016 на суму 1221,00 грн., за березень 2016 на суму 3481,00 грн., за квітень 2016 року на суму 8791,00 грн., за травень 2016 на суму 2187,00 грн., за червень 2016 року на суму 1111,00 грн., за липень 2016 року на суму 6921,00 грн., за серпень 2016 року на суму 51442,00 грн., за вересень 2016 на суму 51706,00 грн., за жовтень 2016 року на суму 27967,00 грн., за листопад 2016 на суму 62728,00 грн., за грудень 2016 на суму 12380,00 грн., за січень 2017 на суму 29511,00 грн., за лютий 2017 на суму 17833,00 грн. (а.с. 45-61 т. 1).

Крім того, в акті перевірки зазначено, що з наданих послуг від контрагентів позивача ТОВ «ГК «Статус Інвест Інжинірінг», ТОВ «Відомості Єконом», ТОВ «Акватепло», ТОВ «Євроспецпром», ТОВ «Фірма «Володар-Роз», ПП «Компанія «Санта» ТОВ «Буд Союз Капітан» вбачається неможливість фактичного здійснення господарських операцій з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, наявної кількості основних фондів, трудових ресурсів, з урахуванням чого, податковим органом зроблено висновок про те, що операції із зазначеними вище контрагентами не є господарською діяльністю підприємства, а тому, позивач не мав підстав відображати у складі податкового кредиту в податкових деклараціях з ПДВ суму у розмірі 278247,00 грн.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення - рішення від 09.01.2019 року №, згідно якого позивачу донараховано суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 278247,00 грн. та суму штрафних санкцій у розмірі 69562,00 грн. (а.с. 62 т. 1).

Вважаючи вищевказане податкове повідомлення-рішення протиправним, прийнятим з порушенням норм чинного законодавства, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано усі необхідні первинні документи, які відповідають вимогам Податкового кодексу України та відображають зміст господарських операцій, з придбання робіт, послуг, в результаті яких вони складені, позивачем доведено фактичне здійснення контрагентами робіт та отримання позивачем послуг із метою його використання в господарській діяльності, тому позивач правомірно включив до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України (далі - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 ст. 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до вимог п. 198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Із системного аналізу положень цих норм законодавства України вбачається, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наступних умов: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв`язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної, яка має усі обов`язкові реквізити.

Відповідно до вимог п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, виникнення права платника податку на податковий кредит є наслідком фактичного проведення господарської операції, яка є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, за наявності первинних документів.

Засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні врегульовані Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV).

Статтею 9 розділу 3 Закону № 996-XIV передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємства або податкового кредиту з податку на додану вартість належить з`ясувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції та установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудження основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку

Судам належить звертати особливу увагу на дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку. При цьому приймати на підтвердження даних податкового обліку можна лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

З положень податкового законодавства випливає, що умовою виникнення у платника права на включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість сплачених в ціні товару (послуги) та віднесення сум до витрат, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою використання їх у господарській діяльності, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Крім того, як відомості, що містяться у податкових накладних, так і дані первинних документів, що складаються при здійсненні господарської операції та подаються платником до контролюючого органу, мають відповідати установленим вимогам та містить достовірну інформацію про обставини, з якими законодавство пов`язує реалізацію права платника на податкову вигоду.

Відмова в отриманні податкової вигоди за наявності у документах платника недостовірних та суперечливих відомостей є податковим ризиком. У цілях підтвердження обґрунтованості заявлених податкових вигод має бути встановлений їх об`єктивний предметний зв`язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншої економічної діяльності, що слугує підставою для висновку про достовірність первинних документів, у тому числі й відносно учасників та умов господарських операцій.

Як вбачається з матеріалів справи, ПAT «Броварський меблевий комбінат», згідно свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 22.10.2004, є власником майнового комплексу, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Кутузова, буд. 61.

Судом першої інстанції встановлено, що з метою виконання ремонтних та демонтажних робіт цехів майнового комплексу, що застаріли, на об`єкті ПAT «Броварський меблевий комбінат» було укладено договір №230816/1 від 23.08.2016 з ТОВ «ГК «Статус Інвест Інжинірінг» предметом якого, є роботи з демонтажу цеху брикетування, інв. № 15 та будівлі лісоцеху, інв. № 31, що знаходиться за адресою м. Бровари, вул. Кутузова, 61; а також, договір № 1411-01 від 23.11.2016 та додаткові угоди до нього, у відповідності до умов якого, ТОВ «ГК «Статус Інвест Інжинірінг», як підрядник, приймає на себе зобов`язання виконати роботи згідно технічного завдання з улаштуванням перегородки з профнастилу та пожежного виходу в цеху за адресою Київська обл., м. Бровари, вул. Кутузова, 61, а замовник зобов`язується прийняти та своєчасно здійснити оплату за виконані роботи на умовах даного договору.

На підтвердження виконання умов вищевказаних договорів, дійсності та реальності господарської операції між ПAT «Броварський меблевий комбінат» та ТОВ «ГК «Статус Інвест Інжинірінг» щодо виконання робіт, позивачем надано копії податкових накладних (№ 1 від 08.02.2017; № 2 від 26.01.2017, № 3 від 31.01.2017, № 1 від 24.01.2017, № 2 від 21.12.2016, № 1 від 15.12.2016, № 6 від 28.11.2016, № 5 від 24.11.2016, № 1 від 02.11.2016, № 4 від 28.10.2016, № 3 від 12.10.2016, № 1 від 05.10.2016, № 3 від 21.09.2016, № 5 від 20.09.2016, № 2 від 15.09.2016, № 3 від 29.08.2016, № 1 від 19.08.2016), акти виконаних робіт (№ 06-01 від 15.09.2016 на суму 22500,72 грн. (вивіз будівельного сміття); № 1 від 20.09.2016 на суму 141624,00 грн. (демонтажні роботи); № 16-01 від 21.09.2016 на суму 42001,34 грн. (вивіз будівельного сміття); № б/н від 30.09.2016 на суму 7000,00 грн. (демонтажні роботи); № 28-01 від 28.10.2016 на суму 27000,86 грн. (вивіз будівельного сміття); № 30-01 від 30.11.2016 на суму 24375,78 грн. (вивіз будівельного сміття); № 30-02 від 30.12.2016 на суму 11000,35 грн. (вивіз будівельного сміття); № 1601-17від 30.01.2017 на суму 14700,00 грн. (демонтажні роботи); № 2901-І від 31.01.2017 на суму 11000,35 грн. (послуги по вивозу будівельного сміття)), платіжні доручення (№ 248 від 19.08.2016 - 45000,00 грн.; №267 від 29.08.2016 - 45000,00 грн.;№ 316, від 19.09.2016 - 22500,72 грн.; № 327 від 21.09.2016 - 42001,34 грн.; № 334 від 26.09.2016 - 51624,00 грн.; № 632, від 05.10.2016 - 7000,00 грн.; № 380 від 12.10.2016 - 100000,00 грн.; № 419 від 02.11.2016 - 100000,00 грн.; № 420 від 02.11.2016 - 27000,86 грн.; № 475, від 24.11.2016 - 24375,78 грн.; № 487 від 28.11.2016 - 7350,00 грн.; № 692 від 15.12.2016 - 11000,35 грн.; № 532 від 21.12.2016 - 50000,00 грн.; № 613 від 24.01.2017 - 8052,00 грн.; № 620, від 26.01.2017 - 11000,35 грн.; № 631 від 31.01.2017 - 7350,00 грн.; № 661 від 08.02.2017 - 100000,00грн.; №667 від 13.02.2017 - 9720,00 грн).

Також, з матеріалів справи вбачається довідка № 30/0916 від 30.09.2016 ТОВ «Укртехексперт», складена кваліфікованим інженером з інвентаризації нерухомого майна Агеєнко Наталією Іванівною (кваліфікаційний сертифікат серії АЕ № 0002164 від 10.04.2013), у якій зазначено, що цех брикетування інв. № 15, загальною площею 1164,90 кв.м та будівлі лісоцеху, інв. № 31, загальною площею 6538,00 кв.м, що знаходиться за адресою м. Бровари, вул. Кутузова, 61 демонтовані у відповідності до договору № 230816/1 від 23.08.2016 ТОВ «ГК «Статус Інвест Інжиніринг».

Крім того, до кожного акту вивозу будівельного сміття, яке утворилося під час виконання робіт з демонтажу вищевказаних цехів, додано перелік автомобілів та їх номерних знаків, з кількістю маршрутів щодо вивезення вищевказаного сміття.

Також, ПАТ «Броварський меблевий комбінат» здійснювало фінансово-господарські операції з ТОВ «Юстан», для виконання ремонтних робіт на об`єкті: майновий комплекс, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Кутузова, буд. 61.

01.12.2015 ПAT «Броварський меблевий комбінат» було укладено договір № 01/12 з ТОВ «Юстан», відповідно до умов якого, ТОВ «Юстан», як підрядник, приймає на себе зобов`язання організувати власними матеріалами та засобами виконання робіт по бетонуванню підлоги пожежного резервуару по об`єкту: м. Бровари вул. Кутузова буд.61, а позивач зобов`язується прийняти та своєчасно здійснити оплату на умовах даного договору за виконані роботи; згідно договору № 29/09 від 29.09.2016, ТОВ «Юстан», також, як підрядник, приймає на себе зобов`язання організувати власними матеріалами та засобами виконання робіт по улаштуванню стіни з профнастила на об`єкті: м. Бровари вул. Кутузова буд.61, а позивач - прийняти та своєчасно здійснити оплату на умовах даного договору за виконані роботи.

Реальність виконання умов вищевказаних договорів, підтверджується наявними в матеріалах справи копіями податкових накладних (№ 1 від 16.01.2017; № 1 від 09.11.2016; № 1 від 27.10.2016; № 1 від 30.09.2016; № 2 від 20.04.2016. Разом сума ПДВ - 62579,00 грн.), актами виконаних робіт (№ б/н від 20.04.2016 на суму 36698,76 грн. (ремонтно-будівельні роботи); № б/н від 27.10.2016 на суму 60622,20 грн. (ремонтно-будівельні роботи), платіжних доручень (№524 від 22.04.2016 на суму 10783,76 грн., №353 від 30.09.2016 на суму 50553,60 грн., №408 від 27.10.2016 на суму 10068,60 грн., №441 від 09.11.2016 на суму 214918,80 грн., №587 від 16.01.2017 на суму 89148,89 грн.).

Крім того, ПАТ «Броварський меблевий комбінат» здійснювало фінансово-господарські операції з МПП «Власний дім».

05.02.2009 ПАТ «Броварський меблевий комбінат» отримано в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області дозвіл на виконання будівельних робіт № 79/09 на об`єкті будівництва: «Реконструкція з розширенням Броварського меблевого комбінату по вул. Кутузова, 61 у м. Бровари, Київської області».

Судом першої інстанції встановлено, що з метою внесення змін до Робочої документації проекту «Реконструкція з розширенням Броварського меблевого комбінату по вул. Кутузова, 61 у м. Бровари, Київської області», ПАТ «Броварський меблевий комбінат» було укладено договір № 2016-13-07 з МПП «Власний дім» на виконання проектних роби (конструкторський розділ проекту) та додаткові угоди № 1 та № 2 від 13.07.2016.

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору, дійсності та реальності господарської операції між ПAT «Броварський меблевий комбінат» та МПП «Власний дім» позивачем було надано податкову накладну № 17 від 03.08.2016, акт прийому-передачі виконаних робіт №3 від 01.12.2017, платіжне дорученням № 200 від 03.08.2016, тощо.

Також, ПАТ «Броварський меблевий комбінат» здійснювало фінансово-господарські операції з ТОВ «Акватепло».

Для виконання цілей проведення ремонтних робіт будівель майнового комплексу, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Кутузова, буд. 61, позивачем було укладено з ТОВ «Акватепло» договір № 01/171215 від 17.12.2015, відповідно до умов якого ТОВ «Акватепло», як підрядник, приймає на себе зобов`язання виконати комплекс робіт з гідроізоляції з ПВХ мембрани 206 кв. на об`єкті, а позивач зобов`язується прийняти та своєчасно здійснити оплату за виконані роботи на умовах даного договору.

Реальність здійснення господарських операцій підтверджується наявними в матеріалах справи копіями податкових накладних № 7 від 07.07.2016, № 1 від 26.04.2016, актом виконаних робіт від 07.07.2016 №3, платіжними дорученнями № 27 від 26.04.2016 та № 158 від 07.07.2016.

Крім того, ПАТ «Броварський меблевий комбінат» здійснювало фінансово- господарські операції з ТОВ «Євроспецпром», яке проводило роботи у котельні, згідно отриманого в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області дозволу на виконання будівельних робіт № 79/09 «Реконструкція з розширенням Броварського меблевого комбінату по вул. Кутузова, 61 у м. Бровари, Київської області».

З метою проведення робіт з реконструкції котельні, позивачем було укладено договір № 9/07 від 29.07.2016 з ТОВ «Євроспецпром», відповідно до умов якого, ТОВ «Євроспецпром», як виконавець, приймає на себе зобов`язання на підставі завдання на проектування дод. № 2 до договору виконати розробку проектної документації «Реконструкція твердопаливної котельні потужністю 7,5 МВт за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Кутузова, 61» стадії «Робочий проект» та передати їх позивачу, а позивач зобов`язується прийняти та своєчасно здійснити оплату за виконані роботи на умовах даного договору.

Реальність виконання умов вищевказаного договору, підтверджується наявними в матеріалах справи копіями податкових накладних (№ 8 від 22.12.2016, № 4 від 19.10.2016, № 4 від 29.09.2016, № 2 від 12.09.2016, № 3 від 18.08.2016, № 7 від 30.01.2017. Разом ПДВ - 53270,00 грн.), актами виконаних робіт (№ б/н від 17.10.2016, № б/н від 30.01.2017, № б/н від 30.01.2017), копіями платіжних доручень (№ 237 від 18.08.2016 на суму 135960,00 грн., № 309 від 12.09.2016 на суму 81576,00 грн., № 348 від 29.09.2016 на суму 34560,00 грн., № 387 від 19.10.2016 на суму 8640,00 грн., № 537 від 22.12.2016 на суму 4500,00 грн., № 636 від 30.01.2017 на суму 4500,00 грн., № 632 від 30.01.2017 на суму 54384,00 грн.).

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Броварський меблевий комбінат» здійснювало фінансово-господарські операції з ТОВ «Фірма «Володар-Роз»» по наданню послуг захоронення на спеціально обладнаних полігонах твердих побутових відходів (будівельне сміття).

При проведенні робіт з будівництва третього пускового комплексу «Реконструкції з розширенням Броварського меблевого комбінату, що знаходиться по вул. Кутузова, 61 у м. Бровари Київської області», ПАТ «Броварський меблевий комбінат» укладено договір № 1/1902-К-13 від 02.01.2013, відповідно до умов якого, позивач доручає ТОВ «Фірма «Володар-Роз»» надавати послуги по вивезенню та знешкодженню (захороненню) твердих побутових відходів, накопичених у позивача, а позивач зобов`язувався прийняти та оплатити зазначені послуги в розмірі та на умовах визначених даним договором.

Виконання умов вказаного договору, підтверджується наявними в матеріалах справи копіями податкових накладних (№ 348 від 31.01.2017, № 409 від 28.02.2017, № 560 від 31.08.2016, № 536 від 31.12.2016, № 590 від 31.10.2016, № 602 від 30.09.2016, № 399 від 31.07.2016, № 484 від 31.03.2016, № 508 від 30.11.2016, № 512 від 29.02.2016, № 619 від 30.04.2016, № 379 від 30.06.2016, № 391 від 31.05.2016, № 305 від 31.05.2016), актами виконаних робіт з послуг вивезення твердих побутових відходів (№ 508 від 31.01.2016, № 1068 від 29.02.2016., № 1689 від 31.03.2016, № 2476 від 30.04.2016, № 3052 від 31.05.2016, № 3913 від 30.06.2016., №4551 від 31.07.2016, № 5359 від 31.08.2016 № 6106 від 30.09.2016., № 6587 від 31.10.2016., № 7506 від 30.11.2016, № 8361 від 31.12.2016, № 523 від 31.01.32017, № 972 від 28.02.2017), копіями платіжних доручень (№ 178 від 21.01.2016, № 294 від 16.02.2016, № 437 від 15.03.2016, № 508 від 12.04.2016, № 63 від 17.05.2016, № 95 від 13.06.2016, № 184 від 21.07.2016, № 253 від 22.08.2016, № 627 від 15.09.2016, № 385 від 18.10.2016, № 455 від 10.11.2016, № 691 від 15.12.2016, № 615 від 25.01.2017, № 691 від 24.02.2017).

Крім того, ПАТ «Броварський меблевий комбінат» здійснювало фінансово-господарські операції з ТОВ «Буд Союз Кепітал», а саме, з метою проведення ремонту кабельної лінії 10 кВт на майновому комплексі, що знаходиться за адресою: вул. Кутузова, 61 у м. Бровари Київської області, ПАТ «Броварський меблевий комбінат у ТОВ «Буд Союз Кепітал» замовлено послугу з проведення ремонтних робіт.

ПАТ «Броварський меблевий комбінат» здійснювало фінансово-господарські операції з ТОВ «Відомості економ», ПП «Компанія «САНТА» по наданню інформаційних послуг.

На підтвердження виконання умов вищевказаних договорів, дійсності та реальності господарської операції між позивачем та вищевказаними контрагентами, позивачем було надано копії податкових накладних, № 12 від 04.11.2016, № 49 від 24.11.2016, № 18 від 11.10.2016, № 35 від 20.09.2016, № 7 від 02.09.2016, № 11 від 03.08.2016, № 21 від 19.07.2016, № 12 від 11.07.2016, № 141 від 15.03.2016, № 112 від 27.05.2016, № 186 від 20.04.2016, № 30 від 03.03.2016, № 9 від 03.02.2016, акти виконаних робіт №364 від 04.11.2016, № 12 від 11.07.2016, № 21 від 19.07.2016, № 11 від 03.08.2016, № 7 від 02.09.2016, № 34 від 20.09.2016, № 18 від 11.10.2016, № 49 від 24.11.2016, № 9 від 03.02.2016, № 30 від 03.03.2016 № 141 від 15.03.2016, № 186 від 20.04.2016, № 112 від 27.05.2016, копії платіжних доручень №423 від 04.11.2016, № 581 від 11.07.2016, № 181 від 19.07.2016, № 599 від 03.08.2016, № 282 від 02.09.2016, № 324 від 20.09.2016, № 656 від 11.10.2016, № 479 від 24.11.2016, № 231 від 03.02.2016, № 395 від 03.03.2016, № 440 від 15.03.2016, № 521 від 20.04.2016, № 81 від 27.05.2016.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що всі вищевказані первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, а саме: акти виконаних робіт, податкові накладні, платіжні доручення, та вказані договори підтверджують дійсність та реальність господарської операції ПАТ «Броварський меблевий комбінат» із вищевказаними контрагентами.

Вищенаведені документи містять всі необхідні реквізити, підписи уповноважених представників сторін та печатки підприємств, що відповідає вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відображають зміст і характер вчинених господарських операцій.

Висновки податкового органу про нереальність господарської операції спростовуються наявними в матеріалах справи наданими позивачем документами.

В свою чергу слід зазначити, що з наданих позивачем первинних документів, підтверджується фактичне здійснення вищевказаних робіт, а отримані послуги, пов`язані з роботами з реконструкції приміщення, яке саме використовується ПАТ «Броварський меблевий комбінат» для ведення господарської діяльності.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що надані позивачем первинні документи розкривають зміст господарських операцій, підтверджують рух активів позивача, зміни у власному капіталі підприємства та отримання ним реального результату в процесі господарської діяльності з контрагентами.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Л.В. Бєлова

А.Ю. Кучма