Справа № 200/11694/20-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),
суддів Гаврищук Т.Г., Гайдара А.В.,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними Акт розслідування нещасного випадку форми НТ №12лк від 31.08.20 р. та Акт розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 31.08.20 р.;
-встановити факт, що нещасний випадок від 23.06.1998 р., який стався з ОСОБА_1 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , пов`язаний із виконанням службових обов`язків;
-зобов`язати Головне управління МВС України в Донецькій області скласти Акти розслідування про нещасний випадок за формами Н-1 та Н-5 із зазначенням, що нещасний випадок стався в період проходження служби і пов`язаний із виконанням службових обов`язків та взяти зазначений випадок на облік.
В обґрунтування позову зазначив, що судовим рішенням зобов`язано відповідача провести службове розслідування за фактом нещасного випадку, що стався з позивачем під час виконання службових обов`язків 23.06.1998 р.
Нещасний випадок стався при виконанні позивачем службових обов`язків 23.06.1998 р., коли він перебував на посаді оперуповноваженого ВКР Червоногвардійського РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області, в зв`язку із чим відповідач повинен був скласти акти розслідування про нещасний випадок за формами Н-1 та Н-5 із зазначенням в них, що нещасний випадок стався в період проходження служби.
Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначив, що розслідування та складання актів розслідування про нещасний випадок за формами Н-1 та Н-5 є виключною компетенцією Комісії з розслідування нещасного випадку.
Крім того, позивач не звертався до військово-лікарської комісії, він лише став на облік для медичного обслуговування у лікарні як пенсіонер МВС.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду, прийняти постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року по справі №200/11694/20-а задоволено.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року по справі №200/11694/20-а скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання протиправними актів розслідування нещасного випадку, встановлення факту задоволено у повному обсязі.

05 липня 2021 року представник позивача адвокат Баранаєва А.О. звернулась до суду апеляційної інстанції з заявою про прийнятті рішення щодо розподілу судових витрат, в якій просила стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 16007,41 грн.

19 липня 2021 року від відповідача на адресу суду надійшло клопотання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу. В обґрунтування клопотання відповідач зазначив, що суд незобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2021 року призначено розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення на 02 серпня 2021 року у порядку письмового провадження.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду заяви повідомлялись судом належним чином.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Приписами ч. 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Матеріали справи свідчать, що в позовній заяві представник позивача зазначала, що орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу складатиме 15 000 грн. Детальний розрахунок буде наданий до прийняття рішення по справі.

Між тим, апеляційним судом при прийнятті постанови не вирішено питання судових витрат по справі, до яких відносяться витрати на професійну допомогу.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 16007,41 грн, суд зазначає наступне.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно із ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що між позивачем та адвокатом Баранаєвою А.О. укладений Договір про надання правової допомоги №7 від 17.11.2020 р.

Додатковими угодами №1 від 17.11.2020 року та №2 від 01.04.2021 року визначений вид та порядок оплати правової допомоги в адміністративному процесі з питань, що виникають з соціальних виплат.

Додатковою угодою №1 встановлений розмір добових при відрядженні у м. Слов`янськ, Краматорськ - 200 грн.

Додатковою угодою №2 встановлений розмір добових на відрядження у м. Слов`янськ, м. Краматорськ - 350 грн.

Витрати на правничу допомогу, пов`язану із розглядом справи в суді:

- Перша інстанція - 10000 грн, з яких 6000 грн - досудове урегулювання та складання позовної заяви; 4000 грн - представництво в суді;

- Апеляційна інстанція - 3000 грн, з яких 2000 грн - за складання апеляційної скарги, заперечень на відзив; 1000 грн - участь у судовому засіданні.

Витрати, пов`язані із прибуттям до суду:

19.02.2021 - 844,73 грн, в т.ч. 644,73 грн - витрати на пальне, 200 грн - розмір добових.

30.06.2021-01.07.2021 - 2162,68 грн, з яких 1356,00 - проживання, 382,68 грн - витрати на пальне; 350 грн - добові витрати.

Отже, загальний розмір додаткових судових витрат, пов`язаних із розглядом справи складає 16007,41 грн.

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 р. зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно із приписами частини сьомої статі 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Дослідивши доводи клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає, що останнім не доведено та не надано доказів неспівмірності розміру судових витрат, понесених позивачем зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами); часом, витраченим на виконання відповідних робіт; значенням справи для позивача, в тому числі результатом вирішення справи на репутацію сторони.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції, враховуючи обґрунтованість та пропорційність витрат до предмета спору, значення справи для сторін, у відповідності до вимог ч. 9 ст. 139 КАС України, має бути стягнуто на користь позивача 16007,41 грн понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 139, 252, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Баранаєвої Анастасії Олександрівни про прийняття додаткового судового рішення у справі №200/11694/20-а - задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги, у сумі 16007 (шістнадцять тисяч сім) грн 41 коп.

Повний текст судового рішення складено та підписано 02 серпня 2021 року.

Судове рішення набирає законної сили з моменту його підписання та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Т.Г. Гаврищук

А.В. Гайдар