Справа № 520/8984/21
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 серпня 2021 року Справа № 520/8984/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сагайдака В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтотранс Плюс" (вул. Мельникова, буд. 23, м. Харків, 61002, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під., 7 пов., м. Харків,61022, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Харківська обласна державна адміністрація (м. Харків, вул. Сумська, 64, ) про визнання протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Укравтотранс Плюс" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу: №218933 від 15.04.2021 року, №218932 від 15.04.2021 року, №218934 від 15.04.2021 року №218935 від 15.04.2021 року, №218936 від 15.04.2021 року, №218936 від 15.04.2021 року, №218944 від 15.04.2021 року, №218945 від 15.04.2021 року, №218946 від 15.04.2021 року, №218947 від 15.04.2021 року, №218948 від 15.04.2021 року, №218943 від 15.04.2021 року, №218949 від 15.04.2021 року, №218942 від 15.04.2021 року, №218941 від 15.04.2021 року, №218937 від 15.04.2021 року, №218938 від 15.04.2021 року, №218940 від 15.04.2021 року, №218939 від 15.04.2021 року, №218958 від 15.04.2021 року, №218959 від 15.04.2021 року, №218965 від 15.04.2021 року, №218962 від 15.04.2021 року, №218963 від 15.04.2021 року, №218964 від 15.04.2021 року, №218952 від 15.04.2021 року, №218961 від 15.04.2021 року, №218953 від15.04.2021 року, №218954 від 15.04.2021 року, №218955 від 15.04.2021 року, №218951 від 15.04.2021 року, №218957 від 15.04.2021 року, №218950 від 15.04.2021 року, №218960 від 15.04.2021 року, №218966 від 15.04.2021 року, №218967 від 15.04.2021 року, №218976 від 15.04.2021 року, №218991 від 15.04.2021 року, №218973 від 15.04.2021 року, №218968 від 15.04.2021 року, №218969 від 15.04.2021 року, №218970 від 15.04.2021 року, №218971 від 15.04.2021 року, №218972 від 15.04.2021 року, №218974 від 15.04.2021 року, №218977 від 15.04.2021 року, №218978 від 15.04.2021 року, №218979 від 15.04.2021 року, №218980 від 15.04.2021 року, №218989 від 15.04.2021 року, №218988 від 15.04.2021 року, №218984 від 15.04.2021 року, №218985 від 15.04.2021, №218986 від 15.04.2021 року, №218987 від 15.04.2021 року, №218994 від 15.04.2021, №218995 від 15.04.2021 року, №218982 від 15.04.2021 року, №218983 від 15.04.2021, №218981 від 15.04.2021 року, №218996 від 15.04.2021 року, №218993 від 15.04.2021, №218992 від 15.04.2021 року, №218975 від 15.04.2021 року, №218990 від 15.04.2021 року.

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтотранс Плюс" витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позову зазначив, що направлення на рейдову перевірку вимогам чинного законодавства не відповідають, оскільки в них не зазначено: ділянка дороги, автовокзал, автостанція, місце посадки та висадки пасажирів, на які направлені представники відповідача для проведення рейдової перевірки, як і не зазначені маршрути, на перевірку яких такі особи направлені на підставі виданого направлення, що, в свою чергу, дозволяє дійти висновку про відсутність законних підстав для проведення перевірок та відповідно, складання актів проведення перевірок на приміських автобусних маршрутах. Представник позивача наголосив на тому, що оскаржувані постанови, як і акти проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів, не підтверджені жодним належним та допустимим доказом, який би достовірно та неспростовно підтверджував правомірність дій відповідача під час здійснення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт позивачем, а також факти порушення позивачем вимог ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт". На підставі викладеного представник позивача просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

У відзиві на позовну заяву відповідач наголосив на тому, що на адресу Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки надійшов лист Харківської обласної державної адміністрації щодо здійснення перевезень позивачем пасажирів без погоджувальних документів. Наголосив, що Порядок №1567 передбачає лише наявність у посадових осіб Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки направлення на перевірку та не передбачає обов`язку таких осіб пред`являти його представника /водіям автомобільного перевізника. Окрім того, співробітники Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки під час здійснення рейдової перевірки не повинні мати при собі щотижневий графік проведення рейдових перевірок та не повинні пред`являти його представникам/водіям позивача. За результатами рейдових перевірок співробітниками Укртрансбезпеки виявлено порушення ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме відсутність розкладу руху, схеми маршруту, відсутність тимчасового реєстраційного талону на транспортний засіб. Наголосив на тому, що відсутній укладений з Харківською обласною державною адміністрацією договір про перевезення пасажирів на регуляторних маршрутах загального користування. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

У відповіді на відзив представник позивача наголосив на протиправності дій відповідача та просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Керуючись приписами ст.ст. 171, 257, 258, 262 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши доводи сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, встановив наступне.

З матеріалів справи встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Укравтотранс Плюс" (, вул. Мельникова, буд. 23, м. Харків, 61002) (далі за текстом - ТОВ "Укравтотранс Плюс") здійснює надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів автобусами на підставі ліцензії, виданої Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті.

На підставі направлення на рейдову перевірку посадовими особами відповідача було здійснено перевірку ТОВ "Укравтотранс Плюс".

За результатами проведених Слобожанським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки перевірок додержання ТОВ "Укравтотранс Плюс" вимог законодавства про автомобільний транспорт було складено акти проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Так, основними порушенням, які були виявлені під час проведення перевірки позивача були: відсутні розклад та схема руху.

До ТОВ "Укравтотранс Плюс" надійшли доповіді записки, в яких водії підприємства доводили до відома керівництва факти порушення інспекторами Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, які полягали не у перевірці наявності документів, визначених статтею 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", посадовими особами Укртрансбезпеки, а обмежувались здійсненням фотографування деяких із у всього переліку наявних у водія документів, без складання на місці перевірки жодних документів та без ознайомлення водіїв про їх результати.

Посадовою особою Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки за результатами розгляду вищезазначених актів було складено спірні постанови про застосування до позивача адміністративно-господарських штрафів.

Не погоджуючись із постановами про застосування адміністративно-господарських санкцій позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду.

Суд з приводу спірних відносин зазначає наступне.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті. Відповідно до пункту 1 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Відповідно до пункту 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Відповідно до пункту 3 розпорядження Кабінету Міністрів України № 196-р "Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті" від 03.03.2020 встановлено, що територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам, що утворюються.

Таким чином, Слобожанське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки здійснює функції з управління автомобільними дорогами загального користування та має право вимагати дотримання законодавчих та нормативних актів з питань дорожнього руху.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III від 05.04.2001, відповідно до статті 1 якого автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Статтею 6 Закону № 2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти. Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства. Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

На виконання вимог статті 6 Закону № 2344-III,постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок № 1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Пунктом 3 Порядку № 1567 визначено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Відповідно до пункту 4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно із п. 12 - 14 Порядку №1567, рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку № 1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону № 2344-III документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, додержання водієм режиму праці та відпочинку, виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3, що встановлено пунктом 21 Порядку № 1567.

Згідно з пунктом 22 Порядку № 1567 у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.

Аналіз положень чинного законодавства дає підстави стверджувати, що у направленні па рейдову перевірку обов`язково повинно бути зазначено: акти законодавства, додержання яких перевіряється, ділянка дороги, маршрут, автовокзал, автостанція, місце посадки і висікти пасажирів, стоянка таксі, стоянка інших транспортних засобів, місце вантаження і розвантаження вантажних автомобілів, під час виїзду з підприємства.

Суд зазначає, що акти проведення перевірок складені на підставі направлення на рейдову перевірку, виданих начальником Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки вимогам чинного законодавства не відповідають, оскільки в них не зазначено: ділянка дороги, автовокзал, автостанція, місце посадки та висадки пасажирів, на які направлені представники відповідача для проведення рейдової перевірки, як і не зазначені маршрути, на перевірку яких такі особи направлені на підставі виданого направлення, що, в свою чергу, дозволяє дійти висновку про відсутність законних підстав для проведення перевірок та, відповідно, складання актів проведення перевірок на приміських автобусних маршрутах.

Як вбачається із вищенаведених вимог чинного законодавства, підставами для проведення Слобожанським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки перевірок додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт ТОВ "Укравотранс плюс" мали бути щотижневий графік проведення рейдових перевірок, відповідний наказ про його затвердження, а також направлення на перевірку.

В порушення вимог пунктів 12, 13, 14, 20 та 21 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, посадові особи, водії ТОВ "Укравтотранс плюс" не були ознайомлені представниками Укртрансбезпеки з направленням на проведення перевірки, з щотижневим графіком проведення рейдових перевірок, на підставі якого таке направлення було.

Окрім того, у відзиві на позовну заяву відповідач як на підставу проведення перевірки посилається на лист Харківської обласної державної адміністрації.

Чинним законодавством наданий вичерпний перелік підстав для проведення перевірок відповідачем, однак, підстава, на яку посилається відповідач - відсутня.

Приписами п. 21 Порядку № 1567 встановлено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

В порушення вищенаведених вимог чинного законодавства, посадовими особами відповідача не було здійснено жодного запису у дорожніх листах про результати перевірки транспортних засобів із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та проставлення своїх підписів, що в свою чергу, свідчить про нездійснення посадовими особами Відповідача перевірки дотримання перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт (у розумінні положень чинного законодавства).

Так, на ім`я директора ТОВ "Укравтотранс Плюс" надійшли доповідні записок, в яких водії підприємства доводили до відома керівництва факти порушення інспекторами Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, які полягали у не перевірці наявності документів, визначених статтею 39 Закону України "Про автомобільний транспорт, посадовими особами Укртрансбезпеки, а обмежувались здійсненням фотографування деяких із у всього переліку наявних у водія документів (їх певної частини), без складання на місці перевірки жодних документів та без ознайомлення водіїв про їх результати.

Суд зазначає, що перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, визначений статтею 39 Закону № 2344-III.

Так, частиною 1 цієї статті встановлено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Згідно із частиною другою 39 Закону №2344-III визначено документи для регулярних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково - касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України;

для пасажира - квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга), а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - електронний квиток та документи для пільгового проїзду.

Відсутність у перевізника або незабезпечення водія автобуса переліченими документами, є підставою для застосування до перевізника штрафних санкцій відповідно до абзацу 3 частини 1статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Матеріалами справи встановлено, що підставою для складання актів стало відсутність у позивача розкладу та схем рухів відповідних транспортних засобів, зазначених в актах перевірки.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 07.05.2010 № 278, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 червня 2010 року за № 408/17703, затверджений Порядок розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту (далі - Порядок № 278).

Згідно з пунктом 1.3 Порядку 278 автомобільний перевізник повинен забезпечити: водія автобуса, що здійснює перевезення пасажирів за маршрутом регулярних перевезень, таблицею вартості проїзду (крім міських перевезень), схемою маршруту та копією затвердженого організатором перевезень розкладу руху.

У паспорті маршруту зазначають назву маршруту, яка складається з назв початкового та кінцевого пунктів маршруту (зупинок), а для приміських, міжміських автобусних маршрутів загального користування - з назв автостанцій, у разі їх відсутності - з назв зупинок, передбачених розкладом руху.

Згідно з пунктом 4.1 Порядку № 278 паспорт автобусного маршруту регулярних спеціальних перевезень оформлюється на строк дії договору про перевезення пасажирів між замовником послуг та перевізником.

Пунктом 4.2 Порядку № 278 передбачено, що у разі продовження строку дії договору про перевезення паспорт маршруту регулярних спеціальних перевезень переглядається комісією, зазначеною в пункті 2.9 розділу II цього Порядку, на відповідність умовам перевезень. За результатами перегляду комісія складає акт про можливість подальшого застосування паспорта, який підшивається до паспорта маршруту.

Відповідно до пункту 5.1 Порядку № 278 паспорт маршруту регулярних перевезень перевізника, який за результатами конкурсу не отримав права на обслуговування маршруту або з яким розірвано договір про організацію перевезень чи анульовано дозвіл на перевезення пасажирів, є нечинним.

В паспортах перевізника через Старий Люботин , копія якого міститься в матеріалах справи, наявна схема руху транспортного засобу та розклад руху по вказаному маршруту.

Суд зазначає, що розклад руху є складовою частиною паспорту маршруту, який містить інформацію щодо графіку руху автобусів за маршрутом, визначеному у схемі маршруту та характеристики маршруту, при цьому, розклад повинен відповідати вимогам законодавства.

Таким чином розклад руху та схема руху були наявні у позивача.

Зазначені висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у рішенні від 04.03.2020 року по справі № №805/2533/18-а.

Суд зазначає, що аналіз наведених норм свідчить, що перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування здійснюється ліцензованим перевізником, який визначається на конкурсних засадах. Відносини між перевізником та замовником (організатором) перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування регулюються строковим договором.

Згідно з абзацом 4 частини першої статті 1 Закону України від 06 вересня 2005 року 2806-IV "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Таким чином, дозвіл на перевезення пасажирів є документом дозвільного характеру, за відсутності якого позивач не має права здійснювати господарську діяльність з надання послуг перевезення пасажирів на міжміському міжобласному маршруті загального користування.

Суд наголошує, що відповідно до приписів ч.1 ст. 43 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах.

Відповідно до чч. 1, 12 ст. 44 Закону, організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Порядок проведення конкурсів визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до порядку №1081 від 03.12.2008 року "Про затвердження порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування", організатором перевезень на автобусному маршруті загального користування є:

Мінінфраструктури - на міжміському і приміському автобусних маршрутах, що виходять за межі території області (міжобласний маршрут);

Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні держадміністрації - на міжміському і приміському автобусних маршрутах, що не виходять за межі території Автономної Республіки Крим чи області (внутрішньо обласний маршрут), у тому числі таких, що проходять від населених пунктів Київської області до м. Києва;

районна держадміністрація - на автобусному маршруті, що не виходить за межі території району (внутрішньорайонний маршрут);

Київська міська держадміністрація - на автобусному маршруті загального користування прямого сполучення м. Київ - міжнародний аеропорт "Бориспіль";

виконавчий орган місцевої ради об`єднаної територіальної громади сіл, селищ, міст - на маршруті, що проходить у межах території об`єднаної територіальної громади (міський чи приміський маршрут);

виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту - на маршруті, що проходить у межах населеного пункту (міський маршрут).

Приписами п. 53 зазначеного Порядку визначено, що організатор перевезень на внутрішньо обласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах не пізніше десяти робочих днів з дня опублікування свого рішення на офіційному веб-сайті укладає з переможцем конкурсу договір згідно з обов`язковими та додатковими (за наявності) умовами конкурсу та додатковими умовами обслуговування маршруту, наданими перевізником-претендентом.

Організатор перевезень на міжобласних автобусних маршрутах не пізніше десяти робочих днів з дня опублікування свого рішення на офіційному веб-сайті, доводить його до відома Укртрансбезпеки для видачі протягом не пізніше десяти робочих днів з дня надходження такого рішення автомобільному перевізнику (перевізникам) дозволу (дозволів) за встановленою формою та відповідно до процедури видачі таких дозволів.

У разі письмової відмови перевізника-претендента, який став переможцем конкурсу з перевезення пасажирів на внутрішньо обласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах, від укладення з організатором перевезень договору такий договір укладається з перевізником-претендентом, який зайняв друге місце. У разі відсутності перевізника-претендента, який зайняв друге місце, рейс (маршрут) включається до об`єкта іншого конкурсу.

У договорі (дозволі) визначаються умови перевезень на рейсі (рейсах) та/або маршруті (маршрутах) відповідно до визначеного об`єкта конкурсу.

У разі коли перевізник-претендент, який став переможцем конкурсу, письмово відмовився від виконання перевезень, організатор перевезень за відсутності на цьому об`єкті перевізника, який зайняв друге місце, приймає рішення щодо проведення нового конкурсу за цим об`єктом.

У разі коли перевізник-претендент, який став переможцем конкурсу, не звернувся за отриманням дозволу (укладенням договору) і не відмовився від перевезень, організатор перевезень протягом 20 робочих днів з дня опублікування свого рішення надсилає такому перевізникові попередження. Якщо протягом десяти робочих днів з дати отримання такого попередження перевізник не звернувся за отриманням дозволу (укладенням договору) і не розпочав виконання перевезень, організатор перевезень приймає рішення щодо проведення нового конкурсу за цим об`єктом або надає право виконання перевезень перевізникові-претенденту, який зайняв друге місце (за наявності).

Якщо перевізник-претендент, який став переможцем конкурсу, отримав дозвіл (уклав договір) і не розпочав виконання перевезень, організатор перевезень протягом десяти робочих днів з дня видачі дозволу (укладення договору) надсилає такому перевізникові попередження. Якщо протягом десяти робочих днів з дати отримання такого попередження перевізник не розпочав виконання перевезень, організатор перевезень розриває договір або надсилає звернення до Укртрансбезпеки з проханням анулювати дозвіл та приймає рішення щодо проведення нового конкурсу за цим об`єктом і надає право виконання перевезень автомобільному перевізнику-претенденту, який зайняв друге місце (за наявності) з укладенням відповідного договору чи видачі дозволу.

Якщо перевізник-претендент брав участь у конкурсі і визнаний переможцем у кількох конкурсах, договір укладається (дозвіл видається) окремо на кожний об`єкт конкурсу. Строк дії договору (дозволу), який укладається (видається) за результатами конкурсу, становить п`ять років.

Строк дії договору (дозволу) продовжується один раз на п`ять років за рішенням організатора перевезень за наявності заяви автомобільного перевізника - переможця попереднього конкурсу, яку він подає за формою згідно з додатком 7, в якій, зокрема, зазначається інформація про підтверджене інвестування коштів на придбання більш нових та/або комфортабельних автобусів стосовно тих, які використовувались автомобільним перевізником на об`єкті конкурсу, наявності вмотивованих підстав вважати зазначеного автомобільного перевізника таким, що здійснював перевезення за цим маршрутом протягом попереднього періоду без порушення умов укладеного попереднього договору (дозволу).

Договір (дозвіл) може бути достроково розірвано (анульовано) організатором перевезень в частині відносин щодо обслуговування усього (усіх) маршруту (маршрутів) та/або виконання окремих рейсів з підстав, визначених законодавством.

Організатор перевезень зобов`язаний провести конкурс не пізніше ніж за 45 календарних днів до дня закінчення строку дії договору (дозволу), укладеного (виданого) попередньому переможцю конкурсу. У такому разі дія договору (дозволу), укладеного (виданого) за результатами конкурсу, починається після закінчення строку дії договору (дозволу) на перевезення укладеного (виданого) відповідно до результатів попереднього конкурсу на цьому об`єкті.

Аналіз чинного законодавства дає підстави стверджувати, що укладення договору про організацію перевезень пасажирів із переможцем конкурсу у визначений чинним законодавством строк є обов`язком, а не правом організатора конкурсу.

Згідно Протоколу засідання конкурсного комітету вирішено визначити переможцем конкурсу з перевезення пасажирів на приміських автобусні маршрутах через Старий Люботин ТОВ "Укравтотранс Плюс".

Матеріалами справи підтверджено що позивач звертався до Харківської обласної державної адміністрації з приводу укладення договору, однак листом Департаменту економіки і міжнародних відносин Харківської обласної державної адміністрації щодо укладення договору про організацію перевезень пасажирів за вищезазначеними маршрутами, позивача повідомлено про те, що в Харківській обласній державній адміністрації проходить процес реорганізації, відповідно до Положення про Департамент економіки і міжнародних відносин, затвердженого розпорядженням Голови Харківської обласної державної адміністрації, повноваження з реалізації державної політики у сфері транспорту не належать до компетенції Департаменту. Після закінчення процедури реорганізації заявника буде проінформовано відповідним розпорядником інформації.

Таким чином, суд дійшов висновку про правомірність дій позивача, оскільки договір з організації перевезень пасажирів не було укладено не з його вини. Фактичної можливості укласти такий договір у позивача не було.

Згідно з пунктом 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v." від 27.09.2001 рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Окрім того, судом враховується, що відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й відрізних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують факт відсутності у водіїв під час проведення перевірки схеми маршруту та розкладу руху, в той час як в матеріалах справи наявні докази про існування схеми маршруту та розкладу руху в паспортах відповідних маршрутів.

Разом із тим, суд зазначає, що вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та здатні вплинути на результат вирішення спору. Інші доводи сторін висновки суду не спростовують.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не надав до суду достатні, беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його відзив, і не довів правомірності його дій.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 13, 14, 132, 134, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтотранс Плюс" (, вул. Мельникова, буд. 23, м. Харків, 61002) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (, пл. Свободи, 5, Держпром, 6 під., 7 пов., Харків, Харківська область, 61022), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Харківська обласна державна адміністрація (м. Харків, вул. Сумська, 64, )про визнання протиправним та скасування постанов - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу: №218933 від 15.04.2021 року, №218932 від 15.04.2021 року, №218934 від 15.04.2021 року №218935 від 15.04.2021 року, №218936 від 15.04.2021 року, №218936 від 15.04.2021 року, №218944 від 15.04.2021 року, №218945 від 15.04.2021 року, №218946 від 15.04.2021 року, №218947 від 15.04.2021 року, №218948 від 15.04.2021 року, №218943 від 15.04.2021 року, №218949 від 15.04.2021 року, №218942 від 15.04.2021 року, №218941 від 15.04.2021 року, №218937 від 15.04.2021 року, №218938 від 15.04.2021 року, №218940 від 15.04.2021 року, №218939 від 15.04.2021 року, №218958 від 15.04.2021 року, №218959 від 15.04.2021 року, №218965 від 15.04.2021 року, №218962 від 15.04.2021 року, №218963 від 15.04.2021 року, №218964 від 15.04.2021 року, №218952 від 15.04.2021 року, №218961 від 15.04.2021 року, №218953 від15.04.2021 року, №218954 від 15.04.2021 року, №218955 від 15.04.2021 року, №218951 від 15.04.2021 року, №218957 від 15.04.2021 року, №218950 від 15.04.2021 року, №218960 від 15.04.2021 року, №218966 від 15.04.2021 року, №218967 від 15.04.2021 року, №218976 від 15.04.2021 року, №218991 від 15.04.2021 року, №218973 від 15.04.2021 року, №218968 від 15.04.2021 року, №218969 від 15.04.2021 року, №218970 від 15.04.2021 року, №218971 від 15.04.2021 року, №218972 від 15.04.2021 року, №218974 від 15.04.2021 року, №218977 від 15.04.2021 року, №218978 від 15.04.2021 року, №218979 від 15.04.2021 року, №218980 від 15.04.2021 року, №218989 від 15.04.2021 року, №218988 від 15.04.2021 року, №218984 від 15.04.2021 року, №218985 від 15.04.2021, №218986 від 15.04.2021 року, №218987 від 15.04.2021 року, №218994 від 15.04.2021, №218995 від 15.04.2021 року, №218982 від 15.04.2021 року, №218983 від 15.04.2021, №218981 від 15.04.2021 року, №218996 від 15.04.2021 року, №218993 від 15.04.2021, №218992 від 15.04.2021 року, №218975 від 15.04.2021 року, №218990 від 15.04.2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (, пл. Свободи, 5, Держпром, 6 під., 7 пов., Харків, Харківська область, 61022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтотранс Плюс" (, вул. Мельникова, буд. 23, м. Харків, 61002) суму судового збору у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03 серпня 2021 року.

Суддя Сагайдак В.В.