Справа № 360/1141/21
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2021-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

16 липня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1141/21

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шембелян В.С.,

за участю секретаря судового засідання - Понамарьової О.І.,

представника позивача - Керімова Р.К.,

представника відповідача - Кузьминової І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Повного товариства «Маєвський, Маєвська «Ломбард №1» до Головного управління Державної податкової служби у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов Повного товариства «Маєвський, Маєвська «Ломбард №1» до Головного управління Державної податкової служби у Луганській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення - № 0 від 18.12.2020, прийняте відповідачем, яким позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 95 476 грн 42 коп., з яких за основним платежем - 4151 грн. 69 коп., за штрафними санкціями - 91 125,64 коп. та пені -199 грн. 09 коп.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення - № 0 від 18.12.2020, прийняте відповідачем, яким позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 9 512 грн 75 коп., з яких за основним платежем - 2097 грн 42 коп., за штрафними санкціями 6 939 грн 62 коп. та пені - 475 грн 70 коп.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення - № 000090711 від 18.12.2020, прийняте відповідачем, яким позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 43 043 грн 75 коп., з яких за основним платежем - 34 435 грн 00 коп., за штрафними санкціями - 8 608 грн 75 коп.

В обґрунтування позову зазначено, що в період з 19 листопада 2020 року по 25 листопада 2020 року ГУ ДПС у Луганській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Повного товариства «Маєвський, Маєвська «Ломбард №1» та його відокремлених підрозділів: філії № 3, філії № 7, філії № 2 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1.01.2017 по 18.11.2020, правильності нарахування, обчислення та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 1.10.2017 по 18.11.2020, а також по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 1.10.2013 по 18.11.2020, за результатами якої складено акт від 02 грудня 2020 року за №1245/12-32-07-11-05/30345601, який отриманий позивачем 02.12.2020.

За результатами проведеної перевірки відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення:

- № 0 від 18.12.2020 року, форма «Д», яким позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 95 476 грн. 42 коп., з яких за основним платежем - 4 151 грн. 69 коп., за штрафними санкціями - 91 125,64 коп. та пені -199 грн. 09 коп.;

- № 0 від 18.12.2020 року, форма «Д», яким позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 9 512 грн. 75 коп., з яких за основним платежем - 2 097 грн. 42 коп., за штрафними санкціями - 6 939 грн. 62 коп. та пені - 475 грн. 70 коп.;

- № 000090711 від 18.12.2020 року, форма «Р», яким позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 43 043 грн. 75 коп., з яких за основним платежем - 34 435 грн. 00 коп., за штрафними санкціями - 8 608 грн. 75 коп.

Податкові повідомлення - рішення отримані позивачем 22.12.2020.

29.12.2020 позивач звернувся до ДПС України зі скаргою на податкові повідомлення-рішення № 0, № 0, № 000090711.

22.02.2021 року позивач отримав рішення ДПС України від 15.02.2021 № 3444/6/99-00-06-0І05-06 про результати розгляду скарги, згідно з яким скарга позивача залишена без задоволення.

Позивач не погоджується з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, вважає їх необґрунтованими та протиправними з таких підстав.

В ході перевірки відповідачем виявлені факти неодноразового прострочення виплат зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору із сум заробітної плати та інших видів доходів, що нараховувались його працівникам, що підтверджено розрахунками до податкових повідомлень-рішень № 0 та № 0. Позивач визнає факти несвоєчасної сплати таких платежів, однак, не згоден з розміром застосованої штрафної санкції, яка визначена відповідачем за порушення, вчинене протягом 1095 днів повторно - 50%, а втретє і більше - 75% простроченої суми, з посиланням на вимоги п.127.1 ст. 127 Податкового кодексу України.

Позивач зауважує на відсутність підстав для застосування підвищеної штрафної санкції (50% та 75%), оскільки всі випадки прострочення сплати вказаних зобов`язань позивачем виявлені в межах однієї перевірки та позивача не було притягнуто до відповідальності контролюючим органом раніше протягом 1095 днів за подібні правопорушення.

З урахуванням наведеного, на думку Позивача, податкові повідомлення - рішення № 0та № 0 від 18.12.2020 року, відпбвідно до яких Позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору є не законними та підлягає скасування.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення № 000090711 від 18.12.2020 року Позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 43 043 грн. 75 коп., з яких за основним платежем - 34 435 грн., за штрафними санкціями - 8 608 грн. 75 коп.

Позивач вважає, що дане податкове повідомлення-рішення є незаконним та підлягає скасуванню що підтверджується наступним.

У п. 3.1.13. Акту перевірки (Висновок щодо повноти декларування та своєчасності сплати податку на прибуток) вказано, що «перевіркою повноти визначення податку н. прибуток, за період з 1.01.2017 року по 18.1l.2020 року встановлено його заниження всього у сумі 34 435 грн., у т.ч. за 2017 рік у сумі 9521 грн., за 2018 рік у сумі 10193 грн., за 2019 рік у сумі 14721 грн.

Перевірка проведена на підставі наказу від 17.11.2020 року № 1300 (додаток 15), виданого відповідачем та відповідно до п.п.78.1.7 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 ПК України.

Згідно з вказаним наказом групі ревізорів доручено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Позивача та його відокремлених підрозділів: філії № 3, код за ; філії № 7, код за ; філії №2, код за з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 року по 18.11.2020 року, правильності нарахування, обчислення та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.10.2017 року по 18.11.2020 року, а також по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 01.10.2013 року по 18.11.2020 року, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної позапланової невиїзної перевірки (додаток 1 до акту перевірки, який є його невід`ємною частиною).

Згідно з п. 78.4 ст. 78 ПК України «Про проведення документальної позапланової пepeвіpки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.»

Таким чином, згідно з наказом № 1300 та положенням ст.78 ПК України, відповідачу надано право проведення перевірки саме тих об`єктів позивача, які зазначені у даному наказу.

Але, в порушення положень ст.78 ПК України, відповідач під час перевірки повноти визначення податку на прибуток за період з 1.01.2017 року по 18.11.2020 року та встановлення нібито його заниження всього у сумі 34435 грн, були використані дані оборотно-сальдових відомостей по рахунку № 10, журналів ордерів і відомостей цо рахунку 13 Знос (амортизація) бухгалтерського обліку необоротних активів відносно об`єкту Позивача, якій не внесений до наказу № 1300, а саме:

- будівля від. ломбард № 4 м. Лисичанськ - первісна вартість 150 511 грн.

Тобто здійснена перевірка об`єкту, який не зазначений у Наказі № 1300. Зазначена обставина вказує на те, що фахівці контролюючого органу вийшли за межі своїх повноважень, що є протизаконним.

З урахуванням того, що при здійсненні розрахунку з податку на прибуток Відповідачем використані відомості з об`єкту, який не було включено до наказу про проведення перевірки, податкове повідомлення-рішення № 000090711 від 18.12.2020 року, форма «Р», відповідно до якого позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 43043 грн 75 коп, з яких за основним платежем - 34435 грн, за штрафними санкціями - 8608 грн 75 коп., на думку позивача, є протизаконним та підлягає скасуванню. Крім того позивач зазначає, що ДПС України порушено строки розгляду його скарги на вказані податкові повідомлення-рішення,

29.12.2020 позивач звернувся до ДПС України зі скаргою на податкові повідомлення - рішення №№ 0,0, 000090711. Скарга зареєстрована Відповідачем 04.01.2021 - вхідний № 209/6.

22.02.2021 позивач отримав Рішення ДПС України від 15.02.2021 року № 3444/6/99-00-06-01-05-06 про результати розгляду скарги, згідно з яким скарга позивача залишена без задоволення.

Згідно з п.56.8. ст.56 ПК України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника лодатків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Тобто відповідач був зобов`язаний прийняти рішення та надіслати його позивачу до 25.01.2021, що не було зроблено. У даному випадку, посилання відповідача на п. 52-8 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України про зупинення перебігу строків, встановлених, зокрема, статтею 56 ПК України у зв`язку з карантином, є некоректним тому, що на думку позивача, у будь якому випадку відповідач був зобов`язаний виконати положення п.56.9 ст.56 ПК України, а саме прийняти рішення про продовження (зупинення) строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк та повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач рішення за скаргою протягом 20-денного строку позивачу не направив, строки розгляду не були продовженні, про зупинення строків не було прийняте рішення та офіційно позивачу про прийняте рішення не було повідомлено, то відповідно до ст. 56 ПК України скарга вважається повністю задоволеною на користь позивача.

Ухвалою суду від 23.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, після усунення її недоліків, та відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження (а.с. 102-103).

Ухвалою суду від 19.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 127).

Ухвалою суду від 18.05.2021 замінено відповідача у справі на Головне управління ДПС у Луганській області () та розгляд справи розпочато з початку, призначено підготовче засідання (а.с. 143-444).

Ухвалою суду від 03.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 165).

28.05.2021 за вх. № 18462/2021 від відповідача надійшов відзив на позов (а.с.148-159), в якому зазначено, що управління заперечує проти позову з таких підстав.

На підставі наказу від 17.11.2020 № 1300, виданого Головним управлінням ДПС у Луганській області та відповідно до пп. 78.1.7. и.78.1 ст.78, ст.79 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VІ із змінами та доповненнями, п.2 ст.13 Закону України від 08.07.2010 №2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 18.11.2020, правильності нарахування, обчислення та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.10.2017 по 18.11.2020, а також по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 01.10.2013 по 18.11.2020, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної позапланової невиїзної перевірки.

За результатами перевірки Головним управлінням ДПС у Луганській області складено акт від 02.12.2020 № 1245/12-32-07-11-05/30345601 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки повного товариства «Маєвський, Маєвська «Ломбард №1».

На підставі акту перевірки від 02.12.2020 №1245/12-32-07-11-05/30345601 контролюючим органом були винесені податкові повідомлення-рішення від 18.12.2020 № 0, № 0, № 000090711.

Щодо обгрунтованості розміру штрафів у податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Луганській області від 18.12.2020 № 0, № 0 відповідач зазначає, що застосування штрафу на рівні 50 відсотків та 75 відсотків суми податку на підставі пункту 127.1 статті 127 ПК можливе внаслідок неодноразового закінченого порушення, пов`язаного з ненарахуванням, неутриманням та/або несплатою (неперерахуванням) податку податковим агентом за певний податковий період, незалежно від того, чи виявлено ці порушення під час здійснення одного контрольного заходу. Кваліфікуючою ознакою для застосування збільшеного розміру відповідальності є саме вчинення таких дій повторно протягом 1095 днів і не залежить від того, чи були виявлені правопорушення під час однієї чи різних перевірок (зафіксовані в одному акті перевірки або в різних актах), а також від того, чи приймалось щодо платника раніше податкове повідомлення-рішення за ці порушення. Зазначена позиція щодо тлумачення приписів ст. 127 ПК України вже неодноразово зазначалась у постановах Верховного Суду у подібних відносинах.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 18.12.2020 №000090711 відповідачем зазначені такі аргументи. Документальною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п.п. 134.1.1 п. 134.1. ст. 134 Податкового кодексу України (даті - ПК України), п. 42 МСБО 8 «Облікові політики, зміни в облікових оцінках та помилки», в результаті чого платником занижено податок на прибуток на загальну суму 34435 грн., у тому числі: за 2017 рік у сумі 9521 грн., за 2018 рік у сумі 10193 грн., за 2019 рік у сумі 14721 гривня. Згідно з наданими до перевірки засновницьким договором ПТ «Маєвський, Маєвська «Ломбард №1» та положеннями про філії №3, №7 та №2 ПТ «Маєвський, Маєвська «Ломбард №1», зазначені філії здійснювали свою діяльність як безбалансові підрозділи ПТ «Маєвський, Маєвська «Ломбард №1», майно яких обліковувалось на балансі ПТ «Маєвський, Маєвська «Ломбард №1»; не мали власних банківських рахунків; працівники вищезазначених підрозділів обліковувались у штаті ПТ «Маєвський, Маєвська «Ломбард №1»; до органів ДПС самостійно не звітували; нарахування заробітної плати, відображення у бухгалтерському обліку фінансово-господарських операцій, подання звітів, облік та сплата податків та інших платежів здійснювалося бухгалтерією позивача централізовано.

Відповідно до наданих до перевірки документів перегляд строків корисного використання основних засобів за період з 01.01.2017 по 18.11.2020 позивачем не здійснювався. Тобто, змін в обліковій політиці не відбувалось, а невірне нарахування амортизації за 2017-2019 роки є обліковою помилкою попередніх періодів.

Таким чином, за результатами перевірки податку на прибуток за період з 01.01.2017 по 18.11.2020 встановлено його заниження на загальну суму 34435 грн, у тому числі: за 2017 рік у сумі 9521 грн, за 2018 рік у сумі 10193 грн, за 2019 рік у сумі 14721 грн.

За висновками акту перевірки ТУ ДПС у Луганській області прийнято, зокрема, ППР від 18.12.2020 №000090711 про донарахування податку на прибуток у сумі 34435 грн та застосування штрафної санкції у сумі 8608 гривень.

Оскільки, відповідно до пп. 133.1.1 п.133.1 ст.133 Податкового Кодексу України платниками податку на прибуток є суб`єкти господарювання - юридичні особи, перевірка правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати до бюджету податку на прибуток здійснювалась по юридичній особі - ПТ "МАЄВСЬКИЙ, МАЄВСЬКА "ЛОМБАРД № 1", а не по її відокремленим підрозділам.

Так, ПТ "МАЄВСЬКИЙ, МАЄВСЬКА "ЛОМБАРД № 1" відповідно до наданих до перевірки правовстановчих документів мало у власності будівлі, споруди, в тому числі й будівля від. ломб. № 4 м. Лисичанськ. - первісна вартість 150511 грн..

Інформація стосовно основних фондів ПТ «МАЄВСЬКИЙ, МАЄВСЬКА «ЛОМБАРД № 1» відображена в акті перевірки згідно з даними бухгалтерського обліку підприємства, а саме: оборотно сальдових-відомостей по рахунку №10 та №13.

Крім того, назву будівля від. ломб.№ 4 м. Лисичанськ. - первісна вартість 150511 грн було вказано бухгалтером позивача помилково при заповнені замість ломб .№1, але формальна помилка в первинному документі не має бути вирішальною ознакою при встановлені порушення. Вказана помилкова інформація не використовувалась при визначенні заниження податку на прибуток. Таким чином, невідповідність інформації вказної в акті перевірки лише формальним ознакам не нівелює факту порушення позивачем вимог податкового законодавства та не може бути підставою для звільнення його від відповідальності за це порушення. Отже, перевірка з податку на прибуток здійснювалась на підставі наказу, згідно з даними бухгалтерського обліку, первинними документами, наданими до перевірки стосовно юридичної особи позивача, в межах повноважень контролюючого органу. Крім того, на думку відповідача, скарга розглянута органом ДПС України в межах строків, оскільки відповідно до вимог п. 52-8 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі - ПК України) тимчасово, на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), зупиняється перебіг строків, встановлених, зокрема, статтею 56 ПК України (в частині процедури адміністративного оскарження) щодо скарг платників податків (крім скарг щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість), що надійшли (надійдуть) по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), та/або які не розглянуті станом на 18 березня 2020 року. Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених статтею 56 ПК України. Таким чином відповідачем не було порушено строк розгляду скарги.

Таким чином, відповідач вважає, що доводи, наведені у позові, не спростовують висновків акту перевірки, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

15.06.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с. 170-171), в якій, крім іншого зазначено, що позивач вважає посилання відповідача на зазначені рішення Верховного Суду є некоректним, оскільки у справі № 820/11382/15 предметом спору була правомірність податкового повідомлення-рішення від 17.09.2015 року, а по справі №/818/74/17- податкові повідомлення-рішення від 29.12.2016. Цілком логічно, що при розгляді зазначених справ Верховний Суд керувався нормами податкового законодавства у редакції, чиним станом на 2015 та 2016 рік, відповідно.

Проте у ПК України згідно із Законом № 466-ІХ від 16.01.2020 року були внесені зміни, зокрема: статтю 111 доповнено пунктом 111.4, де зазначено, що особа вважається такою, що вчинила правопорушення повторно, якщо вона була притягнута до відповідальності у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п. 112.3. ст.112 ПК України особа не може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення інакше, як на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до п. 112.4. ст.112 ПК України особа не може бути притягнута двічі до відповідальності одного виду за вчинення одного і того самого податкового правопорушення.

У нашому ж випадку Відповідач в порушення положень п. 111.4 ст.111, п. 112.3. ст.112 ПК п.112.4 ст.112 ПК України навіть не двічі, а тричі застосував до Позивача штрафні санкції - 25%, 50% та 75% за вчинення одного і того самого податкового правопорушення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Також зазначив, що позивач визнає всі встановлені в акті перевірки обставини, непогоджується лише з застосуванням ознаки повторності вчинення правопорушення при визначення розміру штрафів. Крім того, просить суд при вирішенні справи врахувати обставини та аргументи, що викладені в позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, вважала позовні вимоги безпідставними, надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві.

Свідок ОСОБА_1 надав суду пояснення, що він є засновником підприємства позивача, намагається слідкувати за тим, щоб вчасно сплачувалися як заробітна плата так і всі податки та збори. Тому просить суд врахувати ці обставини.

Отже, на підставі наданих сторонами письмових доказів, з урахуванням показань свідків та пояснень сторін, суд встановив такі обставини справи.

Повне товариство "МАЄВСЬКИЙ, МАЄВСЬКА "ЛОМБАРД№ 1" (код за ) зареєстроване за адресою: м. Лисичанськ, вул. Свердлова, 293, перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Луганській області, має статус юридичної особи, перебуває в стані ліквідації на час розгляду справи (а.с.82-94).

На підставі наказу від 17.11.2020 № 1300, виданого Головним управлінням ДПС у Луганській області проведено перевірку позивача, за результатами проведення якої складений акт від 02.12.2020 №1245/12-32-07-11-05/ НОМЕР_1 "Про результати результати документальної позапланової невиїзної перевірки повного товариства "МАЄВСЬКИЙ, МАЄВСЬКА "ЛОМБАРД№ 1" (код за ) та його підрозділів: філії №3 повного товариства "МАЄВСЬКИЙ, МАЄВСЬКА "ЛОМБАРД№ 1" (код за ); філії №7 повного товариства "МАЄВСЬКИЙ, МАЄВСЬКА "ЛОМБАРД№ 1" (код за ); філії №2 повного товариства "МАЄВСЬКИЙ, МАЄВСЬКА "ЛОМБАРД № 1" (код за )" (а.с. 9-41, 81).

Згідно з висновками акту перевірки встановлено порушення ПТ «Маєвський, Маєвська «Ломбард №1», зокрема щодо спірних правовідносин:

1) п.п.134.1.1 п.134.1. ст. 134, Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), п.42 Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 8 «Облікові політики, зміни в облікових та помилки», в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 34435 грн, у тому числі за 2017 рік у сумі 9521 грн, за 2018 рік у сумі 10193 грн, за 2019 рік у сумі 14721 грн;

10) пп. 168.1.2, 168.1.4 та 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, абзацу а) п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VІ (із змінами та доповненнями) ПТ «МАЄВСЬКИЙ, МАЄВСЬКА «ЛОМБАРД №1» несвоєчасно перераховано до бюджету суми самостійно нарахованого та утриманого податку на доходи фізичних осіб із сум заробітної плати та інших видів доходів, що нараховувались на користь фізичних осіб - платників податків за період з 01.10.2017року по 18.11.2020 року у розмірі 133773,28 грн, після виплати доходу;

11) пп. 1.4 та 1.6 п. 16і розділу XX Перехідних положень, пп. 168.1.2, 168.1.4 та 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 абзацу а) п. 176.2 ст. 176 ПКУ від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), в частині несвоєчасного перерахування до бюджету сум самостійно нарахованого та утриманого військового збору із сум заробітної плати та інших видів доходів, що нараховувались на користь фізичних осіб - платників податків у розмірі 9459,46 грн., після виплати доходу.

На підставі акту від 02 грудня 2020 року № 1245/12-32-07-11-05/30345601 ГУ ДПС у Луганській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 18 грудня 2020 року:

№ , яким за встановлене порушення пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України та застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі п. 123.1 ст. 123, ст. 129 Податкового кодексу України. У зв`язку з чим згідно з пп. 54.3.2 п. 54, пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені 43043,75 грн (а.с.44);

№ 0, яким за встановлене порушення пп. 168.1.2, 168.1.4 та 168.1.5 п. 168.1 статті 168, абзацу а) п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України та застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України. У зв`язку з чим згідно з пп. 54.3.5 п. 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені 95476,42 грн (а.с. 42);

№ 0, яким за встановлене порушення пп.1.4 та 1.6 п.161 розділу ХХ Перехідних положень пп. 168.1.2, 168.1.4 та 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 абзацу а)п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу України та застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України. У зв`язку з чим згідно з пп. 54.3.5 п. 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені 9520,75 грн (а.с. 43).

Щодо обгрунтованості прийняття відповідачем податкових повідомлень-рішень від 18.12.2020 № 0 та № 0 судом встановлені такі обставини.

В акті перевірки зазначено, що на порушення вимог п.п. 168.1.2, п.п. 168.1.4 та п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, абзацу а) п. 176.2 ст. 176 ПК України, позивачем несвоєчасно перераховано до бюджету суми самостійно нарахованого та утриманого податку на доходи фізичних осіб із сум заробітної плати та інших видів доходів, що нараховувались на користь фізичних осіб - платників податків за період з 01.10.2017 по 18.11.2020 у розмірі 133 773,28 грн., після виплати доходу.

Також, на порушення п.п. 1.4 та 1.6 п. 16-1 розділу XX Перехідних положень, п.п. 168.1.2, п.п. 168.1.4 та пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, абзацу а) п. 176.2 ст. 176 ПК України, позивачем несвоєчасно перераховано до бюджету суми самостійно нарахованого та утриманого військового збору із сум заробітної плати та інших видів доходів, що нараховувались на користь фізичних осіб - платників податків у розмірі 9459,46 грн., після виплати доходу.

Так, по рахунку 6411 «Розрахунки по податку на доходи фізичних осіб» станом на 18.11.2020 по Позивачу обліковується кредиторська заборгованість по податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 4 151,69 грн. У відповідь на запит від 19.11.2020 №74/12-32-07-10-06 підприємством підтверджено наявну кредиторську заборгованість на загальну суму 4 151,69 гривень.

По рахунку 6426 «Розрахунки по військовому збору» станом на 01.10.2017 обліковується кредиторська заборгованість по військовому збору на загальну суму 2707,56 грн, який нараховано та утримано з доходу за період до 30.09.2017. Самостійно нараховано (утримано) підприємством військового збору з нарахованих доходів за період з 01.10.2017 по 18.11.2020 на загальну суму 11 556,88грн., перераховано до бюджету за відповідний період на загальну суму 12 167,02 грн. у зв`язку з наявністю кредитового сальдо станом на 01.10.2017 року сплачені кошти враховувались за рахунок погашення данного податкового боргу почерговому порядку. У відповідь на запит №74/12-32-07-10-06 від 19.11.2020 підприємством підтверджено наявну кредиторську заборгованість по військовому збору на загальну суму 2097,42 гривень.

За результатами розгляду матеріалів перевірки (акт від 02.12.2020 №1245/12-32-07-11- 05/30345601) відповідачем з урахуванням вимог п. 52 1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, прийнято ППР від 18.12.2020 №0 про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем - 4151,69 грн., ш/с - 91125,64 грн. та пені - 199 грн; №0 про збільшення грошового зобов`язання з військового збору за основним платежем - 2097,42 грн, ш/с - 6939,63 грн та пені - 475,70 гривень.

Отже, факти неодноразової несвоєчасної сплати позивачем до бюджету самостійно нарахованого та утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору із сум заробітної плати та інших видів доходів, що нараховувались на користь фізичних осіб - платників податків, а саме: після виплати такого доходу - підтверджені матеріалами перевірки, а також розрахунками штрафної санкції за ст.127 Податкового кодексу України (а.с.58, 61).

Також наявність таких фактів визнає позивач, який лише оспорює розмір штрафної санкції, застосованої відповідачем, посилаючись на відсутність повторності скоєних них правопорушень як кваліфікаційної ознаки для застосування відповідачем штрафних санкцій в розмірі (50% та 75%).

Як встановлено судом, відповідач до першого випадку прострочення застосував штрафну санкцію - 25%, до другого випадку - 50%, а до всіх інших - 75%, як до правопорушень, що вчинені втретє і більше раз протягом 1095 днів (а.с.58, 61).

Отже, спірними обставинами для сторін є саме правомірність застосування штрафних санкцій в податкових повідомленнях-рішеннях від 18.12.2020 № 0 та № 0 санкції за ст.127 Податкового кодексу України із застосуванням повторності, як кваліфікуючої ознаки, скоєних правопорушень.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 18.12.2020 №000090711 судом встановлені такі обставини.

В акті перевірки встановлено, що відповідно до наданих контролюючому органу документів перегляд строків корисного використання основних засобів за період з 01.01.2017 по 18.11.2020 позивачем не здійснювався. Тобто, змін в обліковій політиці не відбувалось, а невірне нарахування амортизації за 2017-2019 роки є обліковою помилкою попередніх періодів.

Таким чином, за результатами перевірки податку на прибуток за період з 01.01.2017 по 18.11.2020 встановлено його заниження на загальну суму 34435 грн, у тому числі: за 2017 рік у сумі 9521 грн, за 2018 рік у сумі 10193 грн, за 2019 рік у сумі 14721 грн.

За висновками акту перевірки відповідачем констатовано порушення позивачем вимог п.п. 134.1.1 п. 134.1. ст. 134 Податкового кодексу України (даті - ПК України), п. 42 МСБО 8 «Облікові політики, зміни в облікових оцінках та помилки», в результаті чого платником занижено податок на прибуток на загальну суму 34435 грн., у тому числі: за 2017 рік у сумі 9521 грн., за 2018 рік у сумі 10193 грн., за 2019 рік у сумі 14721 гривня. Оскарженим ППР від 18.12.2020 №000090711 позивачу донараховано податку на прибуток у сумі 34435 грн та застосування штрафної санкції у сумі 8608 гривень.

В акті перевірки відображено, що ПТ "МАЄВСЬКИЙ, МАЄВСЬКА "ЛОМБАРД № 1" відповідно до наданих до перевірки витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.06.2010 р., 01.07.2010 р., свідоцтва на право власності вбудованого магазину від 15.10.2002 р. №688, свідоцтва на право власності серія НОМЕР_2 від 20.12.2004 р., свідоцтва на право власності від 27.01.2011 р., та інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 232621909, №232622253, №232622510, №232623345 від 16.11.2020 р., мало у власності наступні будівлі, споруди, тощо:

- вбудований магазин перероблений із квартири АДРЕСА_1 (адреса реєстрації ПТ «МАЄВСЬКИЙ, МАЄВСЬКА «ЛОМБАРД № 1»),

- нежитлове приміщення, вбудоване (ломбард), загальною площею 50 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ,

- нежитлове приміщення, загальною площею 31,2 кв.м., розташоване за адресою:Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, пр.-т Гвардійський, 6.19/77 ( філія №3).

Зазначені об`єкти у регістрах бухгалтерському обліку ПТ "МАЄВСЬКИЙ, МАЄВСЬКА "ЛОМБАРД № 1" (журнали-ордери і відомості по рахункам №10 «Основні засоби» та №13 «Знос (амортизація) необоротних активів») відображено наступним чином:

- будівля від.ломб.№ 4 м. Лисичанськ - первісна вартість 150511 грн.,

- будівля філія №3 м. Сєвєродонецьк - первісна вартість 35523 грн.,

- будівля філія №2 м. Рубіжне - первісна вартість 25458 грн.

В акті перевірки прямо зазначено, що інформація стосовно основних фондів ПТ «МАЄВСЬКИЙ, МАЄВСЬКА «ЛОМБАРД № 1», відображена в акті перевірки згідно з даними бухгалтерського обліку підприємства, а саме: оборотно сальдових-відомостей по рахунку №10 та №13.

Позивач фактично посилається на невірне визначення в акті перевірки назви об`єкту нерухомості в м. Лисичанську, що належить позивачу, однак, він не заперечує свого права власності на цей об`єкт та належність його до основних засобів товариства. Також позивач не спростував аргументи відповідача, що саме така назва вказаного об`єкта міститься в бухгалтерських документах позивача. Не надав оборотно сальдових-відомостей по рахунку №10 та №13 на огляд суду для спростування таких обставин.

Позивач не оспорює факти невірного нарахування ним амортизації основних засобів за 2017-2019 роки, а також наявності в нього такого об`єкту нерухомості, яка зазначена в акті перевірки як вбудований магазин перероблений із квартири АДРЕСА_1 ("будівля від. ломб. № 4 м. Лисичанськ. - первісна вартість 150511 грн").

Не оспорює позивач і розміру визначеного йому досплати зобов`язання за оскарженим ППР від 18.12.2020 №000090711.

Згідно з наданими суду засновницьким документами ПТ «Маєвський, Маєвська «Ломбард №1»: Положення про відділення №4 повного товариства «Маєвський, Запорожченко «Ломбард Баярд», що затверджене зборами його учасників протокол №4 від 10.11.2008, а також протоколу №7 загальних зборів учасників повного товариства «Маєвський, Запорожченко «Ломбард Баярд» від 27.08.2010 судом встановлено, що відділення №4 повного товариства «Маєвський, Запорожченко «Ломбард Баярд» мало статус відособленого структурного підрозділу товариства без статусу юридичної особи та знаходилось за адресою: м. Лисичанськ, вул. Свердлова, 293, потім ПТ «Маєвський, Запорожченко «Ломбард Баярд» було реорганізовано за рішенням засновників в ПТ "МАЄВСЬКИЙ, МАЄВСЬКА "ЛОМБАРД № 1" (а.с.186-193)

Оскільки, відповідно до пп. 133.1.1 п.133.1 ст.133 Податкового Кодексу України платниками податку на прибуток є суб`єкти господарювання - юридичні особи, перевірка правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати до бюджету податку на прибуток здійснювалась саме юридичної особи - ПТ "МАЄВСЬКИЙ, МАЄВСЬКА "ЛОМБАРД № 1", а не окремо її відокремлених підрозділів, що підтверджено актом перевірки.

Таким чином, аргументи позивача про протиправність оскарженого ППР від 18.12.2020 №000090711 у зв`язку з тим, що відповідач вийшов за межі повноважень, здійснивши перевірку інших окремих суб`єктів, які не зазначені в наказі про проведення перевірки (від.ломб.№ 4), не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи і спростовані належними доказами.

Як встановлено судом, не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями ПТ «Маєвський, Маєвська «Ломбард №1» звернувся із скаргою до Державної податкової служби України (а.с. 45-47)

За результатами розгляду скарги позивача рішенням ДПС України від 15 лютого 2021 року № 3444/6/99-00-06-01-05-06 податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення (а.с. 48-57).

Сторони визнають ті обставини, що відповідач не приймав рішення про зупинення строків розгляду скарги позивача і не повідомляв його про прийняття такого рішення. Необхідність прийняття такого рішення в умовах карантину протягом дії норми статті п. 52-8 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі - ПК України) також є спірною обставиною для сторін.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд керується такими вимогами законодавства.

Згідно з вимогами ч.ч. 1-2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до вимог ч.ч. 1-2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з вимогами ч.1 ст.78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України. Суд застосовує вимоги ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Оскільки спірним для сторін є питання розміру штрафної санкції, визначеної відповідачем, в податкових повідомленнях-рішеннях від 18.12.2020 № 0 та № 0 за статті 127 Податкового кодексу України із урахуванням повторності, як кваліфікуючої ознаки, скоєних правопорушень, суд застосовує норми ПК України в редакції, чинній на час вчинення "повторних" (на думку відповідача) правопорушень, а саме в редакції, що була чинною з 05.12.2017 по 04.01.2020 (дати граничних термінів сплати відповідних зобов`язань, за які застосовані відповідачем штрафні санкції з ознакою повторності).

Протягом зазначеного часу була чинна наступна редакція пункту 127.1. статті 127 Податкового кодексу України: ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Склад зазначеної норми передбачає просту повторність вчинення тотожниж дії протягом 1095 днів як підстави для відповідальності в подівйному та потрійному розмірі відповідно. При цьому законодавець не пов`язує підстав для настання такої підвищеної відповідальності з фактом виявлення вказаного правопорушення (в межах однієї чи різних перевірок) чи фактом притігнення до відповідальності платника за тотожні дії (застосування штрафних санкцій за аналогічні правопорушення).

Таким чином, застосовані відповідачем в податкових повідомленнях-рішеннях від 18.12.2020 № 0 та № 0 штрафні санкції відповідають вимогам чинного на час вчинення таких правопорушень законодавства.

Щодо аргументів позивача про наявність підстав для звільнення його від такої відповідальності у зв`язку з наявністю в ПК України станом на дату прийняття оскаржених рішень норми пункту 111.4 статті 111, де зазначено, що особа вважається такою, що вчинила правопорушення повторно, якщо вона була притягнута до відповідальності у встановленому цим Кодексом порядку, суд дійшов таких висновків.

Дійсно у ПК України згідно із Законом № 466-ІХ від 16.01.2020 були внесені зміни, зокрема: статтю 111 доповнено пунктом 111.4 такого змісту: особа вважається такою, що вчинила правопорушення повторно, якщо вона була притягнута до відповідальності у встановленому цим Кодексом порядку.

Однак відповідно до вимог абзацу 3 пункту 1 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Законом № 466-ІХ від 16.01.2020 зміни до статті 111 набирають чинності з 01.01.2021.

Отже, норма, визначена пунктом 111.4 статті 111 ПК України, набрала чинності лише з 01.01.2021, тому на час виникнення спірних правовідносин, в даному випадку на час постановлення оскаржених податкових повідомленнь-рішень від 18.12.2020 № 0 та № 0, відповідач не мав можливості застосувати таку норму, оскільки її ще вПодатковому кодексі ще не було, що також підтверджує правомірність застосування штрафних санкцій відповідачем та правильність визначення їх розміру.

Що стосується дотримання ДПС України строків розгляду справи, суд звертає увагу на ті обставини, що позивач окремо дії ДПС України щодо розгляду його скарги не оскаржив, правом заявити такі вимоги до суду не скористався.

Згідно з п.56.9 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може, прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї етапі, але не більше 60 календарних днів, та лисьмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї етапі.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Однак, згідно з вимогами п. 52-8 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі - ПК України) тимчасово, на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), зупиняється перебіг строків, встановлених, зокрема, статтею 56 ПК України (в частині процедури адміністративного оскарження) щодо скарг платників податків (крім скарг щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість), що надійшли (надійдуть) по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), та/або які не розглянуті станом на 18 березня 2020 року. Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених статтею 56 ПК України.

Отже, сама норма п. 52-8 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України в будь-якому разі виключає можливість застосування будь-яких наслідків, передбачених статтею 56 ПК України.

Тому неприйняття рішення щодо зупинення строків розгляду скарги протягом дії карантину є правомірним через зупинення строків розгляду скарг в період карантину в силу закону.

Факт розгляду скарги позивача під час дії карантину сторони визнають.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, керуючись положеннями статті 139 КАС України, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплати судового збору не підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Повного товариства «Маєвський, Маєвська «Ломбард №1» до Головного управління Державної податкової служби у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23 липня 2021 року.

Суддя В.С. Шембелян