Справа № 280/3840/21
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року Справа № 280/3840/21 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в призначенні та виплаті пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до пункту 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та в зарахуванні періодів роботи до пільгового стажу за Списком № 1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити призначення та виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до пункту 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зарахуванням до стажу роботи за Списком № 1 періоду проходження військової служби з 11.05.1985 року по 23.12.1989 року, а також періодів роботи за Списком № 1 з 03.09.1990 року по 01.02.1992 року, з 01.06.1992 року по 06.12.1993 року, з 01.02.1997 року по 01.01.2001 року, та 25.07.2001року, та 31.07.2001 року, починаючи з 05.12.2019 року.

В обґрунтування адміністративного позову позивач посилається на те, що звернувшись 05.12.2019 року із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, отримав повідомлення про відсутність підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1. Не погодившись із діями відповідача, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Запорізькій області про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в призначенні йому пенсії та зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, починаючи з 05.12.2019 року. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07.09.2020 року у справі № 280/4690/20 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.12.2019 про призначення пенсії з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині даного рішення. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.02.2021 року у справі № 280/4690/20 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.09.2020 року у справі № 280/4690/20 залишено без змін. 10.03.2021 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою, в якій просив: призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 05.12.2019 року відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням висновків суду про зарахування до спеціального (пільгового) трудового стажу ОСОБА_1 періоду проходження строкової військової служби з 11.05.1985 року по 23.12.1989 року та періодів роботи на посаді водолаза з 03.09.1990 року по 01.02.1992 року, з 01.06.1992 року по 06.12.1993 року, з 01.02.1997 року по 01.01.2001 року, та провести відповідні виплати, починаючи з 05.12.2019 року. Листом відповідача від 30.03.2021 року позивача повідомлено про те, що на виконання зазначеного вище рішення суду відділом перерахунків пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Запорізькій області було повторно розглянуто його звернення. За результатами розгляду з`ясовано, що за результатами проведеного розрахунку страховий стаж склав 33 роки 09 місяців 07 днів, у тому числі 02 місяці 26 днів за Списком № 1, відповідно до пільгової довідки № 125-464 від 03.12.2019 року, виданої ПАТ «Дніпроспецсталь». Періоди роботи на посаді водолаза з 03.09.1990 року по 01.02.1992 року, з 01.06.1992 року по 06.12.1993 року, та з 01.02.1997 року по 01.01.2001 року можливо зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 за умови надання підприємством довідки. яка уточнює пільговий характер роботи або у разі ліквідації підприємства - документи для розгляду на комісії ГУ ПФУ в Запорізькій області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсій на пільгових умовах або за вислугу років. Додатково відповідач зазначив, що час перебування на військовій службі підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком № 1, якщо на момент призову на військову службу особа працювала за професією або посадою, що передбачає такі пільги. Вважаючи такі дії протиправними, позивач через свого представника звернувся до суду із даним позовом.

Відповідач позовну заяву не визнав. У відзиві від 10.06.2021 вх. № 33351 посилається на те, що періоди роботи на посаді водолаза з 03.09.1990 року по 01.02.1992 року, з 01.06.1992 року по 06.12.1993 року, та з 01.02.1997 року по 01.01.2001 року можливо зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 за умови надання підприємством довідки. яка уточнює пільговий характер роботи або у разі ліквідації підприємства - документи для розгляду на комісії ГУ ПФУ в Запорізькій області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсій на пільгових умовах або за вислугу років. Враховуючи викладене, просить суд відмовити у позові.

Ухвалою суду від 19.05.2021 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі № 280/3840/21, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання протягом шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

05.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до пункту 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 26.12.2019 року № 133/Т-1 було сповіщено про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 у зв`язку із ненаданням довідки підприємства, яка уточнює пільговий характер роботи на посаді водолаза у період з 03.09.1990 року по 01.02.1992 року, з 01.06.1992 року по 06.12.1993 року, та з 01.02.1997 року по 01.01.2001 року.

Не погодившись з такою відмовою, позивач звернувся до суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07.09.2020 року, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.02.2021 року у справі № 280/4690/20 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.12.2019 про призначення пенсії з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині даного рішення. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Листом від 30.03.2021 року ОСОБА_1 повідомлено про те, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.09.2020 року, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.02.2021 року у справі № 280/4690/20 відділом перерахунків пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Запорізькій області було повторно розглянуто його звернення. За результатами розгляду з`ясовано, що за результатами проведеного розрахунку страховий стаж склав 33 роки 09 місяців 07 днів, у тому числі 02 місяці 26 днів за Списком № 1, відповідно до пільгової довідки № 125-464 від 03.12.2019 року, виданої ПАТ «Дніпроспецсталь». Періоди роботи на посаді водолаза з 03.09.1990 року по 01.02.1992 року, з 01.06.1992 року по 06.12.1993 року, та з 01.02.1997 року по 01.01.2001 року можливо зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 за умови надання підприємством довідки. яка уточнює пільговий характер роботи або у разі ліквідації підприємства - документи для розгляду на комісії ГУ ПФУ в Запорізькій області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсій на пільгових умовах або за вислугу років. Час перебування на військовій службі підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком № 1, якщо на момент призову на військову службу особа працювала за професією або посадою, що передбачає такі пільги.

Вважаючи дії відповідача протиправними та з вимогою вчинити певні дії, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Абзацами 1, 2 пункту 2 розділу Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Згідно частини першої статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Згідно підпунктів 1 та 2 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 (далі Порядок №22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1-3 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Разом з тим, порядок ведення трудових книжок законодавчо визначений. Так, постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 №162 було затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях (далі - Інструкція № 162). В свою чергу, наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 було затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція № 58). Вказані нормативно-правові акти були чинними у період заповнення моєї трудової книжки.

Відповідно до п. 2.5 Інструкції № 162 у випадку виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення виправлення здійснюється адміністрацією того підприємства, де було внесено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівнику необхідну допомогу в цьому. Аналогічна правова позиція висловлена у п. 2.6 Інструкції № 58.

Згідно п. 2.8 Інструкції № 162 виправлені відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення і т. ін. мають повність відповідати оригіналу наказу або розпорядження. У випадку втрати наказу або розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, що не вказані в трудовій книжці. Аналогічна правова позиція висловлена у п. 2.9 Інструкції № 58.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що уточнюючі довідки мають надаватися у разі, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах (аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 18.04.2019 у справі № 156/173/17).

Тобто, законодавцем чітко передбачено, що трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів лише у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з частиною третьою статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Крім того, відповідно до статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Пунктом 4.2. Порядку № 22-1 передбачено, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі. Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Таким чином, відповідач не позбавлений можливості вчинити дії, спрямовані на проведення перевірки відомостей у поданих позивачем документах.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Таким чином, власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 у справі №677/277/17 висловлена аналогічна правова позиція.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», можливе проведення взаємного зарахування періодів роботи, передбачених статтями 13, 14, 100, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах. До стажу роботи зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 :

- з 03.09.1990 по 01.02.1992 працював водолазом 2 класу Аварійно-рятувальної маневреної групи Запорізької центральної рятувальної станції Запорізької обласної ради товариства рятування на водах України (записи №№ 10-11);

- з 01.06.1992 року по 06.12.1993 року працював водолазом 1 класу Аварійно-рятувальної маневреної групи Запорізької центральної рятувальної станції Запорізької обласної ради товариства рятування на водах України (записи №№ 14-15)$

- з 01.02.1997 по 01.01.2001 працював водолазом першого класу рятувально-водолазної станції смт. Кирилівки Запорізької центральної рятувальної станції (записи №№ 20-22);

- з 25.07.2001 по 25.07.2001 працював водолазом першого класу рятувально-водолазної служби при Кирилівській селищній раді Запорізької центральної рятувальної станції (записи №№ 23-24);

- з 31.07.2001 по 31.07.2001 працював водолазом першого класу рятувально-водолазної станції Кирилівської селищної ради (записи №№ 25-26).

В період з 11.05.1985 по 23.12.1989 позивач проходив дійсну строкову службу в лавах Радянської Армії, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 , а також записом № 4 у трудовій книжці серії НОМЕР_2 .

В період проходження дійсної строкової служби позивач виконував обов`язки старшини команди водолазів, дана посада відноситься до Списку № 1 у відповідності до розділу XXI. Загальні професії Постанови Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах», стаж якої складає 04 роки 07 місяців 13 днів, що підтверджується протоколом № 6 від 03.09.1990 та особистою книжкою водолаза.

Суд зазначає, що записи у трудовій книжці позивача виконані належними посадовими особами, засвідчені підписами начальника відділу кадрів відповідного підприємства та скріплені печатками.

Наведені записи в трудовій книжки про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами повний робочий день. Записи внесені належним чином і дефектів їх вчинення не мають.

Таким чином, в трудовій книжці позивача містяться записи про роботу за спірний період часу на посадах, які дають право на пенсію з урахуванням пільгового стажу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем було надано всі необхідні документи для зарахування йому періоду проходження військової служби з 11.05.1985 року по 23.12.1989 року, а також періодів роботи з 03.09.1990 року по 01.02.1992 року, з 01.06.1992 року по 06.12.1993 року, з 01.02.1997 року по 01.01.2001 року, та 25.07.2001 року, та 31.07.2001 року.

За висновком Запорізького окружного адміністративного суду, викладеному в рішенні від 07.09.2020 року, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.02.2021 року у справі № 280/4690/20, позивачем доведено відповідні періоди роботи з 1985 року по 2001 рік на посаді водолаза, а тому він має бути зарахований до пільгового стажу останнього, на підставі відомостей зазначених в трудовій книжці.

Згідно ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо неподання позивачем всіх документів, зокрема, уточнюючих довідок, оскільки зазначені обставини є такими, що позивач не може їх самостійно усунути, виправити, вплинути на їх зміст чи в інший спосіб довести наявність трудового стажу, крім надання трудової книжки.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що на момент звернення позивача із заявою про призначення пільгової пенсії йому виповнилося 53 роки, і він має стаж роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, та загальний стаж роботи, необхідний для призначення пільгової пенсії за Списком № 1.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід врахувати положень статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Зважаючи на природу та підстави даного спору та, оскільки спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення, - суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати до стажу роботи за Списком № 1 ОСОБА_1 періоду проходження військової служби з 11.05.1985 року по 23.12.1989 року, а також періодів роботи за Списком № 1 з 03.09.1990 року по 01.02.1992 року, з 01.06.1992 року по 06.12.1993 року, з 01.02.1997 року по 01.01.2001 року, та 25.07.2001року, та 31.07.2001 року; призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до пункту 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Визначаючись щодо дати з якої слід призначити позивачу пенсії, суд зауважує, що відповідно до п.1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку:

- пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач звернувся до головного управління із заявою про призначення пенсії 05.12.2019 року, тобто після спливу трьох місяців з дня досягнення ним 50 річного віку, відповідно призначення пенсії має відбутися саме з 05.12.2019 року, дати звернення із заявою про призначення пенсії.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У зв`язку із тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат на підставі ст. 139 КАС України не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 139, 243, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в призначенні та виплаті пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до пункту 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та в зарахуванні періодів роботи до пільгового стажу за Списком № 1 ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до стажу роботи за Списком № 1 ОСОБА_1 періоду проходження військової служби з 11.05.1985 року по 23.12.1989 року, а також періодів роботи за Списком № 1 з 03.09.1990 року по 01.02.1992 року, з 01.06.1992 року по 06.12.1993 року, з 01.02.1997 року по 01.01.2001 року, та 25.07.2001року, та 31.07.2001 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 ОСОБА_1 відповідно до пункту 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 05.12.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 02.08.2021.

Суддя Л.Я. Максименко