Справа № 420/8771/21
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8771/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Бойко О.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання здійснити розрахунок та виплату пенсії з дати її призначення з урахуванням при розрахунку стажу періодів роботи, вирішив адміністративний позов задовольнити.

І. Суть спору:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду із позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просила суд:

(1).Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування для обчислення стажу при призначенні пенсії ОСОБА_1 періодів роботи з 29.06.1976 року по 01.08.1977 року в Другому Одеському тресті їдалень, період з 26.09.1977 р. по 22.08.1978 р. в Одеському відділі комплексного проектування з 04.11.1983 по 13.07.1995 в Консервному заводі «Іллічівський», з 20.01.1997 р. по 30.04.1997 р. період виплати допомоги по безробіттю в Центрі зайнятості Ленінського району м. Одеси, з 01.05.1997 р. по 01.01.1998 р. в Управлінні торгівлі і розвитку споживчого ринку Виконкому міської ради народних депутатів.

(2).Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 розрахунок та виплату пенсії з дати її призначення з урахуванням при розрахунку стажу періодів роботи з 29.06.1976 року по 01.08.1977 року в Другому Одеському тресті їдалень, період з 26.09.1977 р. по 22.08.1978 р. в Одеському відділі комплексного проектування з 04.11.1983 по 13.07.1995 в Консервному заводі «Іллічівський», з 20.01.1997 р. по 30.04.1997 р. період виплати допомоги по безробіттю в Центрі зайнятості Ленінського району м. Одеси, з 01.05.1997 р. по 01.01.1998 р. в Управлінні торгівлі і розвитку споживчого ринку Виконкому міської ради народних депутатів, з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила наступне.

З 27.04.2017 р. позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком. Для призначення пенсії за віком, позивач надавала відповідачу трудову книжку.

За усною інформацією відповідача, позивач дізналась, що її страховий стаж становить 23 роки 8 місяців , хоча за трудовою книжкою стаж більший .

12.03.2021 р. позивач з заявою звернулась до відповідача про обчислення пенсії з дати її призначення, врахувавши до загального стажу роботи період роботи з 29.06.1976 року по 01.08.1977 року в Другому Одеському тресті їдалень, період з 26.09.1977 р. по 22.08.1978 р. в Одеському відділі комплексного проектування з 04.11.1983 по 13.07.1995 в Консервному заводі «Іллічівський», з 20.01.1997 р. по 30.04.1997 р. період виплати допомоги по безробіттю в Центрі зайнятості Ленінського району м. Одеси, з 01.05.1997 р. по 01.01.1998 р. в Управлінні торгівлі і розвитку споживчого ринку Виконкому міської ради народних депутатів на підставі записів у трудовій книжці.

24.03.2021 р. відповідач листом за №4263-4020/В-02/8-1500/20 повідомив, що при розрахунку страхового стажу не враховано період роботи з 29.06.1976 по 17.01.1977, з 17.01.1977 по 01.08.1977, з 26.09.1977 по 22.08.1978, з 04.11.1986 по 01.07.1995, з 20.01.1997 по 30.04.1997, з 01.05.1997 по 31.12.1997, оскільки записи до трудової книжки внесені з порушенням вимог інструкції ведення трудових книжок працівників, затвердженою спільними наказами Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення від 29.07.1993 №58, а саме містяться виправлення в датах прийняття, звільнення і наказах, а також запис про перебування на обліку в Центрі зайнятості не завірено підписом керівника.

Позивач вважає, що відповідач при призначенні пенсії позивача діяв протиправно.

(б) Позиція Відповідача

09.06.2021 р. від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив, в якому у задоволенні позову просив відмовити, з підстав викладених у відзиві.

Позивач 27.02.1959 року народження перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію за віком. Розмір пенсії позивача обчислено при страховому стажі 23 роки 8 місяців (враховано по 31.08.2018), середньомісячній заробітній платі 4655,10 грн., визначеній за період з 01.07.2000 по 31.07.2006, 01.12.2006 по 31.03.2017 згідно з даними персоніфікованого обліку та становить 1769,00 грн., основний розмір пенсії 1101,72 грн., підвищення -165,26 грн., доплата до мінімальної пенсійної виплати -502,02 грн.

Позивач 12.03.2021 р. звернулася до Головного управління з заявою щодо надання інформації про пенсійне забезпечення та перерахунок пенсії. Заява позивача складена у довільній формі, та розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Листом-відповіддю на звернення від 24.03.2021 р. за вих. №4263-4020/В-02/8-1500/21 Головним управлінням надано обґрунтоване та вмотивоване роз`яснення щодо пенсійного забезпечення позивача.

До страхового стажу не враховані періоди роботи з 29.06.1976 по 17.01.1977, з 17.01.1977 по 01.08.1977, з 26.09.1977 по 22.08.1978, з 04.11.1986 по 01.07.1995, з 20.01.1997 по 30.04.1997, з 01.05.1997 по 31.12.1997, оскільки записи до трудової книжки внесені з порушенням вимог інструкції ведення трудових книжок працівників, затвердженою спільними наказами Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення від 29.07.1993 №58, а саме містяться виправлення в датах прийняття, звільнення і наказах, а також запис про перебування на обліку в Центрі зайнятості не завірено підписом керівника.

З урахуванням того, що позивач не надала жодних документів про підтвердження наявного трудового стажу за спірні періоди роботи, у Головного управління були відсутні підстави для його врахування під час визначення права на призначення пенсії за віком, а отже й підстав для його зарахування не має.

Крім того, позивач відповідно до ч.2 стю122 КАС України порушила строк звернення до суду.

Верховний Суд в постанові від 31.03.2021 р. №240/12017/19 зазначив, що з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Таким чином, Головне управління не порушувало прав позивача.

(в) Відповідь на відзив

14.06.2021 р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що в розмірі суми пенсії є не одна складова і визначити з розміру пенсії неможливо чи весь стаж роботи був врахований при обчислені.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 р. по справі №510/1286/16-а вважає, що визначаючи початок перебігу строку звернення до суду, важливо встановити той момент коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення її прав. У спорах , що виникають з органами ПФУ, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема при отриманні від органу ПФУ відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Отже в цьому випадку початок перебігу строку звернення до суду слід пов`язувати з датою отримання листа-відповіді, листа-роз`яснення від органу ПФУ на запит особи про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку.

Окрім того, певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

31.05.2021 р. суд ухвалою прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Справу суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

IV. Обставини, встановлені судом

Так, суд встановив, що з 27.04.2017 р. позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком. Для призначення пенсії за віком, позивач надавала відповідачу трудову книжку.

За усною інформацією відповідача, позивач дізналась, що її страховий стаж становить 23 роки 8 місяців , хоча за трудовою книжкою стаж більший .

12.03.2021 р. позивач з заявою звернулась до відповідача про обчислення пенсії з дати її призначення, врахувавши до загального стажу роботи період роботи з 29.06.1976 року по 01.08.1977 року в Другому Одеському тресті їдалень, період з 26.09.1977 р. по 22.08.1978 р. в Одеському відділі комплексного проектування з 04.11.1983 по 13.07.1995 в Консервному заводі «Іллічівський», з 20.01.1997 р. по 30.04.1997 р. період виплати допомоги по безробіттю в Центрі зайнятості Ленінського району м. Одеси, з 01.05.1997 р. по 01.01.1998 р. в Управлінні торгівлі і розвитку споживчого ринку Виконкому міської ради народних депутатів на підставі записів у трудовій книжці.

24.03.2021 р. відповідач листом за №4263-4020/В-02/8-1500/20 повідомив, що при розрахунку страхового стажу не враховано період роботи з 29.06.1976 по 17.01.1977, з 17.01.1977 по 01.08.1977, з 26.09.1977 по 22.08.1978, з 04.11.1986 по 01.07.1995, з 20.01.1997 по 30.04.1997, з 01.05.1997 по 31.12.1997, оскільки записи до трудової книжки внесені з порушенням вимог інструкції ведення трудових книжок працівників, затвердженою спільними наказами Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення від 29.07.1993 №58, а саме містяться виправлення в датах прийняття, звільнення і наказах, а також запис про перебування на обліку в Центрі зайнятості не завірено підписом керівника.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

V. Джерела права та висновки суду

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до абзацу першого ч. 2 ст. 24 Закону України № 1058-ІV, страховий стаж обчислюється територіальним органом Пенсійного фонду відповідно вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку з 01.01.2004 року, а за період до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим законом.

Відповідно до ст. 39 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Статтею 62 Закону України від 05.11.1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документами про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктами 2.2 - 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Таким чином, нормою вказаного Порядку № 637 (п. 1) чітко визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. І лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Суд встановив, що згідно із записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , а саме за №1 29.06.1976 р. , позивач зарахована пекарем третього розряду в кондитерський цех №2, а з 17.01.1977 зарахована пекарем третього розряду в столову №53 Другого Одеського тресту столових, і пропрацювала до 01.08.1977 року, що підтверджується записом №4 трудової книжки з 26.09.1977 р. по 22.08.1978 (записи №5,6,7) позивач працювала кур`єром та кресляра-конструктора в Одеському відділі комплексного проектування, з 04.11.1983 р. по 01.07.1995 р. (записи №10,11,12,13) позивач працювала контролером, майстром, інженером-хіміком в Консервному заводі «Іллічівський», з 20.01.1997 р. по 30.04.1997 р. позивач отримувала допомогу по безробіттю в Центрі зайнятості Ленінського району м. Одеси (записи №14) записи скріплені печаткою Центру зайнятості, а з 01.05.1997 р. по 14.07.2006 р. позивач працювала в Управлінні торгівлі і розвитку споживчого ринку Виконкому міської ради народних депутатів запис про прийняття №15.

Разом з тим, обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.

Позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження її трудового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року, справа № 275/615/17, провадження №К/9901/768/17.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 у справі №677/277/17, провадження №К/9901/1298/17.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Суд вважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Неточність в записах в трудовій книжці не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу позивача з момент призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи позивача відповідачем суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії з моменту призначення пенсії за віком.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у зарахуванні спірних періодів роботи, а тому порушені позивачем права підлягають відновленню судом шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 розрахунок та виплату пенсії з дати її призначення з урахуванням при розрахунку стажу періодів роботи з 29.06.1976 року по 01.08.1977 року в Другому Одеському тресті їдалень, період з 26.09.1977 р. по 22.08.1978 р. в Одеському відділі комплексного проектування з 04.11.1983 по 13.07.1995 в Консервному заводі «Іллічівський», з 20.01.1997 р. по 30.04.1997 р. період виплати допомоги по безробіттю в Центрі зайнятості Ленінського району м. Одеси, з 01.05.1997 р. по 01.01.1998 р. в Управлінні торгівлі і розвитку споживчого ринку Виконкому міської ради народних депутатів, з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

Стосовно строку звернення до суду з даними вимогами суд зауважує, що в розмірі суми пенсії є не одна складова і визначити з розміру пенсії неможливо чи весь стаж роботи був врахований при обчислені.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 р. по справі №510/1286/16-а вважає, що визначаючи початок перебігу строку звернення до суду, важливо встановити той момент коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення її прав. У спорах , що виникають з органами ПФУ, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема при отриманні від органу ПФУ відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Отже в цьому випадку початок перебігу строку звернення до суду слід пов`язувати з датою отримання листа-відповіді, листа-роз`яснення від органу ПФУ на запит особи про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку.

Позивач отримала лист відповідача 24.03.2021 р., а до суду позивач звернулася 26.05.2021 р. тобто в межах строку звернення.

Посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі №240/12017/19 суд до уваги не бере, оскільки обставини у даній справі та справі, на яку посилається відповідач не є тотожними.

У справі № 240/12017/19 позивач оскаржував відмову пенсійного органу у проведенні перерахунку та виплати йому заборгованості з державної пенсії у розмірі 10 (десяти) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 згідно із статтями 50, 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У даній же справі позивач оскаржує бездіяльність відповідача щодо не врахування стажу періодів роботи та здійснення розрахунку та виплати пенсії.

Вищенаведене свідчить про те, що правовідносини у даній справі не є подібними правовідносинам у справі № 240/12017/19, а тому висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 31.03.2021 року, на думку суду, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин між сторонами.

Згідно з ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно з ч.2 статті 77 КАС України: « В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача».

Враховуючи викладене вище, суд робить висновок, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та належать до задоволення.

VI. Судові витрати

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні не сплатила судовий збір у розмірі 908,00 грн., доказів звільнення від сплати судового збору позивач не надала. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Державного бюджету на наступні реквізити: Отримувач коштів ГУК в Од.обл./Київський р-н/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526; Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA4015756; Код класифікації доходів бюджету 22030101.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 2,77,139, 244-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування для обчислення стажу при призначенні пенсії ОСОБА_1 періодів роботи з 29.06.1976 року по 01.08.1977 року в Другому Одеському тресті їдалень, період з 26.09.1977 р. по 22.08.1978 р. в Одеському відділі комплексного проектування з 04.11.1983 по 13.07.1995 в Консервному заводі «Іллічівський», з 20.01.1997 р. по 30.04.1997 р. період виплати допомоги по безробіттю в Центрі зайнятості Ленінського району м. Одеси, з 01.05.1997 р. по 01.01.1998 р. в Управлінні торгівлі і розвитку споживчого ринку Виконкому міської ради народних депутатів.

3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 розрахунок та виплату пенсії з дати її призначення з урахуванням при розрахунку стажу періодів роботи з 29.06.1976 року по 01.08.1977 року в Другому Одеському тресті їдалень, період з 26.09.1977 р. по 22.08.1978 р. в Одеському відділі комплексного проектування з 04.11.1983 по 13.07.1995 в Консервному заводі «Іллічівський», з 20.01.1997 р. по 30.04.1997 р. період виплати допомоги по безробіттю в Центрі зайнятості Ленінського району м. Одеси, з 01.05.1997 р. по 01.01.1998 р. в Управлінні торгівлі і розвитку споживчого ринку Виконкому міської ради народних депутатів, з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

4.Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (ЄРДПОУ 20987385) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 908(дев`ятсот вісім),00 грн. на користь Державного бюджету на наступні реквізити: Отримувач коштів ГУК в Од.обл./Київський р-н/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526; Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача; Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач- ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, адреса: вул. Канатна,83 м. Одеса, 65012; .

Суддя О.Я. Бойко