Справа № 480/4767/21
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2021 року Справа №480/4767/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4767/21 за позовом Головного управління ДПС у Сумській області до Благодійного фонду "Посульський край" про стягнення податкового боргу та накладення арешту,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, Головне управління ДПС у Сумській області, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Благодійного фонду «Посульський край», в якому просить стягнути з Благодійного фонду «Посульський край» за рахунок коштів на рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податки та готівки, що належить такому платнику податків податковий борг з:
- накласти арешт на кошти та інші цінності, які знаходяться на відкритих рахунках у банках та в інших фінансових установах Благодійного фонду «Посульський край» на суму податкового боргу 60 782,07 грн., на наступні банківські рахунки: р/р НОМЕР_1 в АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" у м. Києві (МФО банку 380805).
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Сумській області та відповідно до вимог статті 15 Податкового кодексу України є платником податків. Станом на дату подання позовної заяви за відповідачем обліковується заборгованість в сумі 60 782.07 грн. зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості. Вказаний борг виник внаслідок самостійно визначеного відповідачем податкового зобов`язання.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача, а також встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив, а відповідачу заперечення.
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач отримав зазначену ухвалу суду 22.06.2021, але відзиву на позов суду не надав.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що Приватне підприємство Благодійний фонд «Посульський край» перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Сумській області та відповідно до вимог статті 15 Податкового кодексу України є платником податків.
Відповідно до розрахунку суми податкового боргу, за Благодійним фондом «Посульський край» обліковується заборгованість в сумі 60 782.07 грн. зокрема:
- зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму 41 205,27 грн., у тому числі: основний платіж - 41 205,27 грн.;
- зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене юридичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в сумі 19 576,80 грн. у тому числі: основний платіж - 19 576,80 грн.
Задовольняючи частково позовні вимоги суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в розмірах і порядку, встановлених законом.
Відповідач є платником податків і зборів, передбачених ПК України. Відповідно до п.п.16.1.4, п.16.1, ст.16 Податкового кодексу України до обов`язків платника податків входить сплата належних сум податків і зборів у встановлені законами терміни.
Згідно із п.36.1 ст.36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Податковим кодексом, законами з питань митної справи. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 ПК України).
Відповідно до п.п. 266.1.1. п.266.1. ст.266 Податкового кодексу України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Згідно п.п. 266.7.5. п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України, платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і не пізніше 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.
Підпунктом 266.9.1. п.266.9 ст.266 Податкового кодексу України визначено, що податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.
Відповідно до п.п. 266.10.1. п.266.10 ст.266 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується: б) юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.
Згідно пунктом 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Приписами п.56.11 ст.56 Податкового кодексу України встановлено, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.
Відповідно до ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган податкової служби надсилає йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (пункт 59.3). У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (пункт 59.5).
З матеріалів справи суд вбачає, що на виконання вимог податкового законодавства Благодійним фондом «Посульський край» до контролюючого органу було подано податкові декларації з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки:
Внаслідок несплати відповідачем самостійно визначеного податкового зобов`язання утворився податковий борг з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки в сумі 60 782,07 грн., який підтверджується розрахунком суми податкового боргу, податковими деклараціями, витягами з інтегрованої картки платника податків (а.с. 5, 18-19).
Відповідачу була направлена податкова вимога №170224-52 від 07.08.2020 року, яка була вручена 13.08.2020.
Згідно з пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні будь які докази погашення відповідачем податкового боргу, суд доходить висновку про обгрунтованість позовних вимог про стягнення з Благодійного фонду «Посульський край» за рахунок коштів на рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків та готівки, що належить такому платнику податків податкового боргу з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки в сумі 60 782,07 грн.
Щодо позовних вимог накласти арешт на кошти та інші цінності, які знаходяться на відкритих рахунках у банках та в інших фінансових установах відповідача на суму податкового боргу, суд зазначає наступне.
Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені статтею 94 ПК України.
Визначення адміністративного арешту, як виняткового способу забезпечення виконання обов`язків платника податків, наведене в пункті 94.1 статті 94 ПК України, за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.
Отже, норми статті 94 ПК України регулюють застосування будь-якого адміністративного арешту незалежно від його предмета.
Відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 ПК України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.
Водночас Податковим кодексом України передбачені також інші, додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 цього Кодексу.
Так, відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1)відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2)недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3)майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
Разом з тим, сума коштів, на яку накладається арешт, не повинна перевищувати суму податкового боргу, право на стягнення якої наявне в органу державної податкової служби на момент прийняття судом рішення про застосування адміністративного арешту. Тобто, арешт може стосуватися лише тих коштів, які є необхідними для виконання певних зобов`язань платника податків.
Також як зазначив Верховний суд у вказаних постановах, з метою правильного вирішення даного спору та встановлення наявності чи відсутності підстав для застосування до відповідача адміністративного арешту коштів судам необхідно було встановити:
- факт наявності у відповідача податкового боргу в сумі, що зазначалась у позовній заяві;
- факт відсутності у відповідача майна, яке може бути використане для його погашення.
Тобто, встановленню підлягає факт наявності у відповідача непогашеної суми податкового боргу та відсутності у нього майна, яке може бути використане для його погашення, з підтвердженням відповідними доказами. Наявність таких факторів дає підстави для задоволення вимог контролюючого органу щодо накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться в банку в сумі, що не перевищує суму податкового боргу.
Суд зазначає, що під час розгляду даної справи судом встановлено факт наявності у відповідача непогашеного податкового боргу у сумі 60 782,07 грн.
Разом з тим, зі змісту позову суд вбачає, що позивач ніяким чином не обгрунтовує та не наводить підстав для застосування арешту на кошти та інші цінності, які знаходяться на відкритих рахунках у банках та в інших фінансових установах відповідача на суму податкового боргу. Обгрунтування даних позовних вимог зводиться до переліку норм Податкового кодексу України.
Також до позову податковим органом було надано лише фінансову звітність Благодійного фонду «Посульський край» станом 01.01.2020, в якому зазначено баланс підприємства станом на кінець 2019 року, при тому що вказаний податковий борг виник у відповідача протягом 2020 2021 років (а.с. 13). Будь якої фінансової звітності за результатами діяльності відповідача в 2020 році позивач не надав. Враховуючи зазначене суд не вважає надану позивачем фінансову звітність за 2019 рік належним та допустимим доказом для застосування арешту коштів та інших цінностей, які знаходяться на відкритих рахунках у банках та в інших фінансових установах відповідача.
Суд вважає, що в даному випадку ГУ ДПС у Сумській області не зазначило та не довело належними доказами наявність підстав застосування арешту коштів відповідача, передбачених Податковим кодексом України. Позивачем не було надано доказів, що ним було здійснено пошук всього майна відповідача та, що його балансова вартість є меншою суми податкового боргу.
А відтак суд доходить висновку, що позовні вимоги щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, які знаходяться на відкритих рахунках у банках та в інших фінансових установах відповідача на суму податкового боргу, є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Головного управління ДПС у Сумській області до Благодійного фонду "Посульський край" про стягнення податкового боргу та накладення арешту задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек