Справа № 540/2337/20
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2021 р.м. ОдесаСправа № 540/2337/20

Категорія: 112030500 Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.

Місце ухвалення: м. Херсон

Дата складання повного тексту: 30.11.2020 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради Херсонської області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради Херсонської області (далі УП та СЗН Новокаховської МР Херсонської області) про:

- визнання протиправною відмову УП та СЗН Новокаховської МР Херсонської області у встановленні позивачу статусу особи з інвалідністю внаслідок війни;

- зобов`язання УП та СЗН Новокаховської МР Херсонської області встановити ОСОБА_2 статус "особа з інвалідністю війни" та видати посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни встановленого зразка.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що у травні 2020 року звернувся до УП та СЗН Новокаховської МР Херсонської області із заявою про встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Втім, листом від 07 травня 2020 року №01-20/1797 відповідач відмовив ОСОБА_1 у задоволенні заяви та повідомив, що статус особи з інвалідністю внаслідок війни встановлюється особам, залученим до складу формувань Цивільної оборони, на підставі документів, які повинні містити інформацію про розпорядчий документ по лінії Цивільної оборони щодо залучення підприємств, установ (наказ чи розпорядження) до вказаного формування та розпорядчий документ по підприємству, установі щодо залучення осіб до складу зазначеного формування, усі відомості про роботу, яку виконував громадянин під час наслідків аварії на ЧАЕС, а також довідки МСЕК про групу інвалідності та причину захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Позивач вважає протиправною відмову відповідача у встановленні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, оскільки громадяни, які виконували роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони. При цьому, жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов`язковості видання розпорядчого документу про залучення кожної конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони. Згідно із п.9 ч.2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Таким чином, особи, які залучались до складу формувань Цивільної оборони, інвалідність яких пов`язана з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, мають право отримати статус "особа з інвалідністю внаслідок війни" з видачею відповідного посвідчення. Посилаючись на викладене, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та учасником ліквідації внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджуються відповідними посвідченнями. Статус особи з інвалідністю внаслідок війни розповсюджено на осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, на підставі Закону України "Про внесення змін до статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Для набуття статусу особи з інвалідністю внаслідок війни з підстав, встановлених п.9 ч.2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", необхідні такі умови: настання інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань Цивільної оборони. Надані документи дійсно підтверджують факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також настання інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з участю у ліквідації цих наслідків. Ці обставини свідчать про те, що на позивача як на особу, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи поширюються пільги, гарантії і компенсації, передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Втім, жодного належного документального підтвердження своєї безпосередньої участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме в складі формувань Цивільної оборони позивач не надав, натомість це є істотною обставиною. Тобто, за відсутності доказів, які б свідчили про залучення ОСОБА_1 до формувань Цивільної оборони для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у останнього немає жодних підстав для набуття статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, відповідно до п.9 ч.2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до УП та СЗН Новокаховської МР Херсонської області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов`язковості видання розпорядчого документу про залучення конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони.

Крім того, апелянт зазначає, що створення документів, на наявності яких наполягає відповідач, не залежить від його волі, оскільки він не є видавцем таких документів, у зв`язку з чим на нього не може бути покладений обов`язок доводити те, що від нього не залежить. Відповідач наполягаючи на тому, що документи, які підтверджують залучення його особисто до формувань Цивільної оборони у вигляді наказу чи розпорядження, повинен був надати суду такі документи або доводити відсутність його прізвища у таких документах, тобто обов`язок доказування покладається на суб`єкта владних повноважень. При цьому, ним надано належні докази в підтвердження участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме у складі формувань Цивільної оборони.

У відзиві УП та СЗН Новокаховської МР Херсонської області на апеляційну скаргу вказується, що в апеляційній скарзі не наведено достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції, а тому рішення є законним, обґрунтованим та не підлягає скасуванню.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до посвідчення від 26 листопада 2019 року серії НОМЕР_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорії 1 та має ІІ групу інвалідності.

Згідно з пенсійним посвідченням НОМЕР_2 ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності ІІ групи, як потерпілий від аварії на ЧАЕС.

Крім того, згідно з довідкою, виданою заступником оперативного штабу МОЗ СРСР, ОСОБА_1 дійсно приймав безпосередню участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Також, відповідно до пропуску Ф-1 від 23.11.20196 № 015038, на право в`їзду у закриту зону, ОСОБА_1 мав право пересуватися всюди, як представник Чорнобильської райсанепідемстанції.

Відповідно до наказу начальника громадської оборони м. Нова Каховка від 24 червня 2018 року №40, у зв`язку з відповідністю з планом заходів ГО та організаційними вказівками начальника громадської оборони міста від 05 червня 1985 року №138, 13-14 червня 1985 року здійснена штабне тренування разом зі штабом ГО області на тему: "Організація переведення ГО з мирного у воєнних стан та робота мережі спостереження та лабораторного контролю в умовах раптового нападу противника". У штабному тренуванні взяли участь 163 особи, в тому числі: медична служба та СЕС, служба енергетики та світломаскування та ГЕС, а також служби: охорони громадського порядку, торгівлі та харчування, санітарної обробки, оповіщення та зв`язку, автотранспорту.

Позивач надав суду копію посвідчення про відрядження №97, ОСОБА_1 , лікар з гігієни праці Новокаховської СЕС відряджений до м. Чорнобиль, Київської області на 30 днів з 23 жовтня 1986 року до 23 листопада 1986 року на підставі наказу від 22 жовтня 1986 року №45§4.

Крім того, відповідно до довідки, виданої заступником начальна оперативного штабу МОЗ СРСР, ОСОБА_1 лікар Новокаховської міськсанепідемстанції Херсонської області працював та проживав з 23 жовтня 1986 року до 28 листопада 1986 року в м. Чорнобилі Київської області в 30 км зоні Чорнобильської АЕС (у першій зоні небезпеки).

Діяльність позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у жовтні-листопаді 1986 року також підтверджується довідками-табелями на виплату заробітної плати залученого персоналу.

Відповідно до експертного висновку Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії від 04 жовтня 2001 року №339, захворювання ОСОБА_1 пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно з довідкою до Акту огляду МСЕК від 30 березня 2010 року Серії 2-18А3 №092871 ОСОБА_1 встановлена безстроково ІІ група інвалідності по захворюванню, пов`язаному з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

18 листопада 2019 року Управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Новокаховської міської ради надало відповідь №01-15/651 на звернення ОСОБА_1 , відповідно до якої Новокаховська міська санепідемстанція залучалася до виконання завдань з цивільної оборони міста, що підтверджується наказом начальника цивільної оборони м. Нова Каховка від 24 червня 1985 року №40.

Згідно з листом Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської ОДА від 12 лютого 2020 року №01.1-14/262, щодо залучення ОСОБА_1 до складу формувань ЦО, встановлено, що в архіві Департаменту під грифом "таємно", наявні розпорядження начальника Цивільної оборони Київської області з питань ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, видані починаючи з 26 квітня 1986 року. Зазначені розпорядчі документи начальника ЦО Київської області містять прямі вказівки щодо організації заходів Цивільної оборони, завдання з цього приводу всім службам Цивільної оборони Київської області, а також обласним організаціям та установам. При цьому, вони не містять відомостей щодо залучення до цих робіт конкретних підприємств та окремих громадян.

07 травня 2020 року УП та СЗН Новокаховської МР Херсонської області надало позивачу відповідь №01-20/1797, відповідно до якої ОСОБА_1 відмовлено у визначенні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, оскільки відповідно до роз`яснення Департаменту СЗН Херсонської ОДА та листа Мінсоцполітики України від 02 серпня 2021 року №736/014/91-12, статус особи з інвалідністю внаслідок війни встановлюється особам, залученим до складу формувань Цивільної оборони, на підставі документів, які повинні містити інформацію про розпорядчий документ по лінії ЦО щодо залучення підприємств, установ (наказ чи розпорядження) до вказаного формування та розпорядчий документ по підприємству, установі щодо залучення осіб до складу зазначеного формування, усі відомості про роботу, яку виконував громадян під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також довідки МСЕК про групу інвалідності та причину захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що доказів того, що ОСОБА_1 брав участь (будучи відрядженим до Чорнобильської СЕС) у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме в складі загону спецзахисту формувань Цивільної оборони, що знаходилися в структурі Міністерства оборони колишнього Союзу РСР, діяли за його статутом та підпорядковувалися військовому командуванню, позивач суду не надав.

Тобто, позивач не надав доказів залучення підприємства, на якому він працював так і власне його самого до формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Таким чином, суд першої інстанції вважає правомірним рішення відповідача про відмову позивачу у встановленні статусу інваліда війни у зв`язку із не наданням документів про місце роботи у період ліквідації аварії на ЧАЕС та залучення позивача до складу формувань Цивільної оборони.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ч.2 ст. 4, п.9 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", які регулюють спірні правовідносини.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно ч.2 ст. 4 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII (далі Закон №3551-XII) до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Згідно п.9 ст. 7 Закону № 3551-XII до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, обов`язковими умовами, за якими особу можна віднести до інвалідів війни згідно п.9 ст. 7 Закону №3551-XII є наявність у особи інвалідності, отриманої внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи та доказів залучення такої особи до складу формувань Цивільної оборони.

Положенням про Цивільну оборону СРСР, затвердженим постановою КПРС і Ради Міністрів СРСР від 18 березня 1976 року №1111, та Положенням про невоєнізовані формування ЦО СРСР, затвердженим наказом начальника ІДО СРСР від 06 червня 1975 року №90, формування ЦО, в тому числі і невоєнізовані, створювались для виконання заходів по ліквідації аварій, катастроф, стихійних лих, великих пожеж, та їх наслідків, а також при ліквідації аварій, катастроф, стихійних сил, великих пожеж, та їх наслідків, а також при застосуванні засобів масового ураження (у воєнний час), захисту і організації життєзабезпечення населення.

Однак, крім формувань Цивільної оборони, у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС брали участь інші формування, які створювались в іншому порядку ніж невоєнізовані формування цивільної оборони та направлялись у райони виконання робіт згідно розпорядження керівників відповідних органів, відомств, організацій, установ та підприємств.

Варто зазначити, що статус інвалідів війни розповсюджено на осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, на підставі Закону України "Про внесення змін до статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

З пояснювальної записки до проекту цього Закону вбачається, що до категорії осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, законодавець запропонував відносити вузьку категорію осіб (1300 чоловік), які з перших днів аварії разом з військовослужбовцями виконували роботи у 30-тикілометровій зоні найвищого радіоактивного забруднення у складі мобільних загонів спецзахисту формувань Цивільної оборони, що знаходилися в структурі Міністерства оборони колишнього Союзу РСР, діяли за його статутом та підпорядковувалися військовому командуванню.

Так, наявними в матеріалах справи документами, дійсно, підтверджується участь ОСОБА_1 в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та встановлення йому у зв`язку з цим групи інвалідності, що, у свою чергу є підставою для надання пільг та компенсацій, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що надані позивачем документи не підтверджують його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань Цивільної оборони, що є обов`язковою передумовою для встановлення статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення для даної категорії осіб, а тому підстави для поширення на позивача дії п.9 ст. 7 Закону №3551-XII відсутні.

За відсутності доказів, які б свідчили про залучення позивача до формувань Цивільної оборони для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС достатніх підстав для набуття статусу інваліда війни з підстав, встановлених п.9 ч.2 ст. 7 Закону №3551-ХІІ немає.

Відповідно ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 07 червня 2018 року у справі №377/797/17, від 10 травня 2018 року у справі №279/12162/15-а, від 20 грудня 2019 року, та від 19 січня 2021 року у справі №826/14467/18.

Верховний Суд висловив правову позицію, яка полягає в тому, що при вирішенні подібних спорів обставина щодо безпосередньої участі особи у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме в складі формувань Цивільної оборони є істотною, оскільки в протилежному випадку статус інваліда війни на підставі п.9 ч.2 ст. 7 Закону №3551-ХІІ поширюватиметься на всіх, хто належить до категорії осіб, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС і її наслідків, і відповідно мають статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС згідно пп.1 ч.1 ст. 9 Закону №796-ХІІ.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 30 липня 2021 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Лук`янчук О.В. Ступакова І.Г.