Справа № 280/3185/21
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 серпня 2021 року Справа № 280/3185/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови зарахування до страхового стажу роботи періоди роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Клязмінській «Пересувній механізованій колоні -7» у період з 28.05.1983 року по 05.10.1984, в Тресті «Запоріжпромбуд» у період з 12.11.1985 по 01.02.1988, в Державній установі «Кам`янська виправна колонія (№101)» у період з 28.12.1996 по 06.05.1997;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу роботи періоди роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Клязмінській «Пересувній механізованій колоні -7» у період з 28.05.1983 року по 05.10.1984, в Тресті «Запоріжпромбуд» у період з 12.11.1985 по 01.02.1988 в Державній установі «Кам`янська виправна колонія (№101)» у період з 28.12.1996 по 06.05.1997.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він 16.01.2021 року та 15.02.2021 звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про попередній розрахунок пенсії за віком. Листом №3057-2727/Є-02/8-0800/21 від 16.03.2021 за результатами розгляду встановлено, що страховий стаж, підтверджений документами, складає 28 років 5 місяців 17 днів. Додатково повідомлено, що до страхового стажу не враховано наступні періоди трудової діяльності: з 28.05.1983 по 05.10.1984, оскільки в записі про прийняття на роботу відсутня дата видання наказу про прийом; з 12.11.1985 по 01.02.198, оскільки в записі про прийняття на роботу є виправлення в даті та номеру наказу про прийом; з 28.12.1996 по 06.05.1997 року, оскільки відсутній запис про звільнення з роботи. Для розрахунку та призначення пенсії ОСОБА_1 надав оригінал та копію трудової книжки, лист №инф.720 від 09.02.2021 року з державного бюджетного установи Володимирьської області «Державний архів Володимирської області» про відсутність документів, архівну довідку №21-30/302 від 01.02.2021 року. На підтвердження наявного трудового стажу - Державна установа «Кам`янська виправна колонія (№101)» надала довідку №15 від 02.03.2021 щодо прийняття та звільнення з посади майстра цеху у період з 28.12.1996 по 07.05.1997 ; архівну довідку №131/222 від 29.03.2021 про період роботи позивача Клязмінській пересувної механізованої колони №7 з 31.05.1983 по 05.10.1984 та особову картку. Однак відповідач відмовив у зарахуванні до трудового стажу спірні періоди, через неможливість провести перевірку на підприємстві та архівній установі. Проте, позивач не погоджується з таким висновком відповідача та вважає що відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві або архівній установі, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення. Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей. Вважає, що відмова відповідача у призначенні пенсії з зарахуванням трудового стажу за спірний період порушує його конституційні права, свободи, інтереси та є протиправною. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 26.04.2021 адміністративний позов залишено без руху.

11.05.2021 позивачем усунено недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 17.05.2021 відкрито провадження та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Ухвлою від 17.05.2021 клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволено. ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії у справі №280/3185/21.

Відповідач у поданому до суду 02.06.2021 відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень послався на те, що у відповідача відсутні підстави для зарахування спірних періодів роботи до страхового стажу позивача. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач у відповіді на відзив від 07.06.2021 просить відзив відповідача відхилити, а його позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.01.2021 та 15.02.2021 звернувся до відповідача з заявою про попередній розрахунок пенсії за віком.

З листа 3057-2727/Є-02/8-0800/21 від 16.03.2021 вбачається, що за результатами розгляду встановлено, що страховий стаж, підтверджений документами, складає 28 років 5 місяців 17 днів. Додатково повідомлено, що до страхового стажу не враховано наступні періоди трудової діяльності: з 28.05.1983 по 05.10.1984 оскільки в записі про прийняття на роботу відсутня дата видання наказу про прийом; з 12.11.1985 по 01.02.1988, оскільки в записі про прийняття на роботу є виправлення в даті та номеру наказу про прийом; з 28.12.1996 по 06.05.1997, оскільки відсутній запис про звільнення з роботи.

З архівної довідки №21-30/302 від 01.02.2021 та листа №инф.720 від 09.02.2021 з державної бюджетної установи Володимирьської області «Державний архів Володимирської області» вбачається що документи Клязмінської ПМЕ-7 об`єднання «Володимирмеліорація» у них відсутні.

Відповідно довідки №15 від 02.03.2021 Державна установа «Кам`янська виправна колонія (№101)» позивача прийнято та звільнено з посади майстра цеху у період з 28.12.1996 по 07.05.1997 .

Згідно архівної довідки №131/222 від 29.03.2021 року про період роботи позивача Клязмінській пересувної механізованої колони №7 з 31.05.1983 по 05.10.1984 підтверджується його особовою карткою.

З комсомольського квитка № НОМЕР_1 та облікової картки члена ВЛКСМ вбачається, що ОСОБА_1 працював на посаді техніка Клязьмінської ПМК, інженером технологом заводу Воровського та майстром ПО «Холодмаш», отримував заробітну плату та сплачував членські внески.

Відповідно трудової книжки НОМЕР_2 підтверджується наявний трудовий стаж позивача за спірні періоди запис під №2 від 28.05.1983 про прийняття на роботу та запис №4 від 05.10.1984 про звільнення; запис під №9 від 12.11.1985 про прийняття на роботу та запис під №10 від 01.02.1988 року про звільнення; запис під №18 від 28.12.1996 року про прийняття на роботу та запис під №19 від 07.05.1997 про звільнення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що позивачу призначено пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд зазначає, що Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (далі Закон №1058).

Відповідно до статті 1 Закону №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно ч.1 ст.40 Закону №1058, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до абзацу 5 частини 1 статті 40 Закону №1058, заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Суд зазначає, що Постанова правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1), затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок №22-1).

Відповідно до підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Згідно положень пункту 2.10 Порядку №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Відповідно до підпункту 3 пункту 4.2 Порядку №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з п.20 Постанови КМУ №637 від 12.08.1993р. «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній». Вказаною постановою визначено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

У разі ліквідації підприємства, організації стаж на пільгових умовах підтверджується комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, що визначено Постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006р. №18-1.

Відповідно ст.12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» передбачено, право на пенсію за віком мають:

чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років;

жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно ч.1 ст.19 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком призначаються в розмірі 55 процентів заробітку (стаття 64), але не нижче мінімального розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії.

Статтею 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» визначено - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74р. №162, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993р. №58 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці та соцполітики №259/34/5 від 08.06.2001 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Відповідно до п.п. 1,3 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 N 18-1, цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).

Відповідно до п. 18 Порядку, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Відповідно до абз. 1, 3 п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1, передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності); видає пам`ятку пенсіонеру.

Суд вважає, що відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві або архівній установі, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення. Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зарахування до страхового стажу роботи періоди роботи ОСОБА_1 в Клязмінській «Пересувній механізованій колоні -7» у період з 28.05.1983 по 05.10.1984, в Тресті «Запоріжпромбуд» у період з 12.11.1985 по 01.02.1988, в Державній установі «Кам`янська виправна колонія (№101)» у період з 28.12.1996 по 06.05.1997.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу роботи періоди роботи ОСОБА_1 , в Клязмінській «Пересувній механізованій колоні -7» у період з 28.05.1983 по 05.10.1984, в Тресті «Запоріжпромбуд» у період з 12.11.1985 по 01.02.1988 року, в Державній установі «Кам`янська виправна колонія (№101)» у період з 28.12.1996 по 06.05.1997 .

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В.Стрельнікова