Справа № 240/22063/20
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/22063/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Єфіменко Ольга Володимирівна

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

29 липня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій від 15 грудня 2020 року №000/1786/0901 на суму 17000 грн.

2. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що оскаржуване рішення є протиправним, оскільки роздрібну торгівлю алкогольними напоями вона здійснювала на підставі ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями терміном дії «з 22.06.2019 до 22.06.2020». Посилаючись на ст.ст. 253, 254 Цивільного кодексу України, вважає, що строк дії зазначеної ліцензії становить до 22.06.2020 включно, тобто позивач правомірно здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями 22.06.2020 - в останній день строку дії ліцензії.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

3.1. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення про застосування до ОСОБА_2 штрафних санкцій від 15 грудня 2020 року №000/1786/0901 на суму 17000 грн.

3.2. Стягнуто на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Головне управління ДПС у Житомирській області / надалі- апелянт/, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

8. Апелянт вказує, що позивачем було придбано ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями терміном дії «з 22.06.2019 до 22.06.2020». Проведеною фактичною перевіркою діяльності ФОП ОСОБА_3 господарського об`єкту за адресою: Житомирська обл., Коростишівський район, с. Кмитів, встановлено факт реалізації алкогольних напоїв 22.06.2020 без наявності ліцензії, що є порушенням вимог статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" №481/95-BP від 19 грудня 1995 року (далі - Закон №481/95). У зв`язку із виявленими порушеннями чинного законодавства контролюючим органом правомірно застосовано до позивача, фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн на підставі частини другої статті 17 Закону №481/95.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

9. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , зареєстрована як суб`єкт господарювання 17.04.2013, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців (а.с.12).

10. Відповідно до рішення Дарницького районного суду м.Києва у справі 753/11408/20 від 15.09.2020 у зв`язку із розірванням шлюбу ОСОБА_3 відновила дошлюбне прізвище ОСОБА_4 (а.с.13-14).

11. 18.11.2020 ГУ ДФС у Житомирській області провело фактичну перевірку ФОП ОСОБА_5 на місці торгівлі у кафе, яке знаходиться за адресою Коростишівський р-н, с. Кмитів, автодорога Київ-Чоп, 119 км+250 км, на яке видано ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями реєстраційний номер 1901605, терміном дії «з 22.06.2019 до 22.06.2020» (а.с.15).

12. За результатами вказаної перевірки складено акт №1172/09/ від 27.11.2020 (а.с.19-20).

13. Відповідно до вказаного акту під час перевірки посадовими особами органу ДПС встановлено факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії 22 червня 2020 року, що є порушенням вимог статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

14. На підставі вказаного акту перевірки заступником начальника ГУ ДПС у Житомирській області прийняте рішення від 15 грудня 2020 року №000/1786/0901, яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну у розмірі 17 000 грн.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

15. Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вказує, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки роздрібну торгівлю алкогольними напоями вона здійснював на підставі ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями терміном дії з 22.06.2019 року до 22.01.2020 року, а тому твердження податкового органу про те, що в останній день дії ліцензії, а саме 22.06.2020 року, вона здійснювала продаж алкогольних напоїв є неправомірним. Також позивач зазначила, що відповідно правил обрахунку строків, встановлених статтею 254 Цивільного кодексу України, строк дії зазначеної ліцензії становить з 22.06.2019 року до 22.06.2020 року включно, тобто вона правомірно здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями 22.06.2020 року, а саме в останній день строку дії ліцензії.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

16. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

17. Пунктом 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

18. Згідно з п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

19. Відповідно до п. 80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

20. Підпунктом 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності такої підстави: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

21. Отже, наведена норма дозволяє проведення фактичної перевірки на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів ст. 16 Закону № 481/95-ВР покладені на відповідача.

22. Пунктом 80.7 ст. 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

23. За правилом пункту 80.5 статті 80 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

24. Так, відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

25. Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

26. При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції), такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

27. Як убачається з матеріалів справи, апелянтом проведено фактичну перевірку з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та/або пального, за результатами якої складено акт від 27.11.2020 року. Вказаним актом зафіксовано порушення ст. 15 Закону № 481/95-ВР.

28. Так, відповідно до ст. 15 Закону № 481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій. Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в податковому органі, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).

29. Отже, суб`єкт господарювання, маючи на меті здійснювати роздрібний продаж алкогольних та/або тютюнових виробів, зобов`язаний отримати відповідні ліцензії, які оформлюються на спеціальних бланках та повинні містити необхідні відомості, зокрема, термін дії.

30. При цьому, ані Закон № 481/95-ВР, ані прийняті на його реалізацію підзаконні нормативно-правові акти не визначають порядок обчислення строку дії ліцензії.

31. Відповідно до ч. 6 ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

32. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що застосуванню підлягають визначення, наведені у главі 18 Розділу V Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

33. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

34. Згідно зі ст. 252 цього Кодексу, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

35. Статтею 253 ЦК України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

36. Відповідно до ст. 254 ЦК України строк, визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

37. Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції (ч. 1 ст. 255 ЦК України).

38. Отже законодавець у ЦК України виокремлює поняття «строк» і «термін», які не є тотожними.

39. Водночас, видані на виконання вимог Закону № 481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, передбачають саме «термін дії ліцензії», який відповідно до ч. 2 ст. 252 ЦК України визначається календарною датою, що має неминуче настати.

40. Аналіз наведених правових норм цивільного законодавства дає підстави для висновку, що термін дії дозвільного документу, протягом якого суб`єкт може провадити відповідну господарську діяльність, спливає о 23:59 годині останнього дня відповідного місяця та року, який визначений у ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

41. Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 отримала ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольним напоями реєстраційний № 1901605, з терміном дії з 22.06.2019 року до 22.06.2020 року.

42. Отже, строк дії цієї ліцензії був чітко встановлений уповноваженим органом шляхом визначення конкретного календарного дня її початку та закінчення.

43. При цьому дата закінчення поєднана з прийменником «до», у зв`язку з чим така прийменникова конструкція в українській мові прямо вказує на зазначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь.

44. Згідно з частиною першою статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.

45. За змістом ст. 2 цієї Конвенції термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «dies ad quem» означає день, у який цей строк спливає.

46. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Конвенції якщо строк обчислено у місяцях або роках, день dies ad quem є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає dies a quo, або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.

47. В даному випадку прийменник «до» поряд із визначеною датою 22.06.2020 року, стосується визначення саме терміну ліцензії. До того ж, прийменник «до» в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності або необхідності здійснити певну дію у розумінні «включно».

48. З урахуванням наведеного граматичного аналізу вжиття в ліцензії її кінцевої дати дії «до 22.01.2020 року» та положень Конвенції, колегія суддів дійшла до висновку, що позивачем не було допущено порушення вимог Закону № 481/95-ВР під час здійснення роздрібного продажу алкогольними напоями в останній день чинності ліцензій - 22.01.2020 року.

49. Аналогічний висновок щодо застосування норм права сформовано Верховним Судом у постанові від 07.02.2019 року у справі № 803/630/17, який є обов`язковим для врахування судом в силу ч. 5 ст. 242 КАС України.

50. Враховуючи викладене, твердження апелянта стосовно того, що суб`єктом господарювання операції з реалізації алкогольних напоїв вчинені без ліцензії ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

51. Відповідно до вимог ст. 17 Закону № 481/95-ВР, до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

52. Отже, застосування до особи фінансових санкцій за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензій, прямо пов`язане із встановленням факту продажу такого підакцизного товару, виходячи з визначення поняття роздрібної торгівлі.

53. Враховуючи відсутність факту здійснення позивачем реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів 22.06.2020 року без наявності ліцензії, судова колегія дійшла висновку про те, що відсутні підстави для застосування до позивача штрафних санкцій, визначених Законом № 481/95-ВР.

54. Так, наведені апелянтом аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що підтверджують порушення позивачем вимоги податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на податковий орган.

55. Таким чином, судова колегія вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 15.12.2020 № 000/1786/0901 прийняте ГУ ДПС у Житомирській області без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, тобто необґрунтовано, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

56. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

57. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

58. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

59. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

60. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.