Справа № 120/5162/21-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2021-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 липня 2021 р. Справа № 120/5162/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) заяву представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

24.05.2021 до суду надійшла позовна заява за підписом адвоката Дроненка Ю.В., подана від імені та в інтересах ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на запит позивачки на отримання публічної інформації від 12.05.2021 та зобов`язання відповідача надати відповідь на зазначений запит відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 12.05.2021 представник позивачки Дроненко Ю.В. від імені позивачки ОСОБА_1 надіслав відповідачу запит про отримання публічної інформації, до якої на підтвердження своїх повноважень як представника додав копію нотаріальної довіреності від 10.03.2021.

20.05.2021 позивачка отримала лист від 18.05.2021 за № К-01-77071/1-00-10, у якому відповідач повідомив, що за результатами розгляд запиту прийнято рішення про відмову у наданні інформації з підстав недотримання вимог до запиту на інформацію: додана до запиту копія довіреності засвідчена з порушенням встановленого законом порядку, а тому повноваження на представництво відсутнє.

Позивачка зазначає, що перелік підстав для відмови у задоволенні запиту на інформацію закріплений ч. 1 ст. 22 Закону № 2939-VІ і відмова відповідача не відповідає цій нормі.

Таким чином, позивачка вважає бездіяльність відповідача протиправною, а тому за захистом своїх прав звертається до суду.

Водночас за результатами розгляду справи позивачка просить вирішити питання про відшкодування їй витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на сплату судового збору в розмірі 908,00 грн та витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 3990,00 грн.

Ухвалою суду від 27.05.2021 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Крім того, приймаючи до розгляду позовну заяву позивачки за підписом адвоката Дроненка Ю.В., суд дійшов висновку, що додані до позовної заяви документи, а саме ордер серії АВ № 1014298 та договір про надання правничої допомоги в адміністративній справі від 20.05.2021 підтверджують повноваження адвоката як представника позивачки, в тому числі його право на подання до суду позовної заяви.

16.06.2021 поштою надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначає, що згідно зі ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин (ст. 245 ЦК України). Нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують довіреність, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами (ст. 58 Закону України "Про нотаріат").

Відповідач звертає увагу, що всупереч наведеним нормам, копія долученої до запиту довіреності на представництво інтересів позивачки посвідчена самим представником, а відтак не є належним документом, що підтверджує його повноваження на вчинення дій від імені довірителя. Окрім того, ОСОБА_1 своєю довіреністю уповноважила Дроненка Ю. В. замовляти та одержувати документи, в тому числі дублікати документів, які встановлюють та/або підтверджують її право власності на будь-які об`єкти нерухомого майна. Втім, ОСОБА_2 , діючи від імені ОСОБА_1 , запитував інформацію щодо укладеного договору сервітуту між його довірителем та Вінницькою міською радою. А оскільки сервітут це право обмеженого користування чужим майном, на думку відповідача, представник позивачки вийшов за межі наданих йому повноважень.

Відтак відповідач вважає, що Вінницька міська рада правомірно відмовила у наданні запитуваної інформації.

Крім того, відповідач заперечує заявлений позивачкою розмір витрат на правничу допомогу та зазначає, що такі витрати істотно завищені та не відповідають часу, що був затрачений адвокатом на складання однотипної позовної заяви. Також, оскільки позов ОСОБА_1 немайнового характеру, задоволення або відмова у його задоволенні жодним чином не впливає на репутацію позивачки. На думку відповідача, звернення позивачки (особисто або через представника) до Вінницької міської ради з належним чином оформленим запитом про надання публічної інформації значно зменшило б її витрати, ніж звернення до суду з відповідною позовною заявою.

Разом з відзивом на позовну заяву відповідач також подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 2 ч.1 ст. 240 КАС України, у зв`язку з тим, що ордер, який міститься в матеріалах справи, належним чином не посвідчує повноваження адвоката Дроненка Ю.В.

Клопотання обґрунтовується тим, що відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги (нова редакція), затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41 (далі Положення), ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положення.

Пунктом 12 Положення передбачено перелік обов`язкових реквізитів ордера, а саме: серія, порядковий номер ордера; прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога; посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; назва органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01.01.2013 року радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане; ким ордер виданий (назву організаційної форми): адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально (із зазначенням адреси робочого місця); адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (повне найменування адвокатського бюро/адвокатського об`єднання та його місцезнаходження); адреса робочого місця адвоката, якщо вона відрізняється від адреси місцезнаходження адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, яке видає ордер.

Відповідач зазначає, що ордер серії АВ № 1014298 виданий з порушенням вимог Положення, оскільки в ньому відсутнє повне найменування адвокатського бюро, яке видало ордер та адресу робочого місця адвоката (адреса робочого місця адвоката відрізняється від адреси місцезнаходження адвокатського бюро). При цьому відповідач конкретизує відповідні порушення:

1) повне найменування адвокатського бюро "Адвокатське бюро "Дроненко і партнери", тоджі як в ордері зазначено "Дроненко і партнери", що не відповідає ні повному, ні скороченому найменуванню адвокатського бюро;

2) в договорі про надання правничої допомоги фактичною адресою робочого місця адвоката Дроненка Ю.В. зазначено "м. Вінниця, вул. С. Петлюри, 19, оф. 7", що відрізняється від місцезнаходження адвокатського бюро.

Вирішуючи клопотання відповідача, суд зазначає, що допущені при оформленні ордеру серії АВ № 1014298 недоліки, на які звертає увагу відповідач, дійсно мають місце, однак за своєю суттю вони є формальними та не свідчать про порушення вимог Положення.

Такі недоліки оцінюються судом в сукупності з іншими матеріалами справи, зокрема договором про надання правової допомоги та актом наданих послуг до цього договору, і їх наявність не перешкоджає правильному розумінню змісту викладених у відповідному ордері відомостей та не може бути достатньою правовою підставою для відмови у його прийнятті.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Отже, для прийняття відповідного рішення суд повинен достовірно встановити, що позовну заяву не підписано або від імені позивача підписано особою, яка не має на це права.

Разом з тим доводи відповідача, наведені у заявленому клопотанні, не свідчать про недійсність ордера про надання правничої (правової) допомоги серії АВ № 1014298 від 24.05.2021 та не дають підстав для висновку, що адвокат Дроненко Ю.В. підписав позовну заяву від імені позивачки ОСОБА_1 без відповідних повноважень.

Відтак у задоволенні клопотання представника Вінницької міської ради про залишення позовної заяви без розгляду належить відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Суд звертає увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Однак такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких полягає в тому, щоб не допустити судовий процес у безладний рух.

Проте не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя має бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини від 16 грудня 1992 року у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції").

В рішеннях від 13 січня 2000 року у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та від 28 жовтня 1998 року у справі "Перес де Есколано Каваніллес проти Іспанії" Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог, що є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 57, 59, 166, 240, 248, 256, 294 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача про про залишення без розгляду позовної заяви в адміністративній справі № 120/5162/21-а за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Сало Павло Ігорович