Справа № 320/425/21
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 липня 2021 року

м. Київ

справа № 320/425/21

адміністративне провадження № К/9901/25839/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В. перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання протиправними та скасування висновку, наказів поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, у якому просила:

визнати протиправним та скасувати висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності керівників територіальних органів Держпродспоживслужби у 2020 році, який затверджено наказом голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 09 грудня 2020 року №420-к, у частині оцінювання результатів службової діяльності начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області;

визнати протиправним та скасувати наказ голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 09.12.2020 №420-к "Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності керівників територіальних органів Держпродспоживслужби" у частині затвердження оцінювання результатів службової діяльності начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області ОСОБА_1 у 2020 році;

визнати протиправним та скасувати наказ голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 10 грудня 2020 року №422-к "Про звільнення ОСОБА_1 ";

визнати протиправним та скасувати наказ голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 23 лютого 2021 року №96-к "Про внесення змін до наказу від 10 грудня 2020 року №422-к";

поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області з 11 грудня 2020 року;

стягнути з Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, який у період з 11 грудня 2020 року по 06 січня 2021 року становить 29257,12 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності керівників територіальних органів Держпродспоживслужби у 2020 році, який затверджено наказом голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 09 грудня 2020 року №420-к, у частині оцінювання результатів службової діяльності начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 09 грудня 2020 року №420-к "Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності керівників територіальних органів Держпродспоживслужби" у частині затвердження оцінювання результатів службової діяльності начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області ОСОБА_1 у 2020 році.

Визнано протиправним та скасовано наказ голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 10 грудня 2020 року №422-к "Про звільнення ОСОБА_1 ".

Визнано протиправним та скасовано наказ голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 23 лютого 2021 року №96-к "Про внесення змін до наказу від 10 грудня 2020 року №422-к".

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області з 29 грудня 2020 року.

Стягнуто з Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 115716,01 грн, з якого підлягають відрахуванню обов`язкові податки та збори і допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області з 29 грудня 2020 року та в частині стягнення з Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, з вирахуванням обов`язкових податків та зборів.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2021 року скасовано рішення суду першої інстанції. У задоволенні позову відмовлено.

14 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2021 року. Скаржник просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за поданою касаційною скаргою, Верховний Суд виходить із такого.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і стаття 13 КАС України.

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у скарзі не зазначено передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отже, враховуючи те, що скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання протиправними та скасування висновку, наказів поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Кашпур