Справа № 280/3086/20
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року

м. Київ

справа № 280/3086/20

адміністративне провадження № К/9901/31966/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Жука А.В.,

суддів: Калашнікової О.В., Мартинюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»

про визнання протиправними та скасування постанов,

провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.06.2020 (головуючий суддя - Семененко М.О.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23.10.2020 (головуючий суддя - Юрко І.В., судді - Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.)

ВСТАНОВИВ:

І. Історія справи

Короткий зміст позовних вимог та заперечень

1. У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», у якому просила суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 09.04.2020 у виконавчому провадженні №61764838 про відкриття виконавчого провадження;

- визнати протиправною та скасувати постанову №61764938 від 09.04.2020 про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку, відкритому в АТ Комерційний банк Приватбанк, номер карти НОМЕР_1 , в Енергодарському відділенні Запорізького РУ ПриватБанку для зарахування заробітної плати.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем при прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадження порушено вимоги ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки позивач зареєстрована та проживає у місті Енергодарі Запорізької області, майна у місті Києві не має. Вказувала, що в межах вказаного виконавчого провадження відповідачем винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти на всіх рахунках позивача, в тому числі на рахунку для перерахування заробітної плати, що є протиправним.

3. У відзиві на позов відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що у виконавчому написі нотаріуса та у заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження було вказано місце проживання боржника: АДРЕСА_1 . Відповідач зазначав, що чинною редакцією Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено проведення виконавчих дій, спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження, а тому вважав, що постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена ним правомірно. Крім того, вказував, що жодних документів з повідомленням про те, що на кошти, які знаходяться на рахунках боржника, заборонено звертати стягнення, на його адресу не надходило.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

4. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.06.2020, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.10.2020, позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича про відкриття виконавчого провадження №61764938 від 09.04.2020.

Визнано протиправною та скасовано постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича про арешт коштів боржника ВП №61764938 від 09.04.2020.

5. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що матеріали справи, в тому числі заява стягувача про примусове виконання рішення, не містять доказів, які б підтверджували фактичне проживання боржника за вказаною адресою у місті Києві. Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 11.11.1990 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та зроблено висновок про відсутність правових підстав для винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження у відповідача, діяльність якого обмежується виконавчим округом міста Києва.

6. Щодо постанови про арешт коштів боржника, суд першої інстанції зазначив, що визнання протиправною та скасування в судовому порядку постанови про відкриття виконавчого провадження є першочерговою та самостійною підставою для скасування постанови про арешт коштів боржника

7. Суд апеляційної інстанції підтримав вказані висновки та також зазначив, що у виконавчому документі вказано місце реєстрації позивача у місті Енергодарі Запорізької області, про що було відомо відповідачу на час прийняття заяви про примусове виконання рішення, а отже подані до примусового виконання матеріали не містять підтвердженої інформації про місце проживання боржника у місті Києві, а зареєстрована адреса проживання боржника свідчить про те, що виконавчий документ пред`явлений не за місцем виконання рішення. Крім того, апеляційним судом зроблено висновок про те, що саме лише зазначення у виконавчому документі інформації про проживання боржника у місті Києві без відповідного підтвердження не може слугувати достатньою підставою для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього виконавчого документу не за місцем виконання.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї

8. У листопаді 2020 року Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Запорізького окружного адміністративного о суду від 19.06.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23.10.2020.

9. У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати зазначені судові рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог

10. Касаційна скарга мотивована відсутністю правового висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» в контексті відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження за місцем проживання/перебування боржника, вказаному у виконавчому документі та/або заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження.

11. Відповідач вказує, що суди попередніх інстанцій ототожнили поняття «місце реєстрації» та «місце проживання», та такий висновок виключає можливість проживання боржника за іншою адресою, окрім адреси реєстрації що, на думку скаржника, унеможливлює застосування в повному обсязі приписів ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження». Скаржник зазначає, що виконавчим документом, а саме виконавчим написом нотаріуса, встановлено, що фактичне місце проживання боржника - місто Київ, тобто знаходиться в межах виконавчого округу відповідача, а тому у нього не було підстав для повернення виконавчого документа у зв`язку з пред`явленням не за місцем виконання. При цьому відповідач посилається на те, що чинним законодавством не встановлено обов`язку для приватного виконавця перевіряти місце перебування боржника, яке вказано у виконавчому написі нотаріуса.

12. Крім того, відповідач вважає, що адреса, яка зазначена в паспорті боржника, не є підтвердженням того, що ОСОБА_1 проживала на день відкриття виконавчого провадження саме у Запорізькій області.

13. Відзиву на касаційну скаргу у встановлений судом строк від учасників справи не подано, що у відповідності до ч. 4 ст. 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Рух адміністративної справи в суді касаційної інстанції

14. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2020 для розгляду справи №280/3086/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Жук А.В., судді: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.

15. Ухвалою Верховного Суду від 05.01.2021 відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою на підставі п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України, встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

16. 02 липня 2021 року від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, мотивоване наявністю підстав, визначених п. 5 ч. 2 ст. 236 КАС України.

17. Ухвалою Верховного Суду від 19.07.2021 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

18. Ухвалою Верховного Суду від 27.07.2021 адміністративну справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

19. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 27.07.2021 призначено повторний автоматизований розподіл справи №280/3086/20, у зв`язку з наданням днів відпочинку судді Мельник-Томенко Ж.М.

20. Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 27.07.2021 визначено новий склад суду: головуючий суддя - Жук А.В., судді - Мартинюк Н.М., Калашнікова О.В.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи

21. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 25.02.2020 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Д.І. вчинено виконавчий напис, зареєстрований за №694 про звернення стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 31 649,31 грн.

22. 08 квітня 2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» подало до Приватного виконавця Клименка Р.В. заяву про примусове виконання рішення, в якій просило:

- відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Д.І. за №694 від 25.02.2020 про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 31 649,31 грн.;

- накласти арешт на все рухоме майно, грошові кошти на банківських рахунках боржника в межах суми заборгованості;

- у випадку встановлення доходу боржника, яким є ОСОБА_1 , звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на його майно та без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника.

У якості додатку до заяви про примусове виконання рішення зазначені платіжне доручення про сплату авансового внеску, оригінал виконавчого напису та копія довіреності представника стягувача.

23. У виконавчому написі нотаріуса від 25.02.2020 №694 та у заяві ТОВ «Вердикт Капітал» про примусове виконання рішення від 08.04.2020 адресу місця реєстрації боржника визначено: АДРЕСА_2 , фактичне проживання боржника зазначено: АДРЕСА_1 .

24. Відповідно до інформації з відкритих джерел - Єдиного реєстру приватних виконавців України, розміщеного на сайті https://erpv.minjust.gov.ua, виконавчим округом Приватного виконавця Клименка Р.В. визначено місто Київ.

25. Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 11.11.1990 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , зокрема місце реєстрації зазначено в її паспорті. При цьому у Заяві про надання Кредиту «Кредитна картка» (Кредитний договір) №10/0862/820371717 від 23.11.2017, на підставі якої вчинено виконавчий напис нотаріуса, відсутня інформація про жодну іншу адресу реєстрації та/або проживання позивача, окрім адреси у місті Енегодарі Запорізької області.

26. 09 квітня 2020 року Приватний виконавець Клименко Р.В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №61764938 з примусового виконання виконавчого напису №694, виданого 25.02.2020.

27. В межах вказаного виконавчого провадження відповідач 09.04.2020 виніс постанову про арешт коштів боржника, якою наклав арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться, на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 35 114,24 грн.

III. Застосування норм права, оцінка доказів та висновки за результатами розгляду касаційної скарги

28. За приписами ч. 1 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

29. Оцінюючи обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

30. Приймаючи рішення про задоволення позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що матеріали справи, в тому числі заява стягувача про примусове виконання рішення, не містять доказів, які б підтверджували фактичне проживання боржника за вказаною адресою у місті Києві, а саме лише зазначення у виконавчому документі інформації про проживання боржника у місті Києві без відповідного підтвердження не може слугувати достатньою підставою для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього виконавчого документу не за місцем виконання.

31. Підставою для відкриття касаційного оскарження відповідач зазначив відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» в контексті відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження за місцем проживання/перебування боржника, вказаному у виконавчому документі та/або заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження.

32. За змістом частини 2 зазначеної статті приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

33. У касаційній скарзі відповідач вважає, що адресою, яка має враховуватися виконавцем при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження, є адреса, зазначена у виконавчому документі, і чинне законодавство не зобов`язує виконавця піддавати перевірці відомості, що містяться у виконавчому документі (у цій справі - у виконавчому написі нотаріуса).

34. Разом з тим, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №380/7750/20, сама лише вказівка на місце проживання, яке не має жодного взаємозв`язку з особою боржника, не може вважатися достатньою підставою для прийняття виконавчого документа приватним виконавцем, територіальний округ якого охоплює місце виконання, визначеного за цією адресою. Хоча приватний виконавець не має обов`язку перевіряти вірогідність відомостей, які зазначено у виконавчому документі, водночас приватний виконавець повинен здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб, не принижувати їхню гідність, повинен дотримуватися принципів верховенства права, законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності. Закріплені у статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» засади діяльності, зокрема, приватного виконавця вимагають діяти добросовісно, що, окрім іншого, вимагає від нього більш вдумливого і ретельно виваженого підходу до виконання своїх професійних обов`язків.

35. У вказаній постанові Суд дійшов висновку про те, що визначення місця виконання виконавчого документа щодо позивача (як фізичної особи-боржника) має відбуватися за зареєстрованим місцем проживання боржника. Будь-яка інша адреса місця проживання чи відомості про місце перебування особи-боржника можуть слугувати додатковою інформацією і сприяти примусовому виконанню рішення, але не використовуватися як юридичний факт, з яким Закон України «Про виконавче провадження» пов`язує місце виконання рішення, а з ним і виконавчий округ приватного виконавця.

36. Колегія суддів зауважує, що вказаний висновок був сформований Верховним Судом після прийняття рішення судом апеляційної інстанції, а тому погоджується з доводами скаржника про необхідність відкриття касаційного провадження саме на підставі п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України. Разом з тим, Суд зазначає, що вказана правова позиція, викладена у подібних правовідносинах, має бути врахована під час вирішення цієї справи в порядку касаційного перегляду справи.

37. Також, вищезазначена правова позиція була підтримана Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 15.07.2021 у справі №380/9335/20.

38. За змістом вказаної постанови, Верховним Судом було сформовано низку правових висновків, які колегія суддів також враховує під час касаційного перегляду справи:

- приватний виконавець є особою, уповноваженою державою на примусове виконання рішень, тобто є суб`єктом владних повноважень, на дії якого поширюються вимоги, встановлені статтею 2 КАС України;

- факт реєстрації особою свого місця проживання безумовно свідчить про те, що особа обрала певну адресу місцем свого проживання. Законом не заборонено особі мати декілька місць проживання, але у будь-якому випадку адреса, зареєстрована особою у встановленому порядку, виходячи з положень частини десятої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є офіційною адресою, а отже, особа правомірно очікує, що за цією адресою з нею буде вестися офіційне листування, а також вчинятимуться й інші юридичні дії, що пов`язані з місцем її проживання;

- частина друга статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» пов`язує місце виконання рішення приватним виконавцем з фактичним місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходженням боржника - юридичної особи, а не з адресою, зазначеною у виконавчому документі, як це, наприклад, закріплено у частині першій статті 28 Закону України «Про виконавче провадження»;

- незареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, в силу відсутності в нього офіційного характеру, має бути повідомлено самою особою (що відповідатиме принципу вільного вибору місця проживання, встановленому Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні») або підтверджено належним чином з урахуванням принципу офіційного з`ясування обставин, оскільки просте зазначення будь-якої адреси без перевірки відповідних обставин не робить цю адресу саме адресою місця проживання особи у розумінні вказаного Закону;

- виконавець має реальну можливість перевірити місце знаходження боржника шляхом перевірки необхідної інформації у Єдиному демографічному реєстрі або шляхом запиту до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи. Такі дії відповідатимуть вимогам частини другої статті 2 КАС України, яких приватний виконавець має дотримуватись;

- відсутність прямого обов`язку приватного виконавця перевіряти адресу проживання боржника не спростовує необхідності дотримання ним принципів верховенства права; законності; незалежності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; диспозитивності; гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, які визначені частиною першою статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та кореспондуються з положеннями частини другої статті 2 КАС України, на відповідність яким суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень;

- нез`ясування адреси проживання боржника може мати наслідком порушення прав боржника, що виражатиметься у штучному створенні перешкод для вчинення боржником дій, зазначених у статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» (ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій тощо). Верховний Суд наголосив, що відсутність прямої вказівки в Законі України «Про виконавче провадження» на обов`язок виконавця перевіряти місце проживання боржника не повинна слугувати інструментом ймовірних порушень прав боржника з боку виконавця - суб`єкта владних повноважень.

39. Судами попередніх інстанцій встановлено, що приватним виконавцем не здійснювалася перевірка місця проживання боржника, матеріали справи не містять підтвердження того, що ОСОБА_1 на дату відкриття виконавчого провадження проживала за адресою: АДРЕСА_1 , а тому Верховний Суд вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та правомірно скасували постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича про відкриття виконавчого провадження №61764938 від 09.04.2020, при цьому скасування постанови про відкриття виконавчого провадження тягне за собою скасування і постанови про арешт коштів боржника, винесеної в межах цього виконавчого провадження. Оскаржувані судові рішення прийняті у відповідності до висновків, викладених Верховним Судом у постановах від 31.03.2021 у справі 380/7750/20 та від 15.07.2021 у справі №380/9335/20, отже підстави для їх скасування відсутні.

40. Стосовно доводів касаційної скарги про те, що наявність зареєстрованого місця проживання боржника не є підтвердженням того, що особа на день відкриття виконавчого провадження проживає саме за зареєстрованою адресою, касаційний суд зауважує, що у випадку, якщо особа не повідомила іншого, саме цю адресу, з урахуванням приписів частини десятої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», необхідно враховувати під час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження відповідно до вимог ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

41. Згідно зі ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

42. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

43. З огляду на результат касаційного перегляду справи перерозподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича залишити без задоволення.

2. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року у справі № 280/3086/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіА.В. Жук О.В. Калашнікова Н.М. Мартинюк