Справа № 953/6619/21
Суддя: Бородіна Н. М.
Дата ухвалення: 2021-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/6619/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року Київський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.

за участю секретаря Пасенової В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції НП України капрала поліції Гребенюк Євгенія, Управління патрульної поліції в Сумській області ДПП про скасування постанови,-

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд із позовом до відповідача, інспектора поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Сумській області Депатртаменту патрульної поліції НП України капрала поліції Гребенюк Є.М., в якому просить скасувати постанову ЕАН №3999273 від 31.03.2021року.

В обґрунтування позову зазначає, що з постановою не згоден оскільки під час складання постанови інспектором не було складено протокол, справи про порушення ч.4 ст.122 КУпАП розглядаються суддями районних, районних в містах чи міськрайонних судів. Також при проведенні фіксації швидкості руху автоматична фото та відеотехніка повинна бути розміщена стаціонарно вмонтованим способом оскільки ручне розміщення засобів вимірювання суперечить приписам ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію. Крім того, контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише у місцях, які об лаштовані відповідним знаком про здійснення відео фіксації дорожній знак «5.70».

До суду позивач не з`явився, повідомлявся належним чином, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, повідомлялись судом належним чином.

Інспектором надано відзив на позовну заяву, в якому просить оскаржувальну постанову залишити без змін.

Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Судом встановлено, що 31.03.2021року об 11.40 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем Skoda д.н. НОМЕР_1 с.Гай-Мошенка в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 ( початок населено пункту) водій перевищив встановлені допустимі обмеження швидкості руху на 53/2 км/год., а саме рухався зі швидкістю 102 км/год, швидкість руху вимірювалась приладом Trucam ТС0000557, чим порушив п.12.4 ПДРУ та вчинив адміністративне правопорушення, що передбачено ч.4 ст.122 КУпАП.

Згідно з ч.4 ст.122 КУпАП ( редакції, що діяла на час вчинення правопорушення) Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено пунктом 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 / у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП ( в редакції, що діяла на час вчинення правопорушення) органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення передбачені зокрема ч.4 ст.122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Положеннями ст. 31 Закону України Про Національну поліцію надано право поліції застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України Про Національну поліцію визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За визначенням, наведеним у ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, порушення визначеного п. 12.4ПДРобмеження швидкості руху, встановлено відповідачем за допомогою відповідного технічного засобу TruCam ТС0000557.

На підтвердження вчинення позивачем порушення п.12.4 ПДР відповідачем надано до матеріалів справи відеозапис та фотографію, які зроблені за допомогою приладу лазерного вимірювача швидкості TruCam ТС0000557.

Так, на вказаних відеозаписі та фотографії, зроблених за допомогою приладу TruCam ТС0000557 зафіксовано рух транспортного засобу Skoda д.н. НОМЕР_1 , зі швидкістю 102км/год, при встановленому ліміті швидкості 50 км/год. Позивач в поданому позові фактично не оспорював, що рухався в межах населеного пункту.

Слід відмітити, що відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, - TruCam серійний номер ТС0000557, у відповідності до п. 4 ч.2ст.283 КУпАП, внесені до оскаржуваної постанови. Зокрема, після опису обставин вчиненого правопорушення у постанові зазначено як назву приладу (TruCam), так і серійний номер ТС0000557.

Суд зазначає, що у спірних відносинах предметом доказування є встановлення факту наявності або відсутності факту правопорушення в діях позивача п.12.4 ПДР обмеження швидкості руху.

Відповідач, стверджуючи про вчинення позивачем вказаного правопорушення посилається на відеозапис, зроблений за допомогою відповідного технічного засобу LTI TruCam 20/20 ( серійний номер ТС0000557).

Згідно зіст.74 КАС Українисуд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.75 КАС України).

Можливість використання виробу TruCам LTI 20/20 виробництва Laser Technology Inc. підтверджена експертним висновком від 27.09.2018 № 04/02/03/, виданим Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, в якому зазначено, що в об`єкті експертизи правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечено конфіденційність, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. Строк дії вказаного експертного висновку до 27.09.2021.

Відповідно до додатку до вказаного експертного висновку, в якому перелічено номери зразків об`єкта експертизи, на які розповсюджується дія експертного висновку, включено вироб з серійним номером ТС0000557.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/18914 від 23.06.2021, виданого ДП Укрметртестстандарт Мінекономрозвитку України, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 ТС0000557 (виробник Laser Technology Inc., США), відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах 2 км/год.

Відповідно до листа Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України виріб TruCам LTI 20/20 виробництва Laser Technology Inc. На даннний час можливо використання механізмів захисту виробів при побудові комплексної системи захисту інформації у відповідності до вимог ЗУ « Про захст інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах».

Враховуючи викладене, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 зареєстрований в Державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки та дозволений для використання на території України, а прилад TruCam LTI 20/20 з серійним номером ТС0000557 пройшов періодичну повірку, сертифікат якої був чинним станом на дату винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, суд приходить до висновку, що свідоцтво про повірку №22-01/18914, яке дійсне до 23.062021р. є свідченням належної повірки того приладу, яким зафіксований рух автомобіля позивача 31.03.2021, та вважає, що показання приладу TruCam LTI 20/20 з серійним номером ТС0000557 є належним та допустимим доказом вчинення позивачем порушення п.12.4 ПДР у розмінні 73-75КАС України.

Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що вчинення позивачем порушення п.12.4 ПДРпідтверджено належними і допустимими доказами.

Щодо посилання позивача на ручне розміщення технічного приладу TruCam ТС0000557 , що суперечить положення ст.40 ЗУ «Про національну поліцію», судом не приймається з огляду на те, що лазерний вимірювач TruCam LTI 20/20 віднесено до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто вказаний прилад конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач також може бути встановлений на триногу. Зазначене підтверджується листом Державного Підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 01.10.2019 року №22-38/49.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що розміщення поліцейськими приладу Тrucam з метою фіксації порушень швидкісного режиму в руках не є порушенням вимог чинного законодавства.

При цьому суд не приймає посилання позивача на висновки, викладені в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2021 у справі №157/703/20, які в силу приписів ч.5 ст. 242 КАС України не є обов`язкоми для врахування.

Також суд відхиляє доводи позивача що контроль швидкості руху транспортних засобі здійснюється лише в місцях, які об лаштовані відповідним знаком 5.70 «Фото, відео фіксування порушень Правил дорожнього руху», що, на його думку, свідчить про відсутність правових підстав для проведення фіксації правопорушення зокрема, швидкісного режиму, оскільки ані до суду не надано доказів, які б вказували на відсутність вказаних знаків на вказаному відрізку дороги на момент винесення оскаржуваної постанови, натомість висловлену лише суб`єктивну думку, яка немає жодного нормативного та доказового підґрунтя.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України, не розраховуючи на те, що факт вчинення правопорушення не буде належним чином зафіксований.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Таким чином, суд приходить до висновку, що оспорювана позивачем постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, тому підстав для її скасування немає.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 79, 159-163, 167, 254, 255 КАС України, суд,

вирішив:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до інспектора поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції НП України капрала поліції Гребенюк Євгенія Миколайовича ( Сумська область м. Суми вул. Білопільський шлях б.18/1) , Управління патрульної поліції в Сумській області ДПП ( Сумська область м. Суми вул. Білопільський шлях б.18/1) про скасування постанови- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається через Київський районний суд м. Харкова.

Рішення суду набирає законної сили, після закінчення строку на його оскарження.

Суддя Н.М. Бородіна