Справа № 580/5236/20
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №580/5236/20 Суддя (судді) першої інстанції: Л.В. Трофімова
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Парінова А.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області в якому просить визвати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 16.03.2020 №, від 16.03.2020 №, від 16.03.2020 №.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 26.03.2020 за № 205421255 підтверджує придбання ним вперше житла, а саме трьох кімнатної квартири у м. Черкаси на кошти, що були надані позивачу за кредитним договором, заключеним між ним та АТ «УкрСиббанк» №0 від 24.10.2006.

Як зауважує позивач, вказана інформація була доступна відповідачу під час проведення перевірки та винесення оскаржуваних рішень, отже ГУ ДПС у Черкаській області достовірно знав, що наявна сукупність обставин, при яких прощення боргу не включається до додаткового блага.

ОСОБА_1 , вважає, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, а саме проігнорував чинну у 2017 році норму Податкового Кодексу України, а саме: пп. 165.1.59 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України, відповідно до якої: до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається сума, прощена (анульована) кредитором у порядку, передбаченому законом щодо реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити).

08.07.2021 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить залишити оскаржуване рішення без змін.

Відповідач зазначає, що віднесення суми прощеного боргу до додаткового блага позивача, підтверджено листом АТ «УкрСиббанк» від 20.08.2019 №14-2-02/70859, що отриманий на запит контролюючого органу. Також ГУ ДПС у Черкаській області наводить правове обґрунтування своєї позиції у даній справі та посилається на відповідні висновки Верховного Суду в аналогічних справах. Відповідач вважає оскаржувані рішення правомірними.

Також, апелянт просить замінити ГУ ДПС у Черкаській області на його правонаступника як відокремлений підрозділ.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційної скаргою позивача та призначено судове засідання на 21.07.2021.

В судове засідання представники сторін не прибули, були повідомлені завчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши клопотання про заміну відповідача на Головне управління ДПС у Черкаській області, як територіальний орган ДПС на правах відокремленого підрозділу, колегія суддів зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №893 (далі - Постанова №893) вирішено: ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком, до якого у тому числі, включено Головне управління ДПС у Черкаській області.

Абзацом 3 п. 2 Постанови №893 установлено, що територіальні органи ДПС України, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення ДПС України територіальних органів згідно з абзацом 4 пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається ДПС України після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи ДПС України, що будуть утворені згідно з абзацом 4 пункту 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, та заповненням 30 % вакансій.

В абзаці 4 п. 2 Постанови №893 закріплено, що права та обов`язки територіальних органів ДПС України, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять ДПС України та її територіальним органам.

Наказом ДПС України від 30.09.2020 №529 утворено як відокремлені підрозділи ДПС України територіальні органи за переліком згідно з додатком, до якого, зокрема, включено Головне управління ДПС у Черкаській області.

У грудні 2020 року проведено державну реєстрацію створення Головного управління ДПС у Черкаській області як відокремленого підрозділу юридичної особи - ДПС України, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис.

Наказом ДПС України від 24.12.2020 №755 розпочато з 01.01.2021 здійснення територіальними органами ДПС України, утвореними як її відокремлені підрозділи повноважень і функцій територіальних органів ДПС України, що ліквідуються відповідно пункту 1 Постанови №893.

Відповідно до п. 6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011, дія якого поширюється в тому числі, і на територіальні органи міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, права та обов`язки органів виконавчої влади переходять у разі приєднання одного чи кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади.

З огляду на викладене всі права та обов`язки Головного управління ДПС у Черкаські області () під час повної ліквідації переходять до його правонаступника - Головного управління ДПС у Черкаській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 44131663).

У відповідності до ст. 52 КАС України у разі вибуття або зміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав заміни відповідача його правонаступником.

Як вбачається з матеріалів справи, між АТ «УкрСиббанк» (кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено кредитний договір від 24.10.2006 №0. Умовами зазначеного договору передбачено: пункт 1.1 - банк зобов`язується надати позичальникові, а позичальник прийняти, належним чином використовувати та повернути банку кредит (грошові кошти) у іноземній валюті у сумі 52 000 швейцарських франків та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах визначених цим договором. Сума кредиту дорівнює еквіваленту 207 319,27 грн. за курсом НБУ на день укладення договору; пункт 1.4 кредит надається позичальнику для його особистих потреб, а саме на іпотечний кредит. Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору «у забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за даним Договором Банком приймається застава нерухомості, а саме трикімнатна квартира в АДРЕСА_1 , загальною площею 92,6 м., згідно договору іпотеки №26551 від 24.10.2006. Згідно пункту 1.1 Договору іпотеки ринкова вартість Предмету іпотеки за домовленістю сторін становила 303 960,00 грн. Предмет іпотеки є власністю Іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу від 24.10.2006, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук В.Я. 24.10.2006 за №4771, Іпотекодавець зобов`язаний протягом 7-ми банківських днів зареєструвати договір купівлі-продажу нерухомості в органах БТІ та надати Банку та нотаріусу копію такого договору купівлі-продажу з відміткою БТІ.

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 26.03.2020 за №205421255, дата внесення запису до реєстру 24.11.2006, підтверджено реєстрацію права власності позивача на вказану квартиру.

Відповідно до квитанції №56 від 06.04.2017 позивачем по кредитному договору від 24.10.2006 №0 сплачено АТ «УкрСиббанк» 16 230,00 швейцарських франків, що в еквіваленті склало 439 523,41 грн.

06.04.2017 позивачу направлено повідомлення від АТ «УкрСиббанк» №17/329/2017 про анулювання боргу у порядку абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового Кодексу України, у якому зазначено, що банком прийнято рішення про анулювання кредитної заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 24.10.2006 №0 (1), а саме: суми основного боргу 45 262,39 швейцарських франків, що складає 1 225 747,39 грн. за курсом НБУ станом на 06.04.2017; суми процентів 3 807,26 швейцарських франків, що складає 103 104,12 грн. за курсом НБУ станом на 06.04.2017. Також зазначено, що на позичальника відповідно до Податкового Кодексу України покладається обов`язок сплати податку на доходи фізичних осіб, відобразити у річній декларації з податку на доходи фізичних осіб, а також сплата військового збору.

В подальшому, Головним управління ДПС у Черкаській області 16.03.2020 на підставі акту перевірки від 07.02.2020 №81/23-00-33-0304/ НОМЕР_1 прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № форми «ПС» про визначення суми грошового зобов`язання з податку на доходи з фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування за кодом 11010500 у сумі 170 грн. штрафу за порушення пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 та п. 179.1 ст. 179 відповідно до пп. 54.3.3. п. 54.3 ст. 54 і п. 120.1 ст. 120 Податкового Кодексу України;

- № форми «Р» про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем 11011001 військовий збір у сумі 18 386,21 грн. та штрафними санкціями 4 596,55 грн. за порушення п. 163.1.1. п. 163.1 ст. 163, пп. 168.1.3. п. 168.1 ст. 168, п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ відповідно п. 123.1 ст. 123 на підставі пп. 54.3.2. п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58 Податкового Кодексу України;

- № форми «Р» про визначення суми грошового зобов`язання з податку на доходи з фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування за кодом 11010500 у сумі 220 634,53 грн. та штрафними санкціями 55 158,63 грн. за порушення пп. 163.1.1. п. 163.1 ст. 163, пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.1.3 п. 168.1 ст. 168 на підставі п. 123.1 ст. 123 згідно з пп. 54.3.2. п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58 Податкового Кодексу України.

За наслідками досудового врегулювання спору, позивачем оскаржені вказані податкові повідомлення-рішення, втім такі залишені без змін рішенням ДПС України.

Предметом спору є різне тлумачення сторонами у справі підстав для збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб і визначення суми військового збору та виконання обов`язку з декларування платником податку доходів у зв`язку з отриманням додаткового блага як прощеної (анульованої) у 2017 році суми основного боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції використав правові висновки Верховного Суду у постанові від 13.01.2021 у справі №815/3071/18 та в ухвалі 10.04.2020 у справі №200/6859/19-а. Крім того, суд першої інстанції прийшов до висновку, що анульована (прощена) кредитором сума боргу є основною сумою заборгованості за кредитом (тілом кредиту), а тому спірне ППР № є правильним, сума відповідно до пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового Кодексу України є додатковим благом платника податку та належить включенню до річного оподатковуваного доходу за 2017 рік. Як наслідок два наступних податкових повідомлення-рішення винесені на підставі приписів Податкового Кодексу України та скасуванню не підлягають.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України (далі - ПК України) об`єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

За приписами пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Керуючись приписами пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168 ПК України передбачено, що платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Підпункт 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України визначає, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Згідно із п. 179.7 ст. 179 ПК України фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

За приписами п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до п. 49.2 ст. 49 ПК України) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, згідно з п. 120.1 ст. 120 ПК України, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами у справі, що АТ «УкрСиббанк» здійснило прощення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором, яка складається з суми основного боргу 45 262,39 швейцарських франків, що складає 1 225 747,39 грн. за курсом НБУ станом на 06.04.2017; суми процентів 3 807,26 швейцарських франків, що складає 103 104,12 грн. за курсом НБУ станом на 06.04.2017.

Відповідач, керуючись пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України включив суму прощеного основного зобов`язання до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу позивача, що стало підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Доходи, які не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, визначені у ст. 165 ПК України, зокрема у відповідності до пп. 165.1.59 п. 165.1 ст. 165 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається сума, прощена (анульована) кредитором у порядку, передбаченому законом щодо реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити).

Колегія суддів звертає увагу, що ст. 165 ПК України була доповнена новим пп. 165.1.59 Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році», який набув чинності з 01.01.2016. Відповідно до відомостей, розміщених на офіційному веб-порталі «Верховна Рада України» у розділі «Законотворчість» 17.06.2016 був зареєстрований проект Закону про реструктуризацію зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла. Проте 29.08.2018 зазначений законопроект був відкликаний та знятий з розгляду. Отже закон щодо реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити) - не прийнятий.

Колегія суддів вважає за можливе застосувати вказані приписи до даних правовідносин, навіть за відсутності спеціального закону щодо реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити), з огляду на наступне.

Згідно з пояснювальною запискою до проекту Закону про внесення змін до ПК України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році, метою його прийняття, було вдосконалення норм ПК України для покращення адміністрування податків, шляхом, зокрема, звільнення від оподаткування сум, прощених (анульованих) кредитором за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити). Отже, вказані положення були спрямовані саме на звільнення від оподаткування сум, прощених (анульованих) кредитором за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити). ПК України також містить імперативне формулювання про те, що сума, прощена (анульована) кредитором за кредитами в іноземній валюті, що отримані громадянами України на придбання єдиного житла (іпотечні кредити) - не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Колегія суддів приходить до висновку, що сума прощеної АТ «УкрСиббанк» заборгованості ОСОБА_1 не є об`єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб та військовим збором, оскільки матеріалами справи підтверджено наявність сукупності вимог, передбачених пп. 165.1.59 п. 165.1 ст. 165 ПК України, у даній справі, а саме: борг позивача прощений кредитором, боржником є громадянин України; кредит був отриманий в іноземній валюті; кредит надавався для цілей придбання єдиного житла; виконання кредитного зобов`язання було забезпечене іпотекою.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 під час розгляду даної справи надав докази, які достатні докази, на підтвердження факту отримання кредиту в іноземній валюті на придбання єдиного житла. У свою чергу відповідач належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання ним житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за ним іншого нерухомого майна - не надав.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що сума прощеного позивачу основного боргу 45 262,39 швейцарських франків, що складає 1 225 747,39 грн. за курсом НБУ станом на 06.04.2017; суми процентів 3 807,26 швейцарських франків, що складає 103 104,12 грн. за курсом НБУ станом на 06.04.2017 не підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу згідно з пп. 165.1.59 п. 165.1 ст. 165 ПК України. Відтак нарахування позивачу грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб і військового збору, а також застосування штрафних (фінансових) санкцій за неподання податкової декларації про майно і доходи за 2017 рік є протиправним.

За таких обставин вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Черкаській області від 16.03.2020 №, №, № є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, з урахуванням доводів наведених сторонами у даній справ, колегія суддів приходить до висновку, що за конкретно встановлених обставин у справі на підставі оцінених доказів, враховуючи правове регулювання спірних правовідносин, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду даної справи.

Отже, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 68 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц висновки суду, у тому числі касаційної інстанції, формуються виходячи із конкретних обставин справи. Тобто, на відміну від повноважень законодавчої гілки влади, до повноважень суду не належить формулювання абстрактних правил поведінки для життєвих ситуацій, які підпадають під дію певних норм права. При цьому під судовим рішенням в подібних правовідносинах розуміються такі рішення, у яких є аналогічними предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, і відповідно, має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Колегія суддів дослідила правові висновки Верховного Суду у постанові від 13.01.2021 у справі №815/3071/18 та в ухвалі 10.04.2020 у справі №200/6859/19-а, які використав суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення та вважає, що до даних правовідносин вони не можуть бути застосовані, оскільки стосуються іншого періоду, а саме 2015 року, хоча дійсно предметом спору у даних справах також було питання додаткового блага як прощеної (анульованої суми основного боргу за кредитом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального права та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, призвело до помилкового вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Керуючись приписами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 2 989,48 грн. та при зверненні з апеляційною скаргою - у розмірі 4 484,20 грн. Такі кошти, згідно з правилами розподілу судових витрат, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області від 16.03.2020 №, №, №.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області (вулиця Хрещатик, будинок 235, місто Черкаси, 18002; код ЄДРПОУ ВП: 44131663) судові витрати за подачу адміністративного позову в розмірі 2 989,48 грн. (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень сорок вісім копійок) відповідно до квитанції №64С4-1ВН2-СС32-5905 від 17.11.2020 та за подачу апеляційної скарги у розмірі 4 484,20 грн. (чотири тисячі чотириста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок) відповідно до квитанції №САМХ-26ЕТ-М937-Н6К1 від 12.05.2021.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

А.Б. Парінов