Справа № 340/968/21
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2021-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. Кропивницький справа № 340/968/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомПриватного підприємства "Надніпрянське" (27552, Кіровоградська область, м.Світловодськ, смт. Власівка, вул. Східна, 3, кв.20, )
до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, код ЄДРПОУ - 43142606)
проскасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

Приватне підприємство "Надніпрянське" звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області Форми В4 №2 від 08.02.2021 р., яким ПП "Надніпрянське" було зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 391 502,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області Форми В1 №2 від 08.02.2021 р., яким ПП "Надніпрянське" зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 850 493,00 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 212 623,25 грн. (разом 1 063 116,25 грн.).

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що господарські операції між ПП "Надніпрянське" і контрагентами постачальниками, зазначеними в акті перевірки підтверджені належними та допустимими первинними документами податкового та бухгалтерського обліку. Позивач не погоджується з висновками акту перевірки, на підставі яких винесено оскаржувані податкові повідомлення рішення, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, вимоги не визнаються в повному обсязі та зазначається, що контролюючим органом для дослідження реальності здійснення господарських операцій між ПП "Надніпрянське" та СВК "Багачанський" проведено детальний аналіз даних Єдиного реєстру податкових накладних (далі-ЄРПН). ІС «Податковий блок» та іншої наявної в контролюючому органі інформації та встановлено наступне.

Проведеним аналізом зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних не встановлено придбання СВК "Багачанський" соняшника у інших суб`єктів господарювання. Одночасно встановлено, що СВК "Багачанський" сформовано податковий кредит за рахунок придбання товару у ТОВ "Вултекс-С" (код ЄДРПОУ - 41661055, номенклатура - Агроволокно 23 (1,6 х 1000), в кількості 5132 рулонів на суму ПДВ 5132000 грн. та Брезента водостійкого (1,12*400; ПЛ480гр/м2), в кількості 545 рулонів на суму ПДВ 1635000 грн.), джерело походження якого відсутнє. Таким чином, вбачається відсутність законного (легального) джерела походження придбаного товару, відображеною як реалізованого контрагентам-покупцям, зокрема позивачу.

Отже, фактично мало місце придбання товару, джерело походження якого не встановлене. Наявність факту оприбуткування придбаного товару по бухгалтерському та складському обліку є свідченням набуття останнього у власність (безоплатного отримання) без наявності реальних первинних документів, які опосередковують таке отримання.

В ході перевірки також встановлено, що реалізація однорідної продукції (лузги) на адресу ТОВ "Гідросенд" здійснювалась з однаковими умовами їх постачання, зокрема: підприємство не несло витрат на транспортування, тому що відходи без переміщення залишались у власності Виконавця.

Враховуючи зазначене, обсяг продажу лузги ТОВ "Гідросенд" за звичайною ціною становить: за червень 2020 року 517126,5 грн. (940230 кг х 0,55 грн.) та за липень 2020 року 1440384,0 грн. (2618880 кг х 0.55 грн.).

На порушення пп.14.1.71 ті.14.1 ст.14, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу ПП "Надніпрянське" занижено податкові зобов`язання з ПДВ на 391502 грн., в т.ч. за червень 2020 року на 103425 грн. та за липень 2020 року на 288077 грн. внаслідок заниження бази оподаткування на суму безоплатно переданих відходів.

У зв`язку з викладеним, позивачем було завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду, на суму 391502 грн. Внаслідок чого, ГУ ДПС у Кіровоградській області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.02.2021 №2.

Отже, зазначене вище свідчить, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення є правомірними та не підлягають скасуванню (т.2, а.с.105-107).

Позивач не погоджуючись з такими висновками контролюючого органу звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи інші процесуальні дій у справі.

Ухвалою суду від 16.03.2021 року відкрито провадження, а справу призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (т.1, а.с.215).

08.04.2021 року представником відповідача подано до суду відзив на адміністративний позов (т.2, а.с.105-107).

12.05.2021 року представником позивача подано до суду заяву про відшкодування судових витрат (т.2, а.с.139-140).

20.05.2021 року представником позивача подано до суду додаткові пояснення по справі (т.2, а.с.161-162).

В судовому засіданні 20.05.2021 року представником відповідача подано до суду відзив на заяву про відшкодування судових витрат (т.3, а.с.1-2).

Ухвалою суду від 27.05.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті (т.3, а.с.123).

В судовому засіданні 23.06.2021 року представник позивача Кириленко Ю.Г. подав до суду клопотання про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження підтримавши позовні вимоги у повному обсязі (т.3, а.с.219).

Представник відповідача Філоненко Д.В. в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Додаткових заяв чи клопотань до суду подано не було.

Відповідно до ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 року подальший розгляд справи по суті здійснено у порядку письмового провадження (т.3, а.с.221).

Враховуючи перебування головуючого судді по справі у відпустці (інший неробочий день), з урахуванням положень ч.ч.1, 6 ст.120, ст.193 КАС України, дана адміністративна справа вирішується судом у межах строку, визначеного ст.193, 263 КАС України.

V. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів судом встановлені відповідні обставини.

Приватне підприємство "Надніпрянське" зареєстроване як юридична особа з 10.10.208 року та у перевіряємий період було платником податку на додану вартість (т.1, а.с.12-18).

Основними видами економічної діяльності ПП "Надніпрянське" є:

- 46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями такирами (основний);

- 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів;

- 10.42 Виробництво маргарину і подібних харчових жирів;

- 10.84 Виробництво прянощів і приправ;

- 10.89.Виробництво інших харчових продуктів, не віднесених до інших угруповань;

- 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами;

- 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин;

- 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля;

- 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами;

- 49.41 Вантажний автомобільний транспорт;

- 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Посадовими особами контролюючого органу проведена позапланова виїзна документальна перевірка приватного підприємства "Надніпрянське" за результатами якої 18.01.2021 року складено акт №98/11-28-07-13/42546015 про результати документальної позапланової виїзної перевірки приватного підприємства "Надніпрянське" (код ЄДРПОУ - 42546015) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн., з урахуванням від`ємного значення звітних податкових періодів, зазначених у додатку 3 до податкової декларації з податку на додану вартість (т.2, а.с.108-120).

В акті перевірки встановлено порушення ПП "Надніпрянське":

- 1. п.44,1 ст.44, д.198.1, п.198.2, п.198.3 ет.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), оскільки завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, на 850493,29 грн., в т.ч. за жовтень 2020 року на 850493,29 грн.;

- пп.14.1.71 п.14.1 ст.14, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188. Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), оскільки завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного не; на суму 391502 грн.

На підставі висновків акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 08.02.2021 року:

- №2 від 08.02.2021 р., яким ПП "Надніпрянське" зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 391 502,00 грн. (т.2, а.с.122);

- №2 від 08.02.2021 р., яким ПП "Надніпрянське" зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 850 493,00 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 212 623,25 грн. (т.2, а.с.121).

Згідно договору №23062002 від 23.06.2020 року ПП "Надніпрянське" придбало у СВК "Багачанський" соняшник (т.1, а.с.128-131).

Виконання умов договору підтверджується долученими до матеріалів справи засвідченими копіями видаткових, податкових та товарно-транспортних накладних, книги відвантажувань на вантажі, що ввозяться і вивозяться через автомобільні ваги за червень 2020 року, а також, книги кількісно якісного обліку олійного насіння за червень 2020 року (т.1, а.с.133-164).

Оплата товару підтверджується долученими до матеріалів справи копіями платіжних доручень та рахунків на оплату (т.1, а.с.165-172).

На виконання ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду СВК "Багачанський" підтверджує взаємовідносини з ПП "Надніпрянське" у перевіряємий період та у доказ надано до суду належним чином засвідчені копії договору поставки №23062002 від 23.06.2020 року, рахунків фактур, видаткових та податкових накладних (т.2, а.с.1-20).

На підтвердження наявності у СВК "Багачанський" ресурсів на поставку соняшника та факту здійснення господарських операцій з ПП "Надніпрянське" до матеріалів справи долучено: звіт про збирання врожаю сільськогосподарських культур на 01.07.2020 року; видаткові накладні на придбання посівного матеріалу та добрив; інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно; відомості про наявність земельних ділянок; звіт про посівні площі під урожай 2019 року; звіт про площі та валові збори у 2019 році; довідку управління агропромислового розвитку Хорольської РДА; податкові розрахунки форми 1ДФ за 1-4 квартали 2019 року; акт звіряння (т.2, а.с.21-100).

Відповідно до договору оренди №03121802 від 03.12.2018 року ПП "Надніпрянське" орендує у ТОВ "Гідросенд" силоси для зберігання зерна, що підтверджується актом приймання передачі об`єкту (т.1, а.с.83-87).

Згідно договору суборенди №01041921 від 01.04.2019 року ПП "Надніпрянське" орендує у ТОВ "Гідросенд" майно та обладнання (т.1, а.с.88-93).

Відповідно до договору оренди №03121803 від 03.12.2018 року ПП "Надніпрянське" орендує у ТОВ "Гідросенд" частину приміщення кабінету №20 та №15 адміністративно побутового корпусу, що підтверджується актом приймання передачі об`єкту (т.1, а.с.94-98).

03.12.2018 року ПП "Надніпрянське" (Замовник) та ТОВ "Гідросенд" (Виконавець) уклали договір на переробку давальницької сировини №03121813 (т.1, а.с.173-176).

Відповідно до умов договору Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується виконати, відповідно до умов цього Договору, роботу з переробки давальницької сировини (насіння соняшника) у готову продукцію, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити готову продукцію (олія соняшникова нерафінована невиморожена пресова 1 ґатунку (сирець), шрот соняшниковий) і оплатити роботу.

Згідно додаткової угоди від 03.12.2019 року до договору на переробку давальницької сировини №03121813 від 03.12.2018 року п.1.2 викладено у наступній редакції "1.2 Сторони домовились, що відходи, які будуть утворюватися в процесі переробки (лушпиння, сміттєві та олійні домішки) залишатимуться у власності Виконавця." (т.1, а.с.178).

Виконання договору №03121813 від 03.12.2018 року підтверджується долученими до матеріалів справи завіреними копіями видаткових накладних (у переробку), рахунків на оплату, актів надання послуг з переробки, актів повернення постачальнику сировини, картки рахунку 631 за 2 липня 2020 року, платіжного доручення (т.1, а.с.180-189).

Із придбаного у СВК "Багачанський" соняшника та за допомогою обладнання ТОВ "Гідросенд" ПП "Надніпрянське" отримало олію соняшникову та соняшниковий шрот, які вподальшому продані іншим контрагентам позивача, що підтверджується долученими до матеріалів справи завіреними копіями митних декларацій, рахунків фактур, податкових накладних, квитанцій про реєстрацію податкових накладних, контрактів, картки рахунку 362 та оборотно-сальдовою відомістю (т.1, а.с.190-210).

Отриману продукцію (олію соняшникову та шрот соняшника) ПП "Надніпрянське" відвантажувало покупцям за ЗЕД контрактами з смт. Власівка м. Світловодська Кіровоградської області залізницею до кордону України з станції Лівобережна та автомобільним транспортом до морського торгівельного порту "Південний" (термінал ТОВ "Олсідз Блек Сі" Одеська область, Лиманський район, с. Визирка), що підтверджується долученими до матеріалів справи завіреними копіями договорів про надання послуг, накладних, актів відвантаження, актів виконаних робіт, видаткових накладних, рахунків, рахунків фактур, митних декларацій, актів надання послуг, рахунків на оплату та товарно транспортних накладних та платіжних доручень (т.2, а.с.200-247; т.3, а.с.18-121).

Транспортування товару також підтверджується інформацією з перевізних документів наданих Лівобережною південною залізницею (т.3, а.с.143-217).

Судом встановлено, що позивачем по взаємовідносинам з СВК "Багачанський" сформовано податковий кредит на підставі належним чином оформлених та зареєстрованих податкових накладних, а також, визначено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню (т.1, а.с.100-127).

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно пп.14.1.36 п. 14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг ("а" п.198.1 ст.198 ПК України).

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п.198.2 ст.198 ПК України).

При цьому, податковий кредит в силу приписів п.198.3 ст.198 ПК України визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Водночас, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Згідно п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно до п.201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п. 201.2 ст.201 ПК України).

Виходячи з аналізу наведених норм в їх сукупності суд дійшов висновку, що Податковим кодексом України визначено окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема це відсутність зв`язку з господарською діяльністю, фіктивність операцій (відсутність поставок), відсутність податкової правосуб`єктності, відсутність на момент перевірки податкових накладних або видача їх особою, яка не є платником податку додану вартість.

При цьому, пунктом 2 ст. 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 р. встановлено: бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документу, дату і місце складання, назву підприємства, зміст та обсяг господарської операції, посади осіб відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.

Пунктами 3, 4, 5, 6 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 р. передбачено, "Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.

Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.

Регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні.

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів оброблення інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

Водночас, в силу приписів п.44.1 ст.44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

При цьому, платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування (п.44.2 ст.44 ПК України).

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності визначено в "Положенні (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затверджене наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 19.01.2000 за №27/4248 (далі Положення №318).

Згідно п. 4 Положення №318 об`єкт витрат - продукція, роботи, послуги або вид діяльності підприємства, які потребують визначення пов`язаних з їх виробництвом (виконанням) витрат.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені (п. 6 Положення №318).

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 р. №996-XIV (далі Закон №996-XIV) визначено, що господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, а первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч.2 ст.9 Закону № 996-ХІV).

Поряд з цим, згідно абзацу другого п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

В той же час, суд звертає увагу на думку колегії суддів Судової плати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладену у постановах від 03.11.2015 у справі №21-4471а15, від 26.01.2016 у справі №21-4781а15 про те, що надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність первинних документів обліку.

Таким чином, у цілях підтвердження обґрунтованості заявлених податкових вигод має бути встановлений їх об`єктивний предметний зв`язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншої економічної діяльності, що слугує підставою для висновку про достовірність первинних документів, у тому числі й відносно учасників та умов господарських операцій.

З аналізу наведених правових норм у їх системному зв`язку, суд дійшов висновку, що необхідною умовою для правомірності формування податкового кредиту є фактичне здійснення господарської операції платником податків.

У свою чергу, фактичне здійснення господарської операції платником податків посвідчується, зокрема, належно оформленими податковими накладними та іншими первинними бухгалтерськими документами.

Системний аналіз вищезазначених правових норм, дослідження наявних в матеріалах доказів, свідчить про те, що документи, на підставі яких позивач сформував податковий кредит, відповідають критеріям первинного документу, а відтак дії позивача щодо формування податкового кредиту є правомірними.

З огляду на приписи положень пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, суд наголошує, що обов`язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб`єктами господарювання у сфері суспільного виробництва; спрямування її на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг. При цьому результати зазначеної діяльності продукція, роботи чи послуги мають вартісний характер і цінове вираження.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку про правомірність включення позивачем до складу податкового кредиту сум по взаємовідносинах з СВК "Багачанський".

Даючи правову оцінку наведеним доказам, суд вважає, що ними підтверджується реальний характер господарських операцій позивача з його контрагентом, а відтак і правомірність формування позивачем витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість.

Як вбачається з акту перевірки позивача, відповідачем у ході перевірки встановлено відсутність у постачальника руху активів, зобов`язань чи власного капіталу у процесі здійснення господарської операції, відсутність фізичних, технічних та технологічних можливостей до вчинення задекларованих господарських операцій.

Разом з тим, Податковий кодексу України не ставить право на податковий кредит в залежність від обов`язкового підтвердження декларування відповідної суми податкових зобов`язань контрагентом. Податок на додану вартість є непрямим податком і сплачується при придбанні товару (послуги) не безпосередньо до бюджету, а постачальнику товарів (послуг). І лише у такого постачальника товару (послуг), який у складі вартості придбаного товару (послуги) отримав податок на додану вартість, виникають зобов`язання стосовно сплати податку до бюджету. При цьому, покупець товарів (послуг) не може нести відповідальність за постачальника.

Дана позиція відповідає практиці Верховного Суду України у подібних правовідносинах (постанова від 11.12.2007 р., справа № 21-137во06), де ВСУ дійшов висновку про те, що у разі невиконання контрагентом зобов`язання зі сплати податку до бюджету, відповідальність та негативні наслідки настають саме щодо цієї особи. Ця обставина не є підставою для позбавлення платника ПДВ права на його відшкодування у разі, коли цей платник виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Така позиція, також, узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Булвес» АД проти Болгарії» (2009 рік, заява № 3991/03) визнано, що платник податку на додану вартість не має нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

На час вчинення господарських операцій між позивачем та контрагентом, останній мав статус юридичної особи, був зареєстрований відповідно до вимог чинного законодавства України та включений до ЄДРПОУ.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що податкове повідомлення рішення від 08.02.2021 року №2 винесено контролюючим органом на підставі висновків акту, які полягають у наступному.

Перевіркою достовірності і правильності визначення показника рядка 19 Декларації за жовтень 2020 року встановлено його завищення на 1241995,29 грн.

Зокрема, було завищено на 391502 грн. показник у рядку 19 Декларації (жовтень 2020 року).

Цьому передувало неврахування вимог пп. 14.1.71 п.14.1 ст.14, п. 185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу у показниках рядків 1.1 і 9 (колонка Б) податкових декларацій (червень, липень 2020 року) при визначенні об`єкта оподаткування ПДВ операцій з постачання товарів/послуг.

ПП "Надніпрянське" на давальницьких умовах переробляє насіння соняшнику на потужностях ТОВ "Гідросенд". Передача сировини виконавцю для перероблення в бухобліку відображена наступним чином: Дт 206 «Матеріали, передані в переробку» Кт 201 «Сировина та матеріали»; одержання продукції - Дт 23 «Виробництво» Кт 206 «Матеріали, передані в переробку». Дт 25 «Напівфабрикати». 26 «Готова продукція» Кт 23 «Виробництво». Станом на 31.07.2020 року кредиторська заборгованість за послуги з переробки становить 4153225,04 грн.

Відомості про переробку давальницької сировини та акти надання послуг з переробки по договору на переробку давальницької сировини від 03.12.2018 року №03121813 з ТОВ "Гідросенд" у червні-липні 2020 року наведені у додатку №3 до акта перевірки.

Відповідно до додаткової угоди від 03.12.2018 до Договору на переробку давальницької сировини №03121813 від 03.12.2018 року (п.1.2 Договору із доповненнями) Сторони домовились, що відходи, які будуть утворюватись в процесі переробки, залишатимуться у власності Виконавця.

При дослідженні наявності залишків відходів та оприбуткування відходів, які утворились в червні - липні 2020 року встановлено наступне.

Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 209 за червень 2020 року:

- залишок відходів (лузги) станом на 01.06.2020 року становив 2646958,468 кг на суму 1277120,9 грн.;

- оборот по кредиту 2646958,468 кг на суму 1277120,9 грн.;

- залишок станом на 30.06.2020 року, станом на 31.07.2020 року та станом на 31.10.2020 року становить 0.0 кг на суму 0,0 грн.

Вказаний товар (лузгу в кількості 2646958,468 кг) реалізовано ГОВ "Гідросенд" згідно видаткової накладної від 26.06.2020 року №54 на загальну суму 1746992,59 грн. в т.ч. ПДВ 291165,43 грн. (ціна 0,55 грн. за кг без ПДВ), податкова накладна від 26.06.2020 року №33.

Відходи ПП "Надніпрянське", які утворились в процесі переробки насіння соняшника у червні та липні 2020 року, залишились у власності Виконавця ГОВ "Гідросенд", а саме:

- за червень 2020 - лузга у кількості 940 320,0 кг на суму 9 403,2 грн.;

- за липень 2020 - лузга у кількості 2 618 880,0 кг на суму 26 188,8 грн.

Оскільки і готова продукція, і зворотні відходи є активами підприємства, то їх потрібнооприбутковувати у відповідності до п.4 П(С)БО 9 «Запаси». Таке оприбуткування здійснюють на підставі акта приймання-передачі чи накладної. У бухобліку отримані відходи відображають на субрахунку 209 «Інші матеріали».

На порушення вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пп. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704. (із змінами) (далі - Положення №88), передані переробнику у червні 2020 року в кількості 940320.0 кг та у липні 2020 року відходи (лузга) в кількості 2618880,0 кг не були оприбутковані в бухгалтерському обліку ПП "Надніпрянське" та при передачі права власності у вказаних періодах не відображені операції з постачання вказаних відходів.

Згідно з п. 185.1 ст.185 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ із змінами та доповненнями (далі - ПКУ) об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 ПКУ, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Постачання товарів/послуг включає в себе безоплатну передачу майна іншій особі, постачання послуг іншій особі на безоплатній основі (п.п. «в» п.п.14.1.185 та п.п. «в» п.п.14.1.191 п.14.1 ст.14 ПКУ).

У разі постачання виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг без оплати, з частковою оплатою, у межах обміну, у межах дарування, у рахунок оплати праці фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах із платником податку, пов`язаній з постачальником особі. суб`єкту господарювання, який не зареєстрований платником податку, іншим особам, які не зареєстровані платниками податку, база оподаткування визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін (п. 189.1 ст. 189 ПКУ).

Згідно з пп. 14.1.71 ПКУ звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін.

Ринковою ціною с ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціпи, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах (тілі. 14.1.219 п. 14.1 ст. 14 ПКУ).

Таким чином, на думку контролюючого органу безоплатна передача відходів (лузга) переробнику, є операцією з продажу такого товару, яка є об`єктом оподаткування ІІДВ та при здійсненні якої ПДВ нараховується у загальновстановленому порядку. Звичайною ціною для операції з продажу лузги у червні - липні 2020 року с ціна продажу згідно видаткової накладної від 26.06.2020 року №54 ТОВ "Гідросенд", а саме 0,55 грн. за кг (без ПДВ).

В ході перевірки встановлено, що реалізація однорідної продукції (лузги) на адресу ТОВ "Гідросенд" здійснювалась з однаковими умовами їх постачання, зокрема: підприємство не несло витрат на транспортування, тому що відходи без переміщення залишались у власності Виконавця.

Враховуючи зазначене, обсяг продажу лузги ТОВ "Гідросенд" за звичайною ціною становить: за червень 2020 року 517126,5 гри. (940230 кг х 0,55 грн.) та за липень 2020 року 1440384,0 грн. (2618880 кг х 0,55 грн.).

На порушення пп.14.1.71 ті.14.1 ст.14, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу ПП "Надніпрянське" занижено податкові зобов`язання з ПДВ на 391502 грн., в т.ч. за червень 2020 року на 103425 грн. та за липень 2020 року на 288077 грн. внаслідок заниження бази оподаткування на суму безоплатно переданих відходів.

В даному випадку слід зазначити, що 03.12.2018 року між ПП "Надніпрянське" (Замовник) і ТОВ "Гідросенд" (Виконавець) укладено договір на переробку давальницької сировини № 03121813 (далі - «Договір»).

За змістом пп. 1.1 п. 1 Договору, Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується виконати відповідно до умов цього Договору роботу з переробки давальницької сировини (насіння соняшника, надалі - «Сировина») у готову продукцію, а Замовник зобов`язується прийняти готову продукцію (олія соняшникова нерафінована не виморожена пресова 1 ґатунку (сирець), надалі - «Олія соняшникова», шрот соняшниковий, надалі - «Шрот» і оплатити роботу.

03.12.2019 року Сторонами було укладено Додаткову угоду до договору на переробку давальницької сировини №03121813 від 03.12.2018 року, відповідно до якої до тексту Договору додано пункт 1.2 та викладено його у наступній редакції: «1.2. Сторони домовились, що відходи, які будуть утворюватися в процесі переробки (лушпиння, сміттєві та олійні домішки) залишатимуться у Виконавця.

Враховуючи наведені обставини суд доходить висновку про відсутність у ПП "Надніпрянське" об`єкту оподаткування ПДВ у зв`язку із не здійсненням операції з продажу товару (лушпиння).

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що відповідачем не доведена правомірність визначення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість та зменшення суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, за сукупністю наведених обставин та враховуючи наявність письмових доказів, що підтверджують наведені позивачем доводи у позовній заяві та виходячи з системного аналізу вищезазначених норм чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

VI. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

12.05.2021 року представником позивача подано до суду заяву про відшкодування судових витрат, які складаються із суми сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. (т.2, а.с.139-140).

В судовому засіданні 20.05.2021 року представником відповідача подано до суду відзив на заяву про відшкодування судових витрат у якому представник зазначив про неспівмірність заявлених витрат на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (т.3, а.с.1-2).

Розглянувши вказану заяву, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною першою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною третьою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Водночас частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 22.12.2018 у справі № 826/856/18.

У частині шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Такого клопотання відповідачем не подано до суду.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У пункті 269 вказаного рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

На підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано до суду в копіях: договір про надання правової допомоги від 25.01.2021 року; додаток №1 до договору про надання правничої допомоги; рішення №17 розширеного засідання Ради адвокатів Харківської області та рекомендації щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю; рахунок за надані послуги; акт виконаних робіт; платіжне доручення на суму 10000,00 грн. (т.2, а.с.141-149).

Водночас, розглянувши заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Так, рекомендації щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару та рішення №17 розширеного засідання Ради адвокатів Харківської області від 21.03.2018 року є узагальненим та носить суто інформаційний характер.

Згідно з додатком №1 адвокат позивача приймає участь в судовому розгляді справи у суді першої інстанції орієнтовно 1 судове засідання (т.2, а.с.142).

У примітці зазначено, що остаточна кількість судових засідань, в яких прийняв участь Представник, зазначається Сторонами в Акті приймання-передачі наданих послуг. Якщо заявлена орієнтована і фактична участь різняться між собою, вартість фактично наданої послуги підлягає коригуванню у відповідності з сумами, визначеними у розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу.

Акту приймання - передачі наданих послуг суду не надано.

При цьому, відповідно до протоколів судових засідань адвокат позивача приймав участь у розгляді справи у трьох судових засіданнях 12.05.2021 року, 20.05.2021 року та 23.06.2021 року.

З наданого представником розрахунку вбачається, що ряд послуг, як-то: ознайомлення з Актом податкової перевірки та його аналіз, ознайомлення з наявними первинними бухгалтерськими документами та іншими документами, які є доказовою базою є складовими частинами такої послуги як складання позовної заяви з формуванням додатків та без вчинення хочаб однієї з вищезазначених дій виключають кінцевий результат у вигляді складання позовної заяви.

Отже, сума витрат на правничу допомогу на представництво інтересів позивача у судових засіданнях не охоплює той обсяг, який зазначений в акті виконаних робіт.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд, враховуючи предмет спору та виходячи із критеріїв, визначених частинами 3, 5 статті 134, частиною 9 статті 139 КАС України вважає, що на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 5000,00 грн.

Заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, та їх обсягом.

При цьому, суд зазначає, що підготовка позовної заяви у даній справі не вимагала надвеликого обсягу юридичної і технічної роботи.

Крім того, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Також з матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду із цим позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 21819,27 грн. (т.1, а.с.10).

З огляду на задоволення позову та враховуючи приписи статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення на користь позивача судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 21819,27 грн.

Керуючись ст.ст.139, 246, 255, 292-297, 325, 382 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний Приватного підприємства "Надніпрянське" (27552, Кіровоградська область, м. Світловодськ, смт. Власівка, вул. Східна, 3, кв.20, ) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (вул.Велика Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006, код ЄДРПОУ - 43142606) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень від 11.02.2021 року - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області Форми В4 №2 від 08.02.2021 р., яким ПП "Надніпрянське" зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 391 502,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області Форми В1 №2 від 08.02.2021 р., яким ПП "Надніпрянське" зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 850 493,00 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 212 623,25 грн.

Присудити на користь Приватного підприємства "Надніпрянське" (27552, Кіровоградська область, м. Світловодськ, смт. Власівка, вул. Східна, 3, кв.20, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 21819,27 грн. (двадцять одну тисячу вісімсот дев`ятнадцять гривень двадцять сім копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (вул. Велика Перспективна, 55, м.Кропивницький, 25006, код ЄДРПОУ - 43142606).

Присудити на користь Приватного підприємства "Надніпрянське" (27552, Кіровоградська область, м. Світловодськ, смт. Власівка, вул. Східна, 3, кв.20, ) витрати понесені на отримання правничої допомоги у розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, код ЄДРПОУ - 43142606).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя

Кіровоградського окружного

адміністративного суду Р.В. Жук