Справа № 620/674/20
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2021-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/674/20 Суддя першої інстанції: Баргаміна Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Собківа Я.М.,

при секретарі - Ткаченко В.В.,

за участю:

представника позивача: - Халдай Д.І.,

представника відповідача: - Вершиніної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Трансвіт-Буд» до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування вимоги, рішення та податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2020 року позивач - Приватне підприємство «Трансвіт-Буд» звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування вимоги, рішення та податкових повідомлень-рішень, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати винесені Головним управлінням ДПС у Чернігівській області вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-6 від 06.12.2019 року, рішення № 6 від 06.12.2019 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або своєчасно не нарахованого єдиного внеску, а також податкових повідомлень-рішень № 6 від 06.12.2019 року, № 6 від 06.12.2019 року, № 6 від 06.12.2019 року.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач - Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу від Приватного підприємства «Трансвіт-Буд» до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що Головне управління ДПС у Чернігівській області під час встановлення порушення податкового законодавства послалося лише на факти, встановлені під час інспекційного відвідування Управління Держпраці в Чернігівській області, яке було проведено з порушенням чинного законодавства, що підтверджується рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.02.2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2020 року, у справі № 620/3655/19 за позовом Приватного підприємства «Трансвіт-Буд» до Управління Держпраці у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови, яким позов було задоволено повністю, визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці в Чернігівській області від 07.11.2019 року № 25-03-012/0570/165, більше того, впродовж розгляду справи Головне управління ДПС у Чернігівській області не надало суду жодного доказу, який би досліджувався в ході проведення перевірки та на підставі якого було встановлено зафіксовані в акті перевірки порушення податкового законодавства.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у Чернігівської області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка Приватного підприємства «Трансвіт-Буд» з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.12.2016 року по 30.09.2019 року, повноти нарахування, утримання та сплати до бюджету військового збору за період з 01.12.2016 року по 30.09.2019 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.12.2016 року по 30.09.2019 року, за результатами якої складений акт № 104/33-06/33279521 від 04.11.2019 року (а.с. 26-40).

Згідно висновку, викладеного в акті, під час перевірки було встановлено наступні порушення:

- статті 21, частини третьої статті 24 та статті 48 Кодексу законів про працю України в частині використання праці найманих працівників без належного оформлення трудових відносин;

- статті 3, статті 3-1 Закону України «Про оплату праці»;

- пункту 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку зі змінами та доповненнями;

- підпункту 14.1.54, підпункту 14.1.56 пункту 14.1 статті 14, підпункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті 167, підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, підпункту «а» пункту 171.2 статті 171, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, а саме підприємством не утримано податок на доходи фізичних осіб з заробітної плати на загальну суму 41001,60 грн.;

- підпункту 14.1.54, підпункту 14.1.56 пункту 14.1 статті 14, підпункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті 167, підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, підпункту «а» пункту 171.2 статті 171, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176, пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, а саме підприємством не утримано військовий збір з заробітної плати на загальну суму 3416,80 грн.;

- пункту 1 частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме підприємством занижено нарахування ЄСВ на загальну суму 50113,07 грн.

Такі висновки відповідача ґрунтуються на тому, що перевіркою позивача з питань укладення з найманими працівниками трудових договорів встановлено, що відповідно до акту інспекційного відвідування Управління Держпраці у Чернігівській області щодо проведення перевірки в частині фактів порушення законодавства про працю та незаконного використання ПП «Трансвіт-Буд» праці найманих працівників без належного оформлення трудових відносин, під час вивчення та аналізу наданої документації та письмових пояснень працівників, встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснювали виконання обов`язків охоронців без належного оформлення, тобто працівники були допущені до роботи без укладення трудового договору, без оформлення наказу чи розпорядження підприємства. Заробітна плата виплачувалась не офіційно та менше мінімально встановленої законодавством України та без утримання податком на доходи фізичних осіб, військовим збором та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

22.11.2019 року (вх. № 4975/10 від 25.11.2019) позивачем було подано заперечення до вищевказаного акту, на які листом № 3086/10/25-01-33-06-09 від 03.12.2019 року відповідачем надано відповідь, згідно якої аргументи позивача не можуть бути враховані для визначення результатів перевірки (а.с. 41-48).

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДПС у Чернігівській області було винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 06.12.2019 року № 6, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі, з податку на доходи фізичних осіб на 71320,80 грн. у тому числі 41001,60 грн. за податковими зобов`язаннями та 30319,20 грн. за штрафними санкціями (а.с. 18-20);

- від 06.12.2019 року № 6, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору на 5943,40 грн., у тому числі 3416,80 грн. за податковими зобов`язаннями та 2526,60 грн. за штрафними санкціями (а.с. 21-23);

- від 06.12.2019 року № 6, яким до позивача застосовано штрафні санкції по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 510,00 грн. (а.с. 24-25).

Також відповідачем винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.12.2019 № Ю-6 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 50113,07 грн. та рішення від 06.12.2019 року № 6 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 23036,79 грн. (а.с. 14-17).

Державною податковою службою України за результатами розгляду скарги позивача на вимогу про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску було прийнято рішення від 20.01.2020 року № 2372/6/99-00-08-06-01-06, яким вимогу та рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення (а.с. 49-58).

Також Державною податковою службою України за результатами розгляду скарги позивача на вищевказані податкові повідомлення-рішення було прийнято рішення від 14.02.2020 року № 5754/6/99-00-08-05-04-06, яким податкові повідомлення-рішення від 06.12.2019 року № 6, № 6, № 6 залишено без змін, а скаргу - без задоволення (а.с. 59-70). Вважаючи винесені податкові повідомлення - рішення, вимогу про сплату боргу (недоїмки), рішення про застосування штрафних фінансових протиправними, позивач звернувся із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (підпункт 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України).

Згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (пункт 44.1. статті 44 Податкового кодексу України).

Згідно підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді, зокрема, заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору.

Підпунктом 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами (пункт 167.1 статті 167 Податкового кодексу України).

Згідно підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

В силу пункту 171.2 статті 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є, зокрема, податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні.

Особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані, зокрема, своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок (пункт 176.2 статті 176 Податкового кодексу України).

Як вбачається з Акту перевірки № 104/33-06/33279521 від 04.11.2019 року (розділ 3.1) податковим органом на підставі акта інспекційного відвідування Управління Держпраці у Чернігівській області щодо проведення перевірки в частині фактів порушення законодавства про працю та незаконного використання ПП «Трансвіт-Буд» праці найманих працівників без належного оформлення трудових відносин, під час вивчення та аналізу наданої документації та письмових пояснень працівників, встановлено використання позивачем найманої праці без належного оформлення, тобто працівники були допущені до роботи без укладення трудового договору, без оформлення наказу чи розпорядження підприємства з виплатою заробітної плати не офіційно та менше мінімально встановленої законодавством України, без утримання податком на доходи фізичних осіб, військовим збором та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Інших фактичних обставин, які б слугували підставою для нарахування спірних податків та зборів, акт, складений за результатами документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства «Трансвіт-Буд», не містить.

Вказане також вбачається зі змісту апеляційної скарги відповідача, в якій останній вказує, що «з фактичних обставин, встановлених контролюючим органом в результаті перевірки з використанням даних інспекційного відвідування Управління Держпраці у Чернігівській області, вбачається наступе.»

З викладеного слідує, що Головне управління ДПС у Чернігівській області під час встановлення порушення податкового законодавства послалося лише на факти, встановлені під час інспекційного відвідування Управління Держпраці в Чернігівській області, яке було проведено з порушенням чинного законодавства.

Разом з тим, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.02.2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2020 року, у справі № 620/3655/19 за позовом Приватного підприємства «Трансвіт-Буд» до Управління Держпраці у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови, позов було задоволено повністю, визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці в Чернігівській області від 07.11.2019 року № 25-03-012/0570/165.

Згідно вказаного рішення саме на підставі акта інспекційного відвідування від 13.09.2019 року № 25-03-012/0570 Управлінням Держпраці у Чернігівській області було прийнято постанову про накладення штрафу від 07.11.2019 року № 25-03-012/0570/165.

Так, судом у справі № 620/3655/19 було встановлено, що Управління Держпраці у Чернігівській області в акті інспекційного відвідування від 13.09.2019 року № 25-03-012/0570 посилалося на положення Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295, який на час проведення контрольного заходу втратив чинність, тому відповідач діяв протиправно.

Відповідно до частин другої, третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, факти, встановлені вищенаведеним судовим рішенням, не потребують доказуванню.

При цьому, впродовж розгляду справи, як наголошено судом першої інстанції, Головне управління ДПС у Чернігівській області не надало суду жодного доказу, який би досліджувався в ході проведення перевірки та на підставі якого було встановлено зафіксовані в акті перевірки порушення податкового законодавства.

Не надано таких доказів й до апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання представника відповідача, що у справі № 620/3655/19 оскаржувану постанову про накладення штрафу скасовано по формальним підставам, зокрема, у зв`язку з втратою чинності нормативного акту, на підставі якого проводилась перевірка, а пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо виконання роботи у позивача без належного оформлення трудових відносин не були предметом судового розгляду у справі № 620/3655/19, оскільки у вказаному рішенні судом встановлено саме протиправність дій Управління Держпраці в Чернігівській області щодо проведення інспекційного відвідування, в ході якого і було зібрано матеріали, які відповідачем було покладено в основу власної перевірки Приватного підприємства «Трансвіт-Буд».

При цьому, Головним управлінням ДПС у Чернігівській області не надано доказів отримання в своє розпорядження в встановленому законодавством порядку пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 або журналу обліку чергувань, їх опрацювання під час проведення перевірки тощо.

Не спростовано даного факту й в апеляційній скарзі, більше того, відповідачем вказано, що зі змістом вищевказаних письмових пояснень відповідач ознайомився в Акті перевірки контролюючого органу (акт інспекційного відвідування Управління Держпраці у Чернігівські області).

Враховуючи вищевикладене, зокрема, і не доведення податковим органом належними та допустимими доказами перебування у трудових відносинах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з Приватним підприємством «Трансвіт-Буд», колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення від 06.12.2019 року № 6 прийнято відповідачем не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є протиправним і підлягає скасуванню.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 06.12.2019 року № 6 та від 06.12.2019 року № 6, варто зазначити наступне.

Відповідно до підпунктів 1.1-1.4 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Згідно пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України. Об`єктом оподаткування нерезидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід з джерела його походження в Україні; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання) (стаття 163 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 119.2 статті 119 Податкового кодексу України неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Так, контролюючим органом було встановлено порушення пункту 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, а саме у І-ІV кварталах 2016 року, І-ІV кварталах 2017 року, І-ІV кварталах 2018 року, І-ІІІ кварталах 2019 року не відображено суми, виплачені фізичним особам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вигляді заробітної плати.

Разом з тим, враховуючи визнання протиправними висновки податкового органу щодо перебування ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у трудових відносинах з Приватним підприємством «Трансвіт-Буд», колегія суддів приходить до висновку про безпідставність тверджень відповідача про не утримання позивачем військового збору з заробітної плати на загальну суму 3416,80 грн., про порушення Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, та як наслідок, необхідність визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06.12.2019 року № 6 та від 06.12.2019 року № 6.

Щодо єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, варто зазначити наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон в редакції, чинній на час винесення оскаржуваного рішення).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно пункту 1 частини першої статті 7 Закону єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина друга статті 6 Закону).

Відповідно до частин п`ятої-сьомої статті 9 Закону сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування. Для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному податковому органу. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску. Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Згідно абзацу другого пункту 1 частини першої статті 4 Закону платниками єдиного внеску є: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за донарахування податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску (пункт 3 частини одинадцятої статті 25 Закону).

Враховуючи, що нарахування єдиного внеску та штрафних санкцій є похідним від протиправних висновків контролюючого органу щодо неналежного оформлення Приватним підприємством «Трансвіт-Буд» трудових відносин з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , колегія суддів також вважає вірним висновок суду першої інстанції про необхідність визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 06.12.2019 № Ю-6 та рішення від 06.12.2019 року № 6 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

Я.М.Собків

Повний текст виготовлено 27 липня 2021 року.