Справа № 538/1146/21
Суддя: Бондарь В. А.
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 538/1146/21
Провадження № 2-а/538/13/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2021 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Бондарь В.А.,
за участю секретаря судового засідання Горілей Л.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департамету патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4412616 від 28.06.2021 року, -
в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департамету патрульної поліції, згідно якого просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4412616 від 28.06.2021 року, винесену інспектором роти № 6 батальойону № 2 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Кравцовим М.О. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 132-1 КУпАП закрити.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що 28.06.2021 року він керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGS 26.440 (номерний знак НОМЕР_1 ) з напівпричепом марки ВЕСТТ 930014 (номерний знак НОМЕР_2 ). На 452 км, адміністративній дорозі М-05 Біляївського району Одеської області його було зупинено інспектором роти № 6 батальойону № 2 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Кравцовим М.О.та винесено відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4412616.
Зазначив, що відповідно до вищевказаної постанови він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. Як зазначено в оскаржуваній постанові: "керував тз з н/п ВЕСТТ 930014 д.н. НОМЕР_2 з дозволом, чим порушив п. 22.5 ПДР - порушення ПДР по перевезенню небезпечних вантажів правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничиними переїздами" та накладено на нього штраф у розмірі 510,00 гривень.
Вважає, що дана постанова є незаконною, оскільки адміністративного правопорушення він не вчиняв, в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину, крім того в оскаржуваній постанові відсутня суть правопорушення, а тому постанова підлягає скасуванню.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з"явився, але подав заяву про слухання справи без його участі, позов підтримує.
Представник відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департамету патрульної поліції в судове засідання не з"явився по невідомим суду причинам, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, ніяких заяв, заперечень або відзивів на позов не надав.
За відсутності учасників процесу розгляд адміністративної справи здійснено в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Ознайомившись із матеріалами адміністративної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного.
П. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» надає право поліцейським зупиняти транспортні засоби у разі порушення водієм ПДР.
Відповідно до вимог ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення Правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема статтею 132-1 КУпАП. Згідно з п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Поліцейський, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 283 КУпАП, виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.
Позивач вважає, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4412616 від 28.06.2021 року не відповідає вимогам ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У зв`язку з чим, просить скасувати постанову серії ЕАН № 4412616 від 28.06.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором роти № 6 батальойону № 2 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Кравцовим М.О.,а позовну заяву задовольнити.
Статтею 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, передбачені, зокрема, статтею 132-1 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Судом встановлено, що 28.06.2021 року інспектором роти № 6 батальойону № 2 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Кравцовим М.О. винесено постанову ЕАН № 4412616 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 28.06.2021 року на 452 км, адміністративній дорозі М-05 Біляївського району Одеської області порушив правила дорожнього перевезення небезпечних вантажів правил переїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничиними переїздами, чим порушив ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, за що до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн. (а.с.6).
Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року N 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДРУкраїни).
Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Положенням ст. 283 КУпАП визначено перелік обов`язкових вимог до змісту постанови про адміністративне правопорушення. Зокрема, постанова, окрім іншого, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 затверджено Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.
Відповідно до п. 2 вищевказаних Правил, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.
Згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.
Проте у постанові не було зазначено, яких габаритів та якою вагою вантаж, яке територіальне значення має дорога та притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.
Однак, відповідальність за ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає у виді штрафу за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.
При цьому частиною 1 вказаної норми передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, а положенням частини 2 - за порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Окрім цього, відповідно до примітки до ст. 132-1 КУпАП, дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.
Поліцейський, яким винесено оскаржувану постанову, в порушення вимог ст. 283 КУпАП, не виклав опис обставин, установлених під час розгляду справи, а саме не зазначив нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване останньому правопорушення, не зазначив, яке конкретно порушення скоїв позивач.
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.
Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.
Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.
Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 4412616 від 28.06.2021 року, винесену інспектором роти № 6 батальойону № 2 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Кравцовим М.О. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. підлягає скасуванню.
Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Зважаючи, що суд дійшов висновку про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
Таким чином, заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Встановлено, що при зверненні до суду позивачем сплачено 454, 00 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.
Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 132, 139, 229, 242-246, 286 КАС України, суд -

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департамету патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4412616 від 28.06.2021 року - задовольнити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 4412616 від 28.06.2021 року, винесену інспектором роти № 6 батальойону № 2 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Кравцовим Максимом Олександровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень -скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії даного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Лохвицького
районного суду В.А. Бондарь