Справа № 160/17111/20
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом позивача-1: ОСОБА_1 та позивача-2: ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 позивач - 1) та ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 , позивач - 2) звернулись до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Дніпровської міської ради (далі ДМР, відповідач) про:
- визнання протиправним дій Дніпровської міської ради щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 19.10.2020 р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 0,0450 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .;
- зобов`язання Дніпровську міську раду:
1) розглянути клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 19.10.2020 р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 0,0450 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .;
2) надати дозвіл ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 0,0450 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначено, що позивачі звернувлись до ДМР з клопотанням від 19.10.2020 р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0450 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ., на якій розміщена будівля позивачів. Проте рішення щодо клопотання від 19.10.2020 р. в передбачені законом порядку та строки позивачі так і не отримали.
Оскільки такі дії, на думку позивачів, спрямовані на перешкоджання права на отримання дозволу на розробку проекту землеустрою та є протиправними, звернулись з даним позовом до суду.
Ухвалою суду від 28.12.2020 р. позовну заяву залишено без руху на підставі ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків.
На виконання ухвали суду, позивачем усунуті виявлені недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 09.03.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що до ДМР було подане клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Так, згідно листа департаменту по роботі з активами ДМР від 14.04.2021 р. №4/13-273 «На виконання доручення міського голови департаментом по роботі з активами міської ради, в межах наданих повноважень, розглянуто клопотання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню будівлі (торговельного призначення) по АДРЕСА_1 . та повідомлялось, що відповідно до листа Головного архітектурно-планувального управління (далі - Управління) від 05.04.2021 №4/16-906 за матеріалами генерального плану розвитку міста частина зазначеної земельної ділянки розташована на існуючій території багатоквартирної житлової забудови.
Відповідно до наданого топографічного матеріалу частина ділянки розташована в охоронних зонах газопроводів низького тиску Д=63 мм, Д=100 мм, Д=325 мм, газопроводів середнього тиску Д=200 мм, Д=600 мм, дощової каналізації Д=1200 мм, які перетинають ділянку та проходять уздовж неї.
Також, в Управлінні наявний лист ПАТ ДНІПРОГАЗ від 13.03.2017 №Оу02.1-ЛВ-1754-0317, в якому зазначено, що будівля по АДРЕСА_1 розміщена з порушеннями нормативних відстаней до газопроводу низького тиску Д=325 мм та газопроводу середнього тиску Д=600 мм, визначена необхідність перенесення цих газопроводів на нормативні відстані.
Отже, підготувати проект рішення стосовно надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню будівлі (торговельного призначення) по АДРЕСА_1 не вбачалось можливим.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
19.10.2020 роки Позивачі звернулися до ДМР із клопотанням від 19.10.2020 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведенні земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0450 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розміщена будівля Позивачів.
Вищезазаначене клопотання було надіслано позивачами засобами поштового зв`язку.
Згідно листа департаменту по роботі з активами ДМР від 14.04.2021 р. №4/13-273 «На виконання доручення міського голови департаментом по роботі з активами міської ради, в межах наданих повноважень, розглянуто клопотання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню будівлі (торговельного призначення) по АДРЕСА_1 та повідомлялось, що відповідно до листа Головного архітектурно-планувального управління (далі - Управління) від 05.04.2021 №4/16-906 за матеріалами генерального плану розвитку міста частина зазначеної земельної ділянки розташована на існуючій території багатоквартирної житлової забудови.
Відповідно до наданого топографічного матеріалу частина ділянки розташована в охоронних зонах газопроводів низького тиску Д=63 мм, Д=100 мм, Д=325 мм, газопроводів середнього тиску Д=200 мм, Д=600 мм, дощової каналізації Д=1200 мм, які перетинають ділянку та проходять уздовж неї.
Відповідно до листа ПАТ ДНІПРОГАЗ від 13.03.2017 №Оу02.1-ЛВ-1754-0317, який наявний в Управлінні, зазначено, що будівля по вул. Янтарній, 75Б розміщена з порушеннями нормативних відстаней до газопроводу низького тиску Д=325 мм та газопроводу середнього тиску Д=600 мм, визначена необхідність перенесення цих газопроводів на нормативні відстані.
В Управлінні відсутні відомості щодо приведення розміщення об`єкта у відповідність до вимог чинного законодавства України, будівельних норм, державних стандартів та правил.
За даними інформаційної бази містобудівного кадастру відсутні відомості щодо наявності визначених та затверджених червоних ліній вул. Янтарної у районі зазначеної земельної ділянки. Червоні лінії вул. Янтарної у районі зазначеної земельної ділянки підлягають визначенню та затвердженню згідно з чинним законодавством.
Посилаючись також на вимоги ст.18 Закону України «Про автомобільні дороги» Департаментом по роботі з активами міської ради зазначено, що підготувати проект рішення стосовно надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню будівлі (торговельного призначення) по АДРЕСА_1 не вбачається можливим.
Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Приписами ч.7 ст.118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.
У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Згідно ч.1 ст.122 Земельного кодексу України встановлено повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування, а саме: сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Таким чином, ДМР є органом місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність громадянам відповідно до вимог ч.ч.6 та 7 ст.118 Земельного кодексу України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР), сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені ст.118, 122, 123 Земельного кодексу України, ст.26, 33, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Пунктом 34 ч.1 ст.26 Закону №280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Відповідно до ст.59 Закону №280/97-ВР рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.
Тобто, враховуючи наведене, ДМР повинна прийняти рішення по клопотанню позивача виключно на пленарному засіданні ДМР, чого останньою зроблено не було.
Лист Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 12.04.2021р. №8/13-879 «Про розгляд клопотання» не є рішенням ДМР стосовно розгляду клопотання позивачів про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.
Відповідно до ч.5 ст.46 Закону №280/97-ВР сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.
Отже, чинним законодавством України не передбачено право суб`єкта владних повноважень змінювати встановлений законом режим (періодичність) проведення сесій рад не менше одного разу на місяць у випадку надходження на розгляд до ради документів з питань відведення земельних ділянок (зокрема, клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, проекту землеустрою на погодження або затвердження тощо). Оскільки останні являються частинами єдиного процесу відведення земельних ділянок, а тому охоплюються терміном «питання відведення земельних ділянок».
Відповідачем не надано та у матеріалах справи відсутнє будь-яке рішення ДМР стосовно розгляду клопотання позивачів про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.
Отже, відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо розгляду клопотання позивача та прийняття відповідного рішення за наслідками такого розгляду.
Разом з тим, слід зазначити, що строк розгляду клопотання є строком виконання органом місцевого самоврядування своїх повноважень (компетенції). Цей строк разом з іншими елементами (складовими) утворюють структуру повноважень суб`єкта владних повноважень. Недотримання строку виконання обов`язку є свідченням формального порушення реалізації повноважень, проте, повинно оцінюватися в межах причин і умов, які призвели до цього. Недотримання строку виконання обов`язку не означає припинення повноважень органу місцевого самоврядування і втрату ним правомочності на ухвалення будь-яких рішень, в тому числі й тих, які є предметом спору у цій справі. Тому, пропуск цього строку сам по собі не свідчить про звільнення відповідної ради від обов`язку розглянути питання надання дозволу на розробку проекту землеустрою.
Згідно з абзацем 3 ч.7 ст.118 Земельного кодексу України особа має право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу, якщо уповноважений орган у місячний строк не надав ні дозволу на його розроблення, ні мотивованої відмови у наданні такого дозволу.
Проте, цією нормою закріплено виключно право, а не обов`язок громадянина замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу та жодним чином не позбавляє його права на отримання від уповноваженого органу після спливу місячного строку дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні, а також права на судовий захист у випадку неможливості реалізації права на отримання відповідного дозволу (бездіяльності суб`єкта владних повноважень) або відмови у його надані після спливу місячного строку.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.07.2018 року у справі №806/3095/17 та підтримана в постанові Верховного Суду від 23.01.2020 року у справі №440/1922/19.
Аналіз положень абзацу 3 ч.7 ст.118 Земельного кодексу України дає підстави для висновку, що зацікавлена особа має право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу протягом одного місяця від дня закінчення місячного строку з часу реєстрації клопотання у відповідному уповноваженому органі. Місячний строк, упродовж якого особа може реалізувати це право, є присічним. Відтак, нездійснення права замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у цей строк призводить до припинення цього права.
Використання особою права замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу не позбавляє обов`язку відповідача розглянути заяву згідно із чинним законодавством та прийняти відповідне рішення.
Частиною 6 ст.118 Земельного кодексу України передбачено відповідний перелік документів, які необхідно додати до клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, а саме: графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Отже, якщо особою, яка звернулася до відповідного суб`єкта владних повноважень виконані всі передумови для отримання відповідного дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, підстави для відмови у наданні такого дозволу відсутні.
Аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. З іншого боку, подання зацікавленою особою документів, необхідних для розгляду клопотання, не в повному обсязі або виявлення у документах, поданих замовником, недостовірних відомостей об`єктивно перешкоджають розгляду та винесенню законного рішення про надання дозволу/вмотивованої відмови на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
У разі надання особою пакету документів, необхідних для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з недоліками щодо комплектності, форми чи змісту, відповідний орган має право звернутися до заявника з пропозицією усунути виявлені недоліки. Така дія є правомірним способом поведінки органу і має на меті створення громадянам умов для реалізації їх прав на землю. Зазначена пропозиція щодо усунення недоліків не може вважатися «відмовою у наданні дозволу» у розумінні частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України. Проте, звернення з такою пропозицією не звільняє відповідний орган від обов`язку прийняти рішення щодо надання дозволу (або відмову) в межах встановленого законом місячного строку.
Відсутність рішення про надання дозволу або відмову у наданні дозволу в межах встановленого законом місячного строку свідчить про протиправну бездіяльність відповідного органу і надає особі право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу відповідно до абзацу 3 ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.
Враховуючи відсутність рішення ДМР з приводу клопотання позивачів про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, суд вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, оскільки відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували поважність причин та умов порушення вказаного вище порядку та строку розгляду клопотання позивача.
Таким чином судом встановлено протиправну бездіяльність відповідача з приводу розгляду клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 19.10.2020 р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а тому позовні вимоги позивачів в цій частині підлягають задоволенню.
Враховуючи встановлену судом протиправну бездіяльність відповідача з приводу розгляду клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 19.10.2020 р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, позовна вимога про зобов`язання ДМР розглянути його також підлягає задоволенню.
Крім того, суд зазначає, що прийняття рішення про зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки призведе до вирішення відповідного питання неповноважним органом без фактичного її розгляду в установленому законом порядку, відтак є неналежним заявлений позивачем спосіб захисту його прав та інтересів. Отже, вимога про зобов`язання ДМР прийняти рішення про надання дозволу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 0,0450 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . є передчасною.
Крім того, наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
Аналіз норм КАС України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про ДМР надання дозволу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 0,0450 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виходять за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає про наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
На підставі ч.3 ст.139 КАС України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
Отже, оскільки позовні вимоги позивачів задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1681,60 грн. підлягає стягненню на користь позивачів за рахунок бюджетних асигнувань відповідача частково, пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 420,40 грн. на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Керуючись ст.ст. 77-78, 90, 139, 241-246, 255, 258, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним дії Дніпровської міської ради щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 19.10.2020 р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 0,0450 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати Дніпровську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 19.10.2020 р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 0,0450 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . у встановленому законом порядку, з урахуванням правової оцінки суду, наданої у судовому рішенні.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова