Справа № 340/2478/21
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2021 року м. Дніпросправа № 340/2478/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року (суддя Кармазина Т.М., м. Кропивницький, повний текст ухвали складено 08.06.2021 року) у справі № 340/2478/21 за позовом ОСОБА_1 до Подільського відділу Державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

20.05.2021 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Подільського відділу Державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі по тексту відповідач) в якому просив скасувати постанову державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Дулової Яни Вадимівни про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.07.2014 року ВП № 40803620; зобов`язати відповідача вчинити дії щодо зняття арешту з всього його майна, накладеного на підставі постанови державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Дулової Яни Вадимівни про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.07.2014 року ВП № 40803620 та скасувати інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадити інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.06.2021 року адміністративний позов повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та справу направити до суду першої інстанції для розгляду справи по суті. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття ухвали. Свої вимоги апелянт обґрунтував тим, що, повертаючи позовну заяву суд першої інстанції позбавив його на ефективний судовий захист. Право доступу до суду повинне бути ефективним, особа повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушу є її права. Апелянт вказував, що дійсно, норми КАС України встановлюють обмежений строк подання позовів у справах щодо категорії державної виконавчої служби, встановлюється десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її прав, свобод чи інтересів. Апелянт вказує, що перебіг процесуального строку звернення особи до суду з позовом в порядку ст. 287 КАС України починається з дня вручення позивачу оскаржуваного рішення. Постанова державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.07.2014 року ВП № 40803620, яку оскаржує позивача, не була йому вручена, про неї нічого не було відомо. Апелянт вказує на поважність причин пропуску строку подання позову, вказував, що намагався врегулювати спір у досудовому порядку й очікував відповідь на свою скаргу від Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області, остаточну відмову отримав 18.05.2021 року.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, повернув позовну заяву, виходячи з того, що ухвалою суду від 28.05.2021 року позовну заяву залишено без руху для усунення виявлених недоліків. Недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі від 28.05.2021 року позивачем не усунуті у частині подання доказів щодо поновлення строку подання позовної заяви. Невиконання ухвали про залишення позову без руху, стало підставою для повернення позовної заяви. Суд першої інстанції, повертаючи позов, вказував, що позовна заява щодо оскарження постанови державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Дулової Яни Вадимівни про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 40803620 від 29.07.2014 року подана з порушенням строку встановленого п.1 ч.2 ст.287 КАС України. Строк звернення до суду встановлений законом може бути поновлено, якщо суд визнає причини його пропуску поважними, підставою для поновлення строку звернення до суду є неможливість вчасно звернутися до суду у строки, строки можуть бути поновлені лише у разі пропуску з поважних причин. Позивач не надав доказів поважності пропуску строку звернення до суду, а Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено обов`язковості досудового порядку вирішення питання щодо скасування постанови про арешт майна та зняття арешту з такого майна. Позивач мав можливість звернутися до суду з даним позовом у встановлений законом строк, однак звернувся до суду із пропуском десятиденного строку звернення, а саме 20.05.2021 року.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 40803620, прийнята 29.07.2014 року.

Після надсилання на адресу Подільського відділу Державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 29.01.2021 року адвокатського запиту, листом Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 03.02.2021 року № 3561/19.12-24/з повідомлено, що згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження у відділі на виконанні перебував судовий наказ №1111/8734/12 2ц/1111/481/12, виданий 15.02.2013 року Ленінським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 1582,55 грн. на користь ПрАТ «МТС Україна». Лист від 03.02.2021 року № 3561/19.12-24/з отримано ОСОБА_1 18.02.2021 року, прощо сам зазначає у позові та заяві від 03.06.2021 року.

ОСОБА_1 вказує, що не погодився з даними отриманими від Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), викладеними в листі від 03.02.2021 року № 3561/19.12-24/з та 19.02.2021 року звернувся до керівника органу державну виконавчої служби вищого рівня, копію скарги надати до суду не може, оскільки не робив копію. Вказував, що 18.05.2021 року працівник пошти приніс лист Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 05.03.2021 року № Б-65104, згідно якого виконавчі провадження, де боржником є ОСОБА_1 відсутні.

Отже, не погоджуючись з діями Подільського відділу Державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), звернувся 20.05.2021 року за допомогою засобів поштового зв`язку, до суду з позовом в якому просив скасувати постанову державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Дулової Яни Вадимівни про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.07.2014 року ВП № 40803620; зобов`язати відповідача вчинити дії щодо зняття арешту з всього його майна, накладеного на підставі постанови державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Дулової Яни Вадимівни про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.07.2014 року ВП № 40803620 та скасувати інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадити інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 року залишено позов без руху з підстави того, що позивачем не надано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду та докази сплати судового збору. Частиною 2 статті 287 КАС України, яка регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, визначено, що позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів. В ухвалі суд вказував, що із листа у лютому 2021 року позивач дізнався про оскаржувану постанову про арешт майна, з позовом позивач звернувся 20.05.2021 року, засобами поштового зв`язку.

Ухвалу від 28.05.2021 року направлено ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку. На виконання ухвали про залишення позову без руху, 03.06.2021 року ОСОБА_1 надав до суду докази сплати судового збору у розмірі 908,00 грн. та заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в якій зазначив, що 29.01.2021 року адвокат звернувся до Подільського відділу Державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з запитом щодо постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.07.2014 року ВП № 40803620. Вказував, що отримав відповідь на адвокатський запит 18.02.2021 року та намагався у досудовому порядку врегулювати питання скасування постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.07.2014 року ВП № 40803620. Відповідь на скаргу отримав 18.05.2021 року та одразу звернувся до суду з позовом, вважає строк звернення до суду з позовом таким, що може бути поновленим, оскільки наявні підстави для його поновлення через непереборні обставини озернення до суду раніше.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.06.2021 року позов повернуто позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 4 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 287 КАС України, яка регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, визначено, що позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Встановлено, що позивач звернувся з позовом 20.05.2021 року. Проте, був обізнаний про існування постанови державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Дулової Яни Вадимівни про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.07.2014 року ВП № 40803620 29.01.2021 року. Достеменно про обставини наявності постанови державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Дулової Яни Вадимівни про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.07.2014 року ВП № 40803620 дізнається 18.02.2021 року про що сам не заперечує. Тобто датою для обрахунку строку звернення до суду з позовом можна вважати 18.02.2021 року.

Нормами КАС України встановлено десятиденний строк для подання позову від моменту коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її прав. Про обставини винесення та наявності постанови від 29.07.2014 року ВП № 40803620, ОСОБА_1 дізнався 18.02.2021 року.

Норми КАС України у частині провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця не передбачають поновлення строку у разі коли особа врегульовувала спір досудовим шляхом, шляхом подання скарг вищому органу.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви від 30.08.2006 (справа «Каменівська проти України»), право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

В ухвалі від 18.09.2020 року у справі № 11-119сап20 Велика Палата Верховного Суду вказує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Суд першої інстанції витребував докази поважності пропуску строку подання позову, проте заявником не надано до суду докази на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду. Позивач не надав докази, які завадили звернутись до суду з позовом у встановлений строк.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (рішення Європейського суду, справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Суд звертає увагу, що у справі оскаржується постанова державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 40803620 від 29.07.2014 року, тобто позивач звернувся до суду з позовом з плином більше шести років після винесення оскаржуваної постанови.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21.12.2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», пункту 53 рішення ЄСПЛ від 08.04.2010 року у справі «Меньшакова проти України»). За висновком, викладеним в рішенні від 18.10.2005 року у справі «МПП «Голуб» проти України», право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними меж.

Згідно ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання, заяви (скарги). Питання ж поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску. Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, та/або були пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. При цьому, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Вищеприведені судом обґрунтування збігаються з правовою позицією Верхоного Суду, викладеною у постановах від 14.08.2020 року у справі № 536/2248/17, від 06.04.2021 року у справі №340/2761/19, та від 15.07.2021 року у справі №340/2761/19, в ухвалах від 21.01.2020 року у справі №420/4669/19, від 23.10.2019 року у справі №464/3227/19, від 11.03.2019 року у справі №240/5891/18.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням вимог процесуального права.

Керуючись ст. 287, ст. 312, п. 1 ч. 1 ст. 315, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року у справі № 340/2478/21 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, відповідно до ст., ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова