Справа № 160/2906/21
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2021 року Справа № 160/2906/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н.В.
за участі секретаря судового засіданняЛукомського А.О.
представника позивача представника відповідача Федоренко В.С. Бірсана П.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків в якій, з урахуванням зави про зміну предмету позову від 12.04.2021р. просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 березня 2021 року прийнято до свого провадження вказану позовну заяву та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, з урахуванням уточнень.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.
Заслухавши представників сторін, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
У вказаній позовній заяві позовні вимоги підприємства обґрунтовані протиправністю оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, яке сформовано контролюючим органом на підставі висновків акта камеральної перевірки щодо порушення позивачем вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в частині своєчасності реєстрації податкових накладних, складених за 2016 рік, 2017 рік, січень 2018 року, квітень 2018 року. Позивач зауважив, що під час камеральної перевірки відповідачем не було враховано те, що виписані КПТМ «Криворіжтепломережа» податкові накладні за 2016 рік вже були об`єктом дослідження під час позапланової виїзної перевірки підприємства в травні 2018 року. Стосовно порушення вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в частині своєчасності реєстрації податкових накладних за 2017 рік, січень 2018 року, квітень 2018 року позивач наголосив, що дані накладні складені на постачання неплатнику податку на додану вартість (далі ПДВ), а, отже, є такими, що не надаються отримувачу (покупцю), у зв`язку з чим штрафні санкції, передбачені ст. 120-1 Податкового кодексу України, не повинні були застосовуватись до КПТМ «Криворіжтепломережа». Також позивач зазначив, що у відповідності до законодавчих змін підприємством, починаючи з січня 2016 року, були задекларовані суми ПДВ за касовим методом за податковими накладними, виписаними до 01.07.2015р. на суму 40903962, 41 грн., однак обрахунок суми накладних останні на момент подачі позову так і не потрапили, тому, як наслідок, реєстраційний ліміт підприємства в системі електронного адміністрування ПДВ не був поповнений жодного разу з вини Державної фіскальної служби України.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.08.2019р. по справі №160/3069/19, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020р., в задоволенні вказаного позову КПТМ «Криворіжтепломережа» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 29.12.2018р., відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07.05.2020р. по справі №160/3069/19 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.08.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020 у справі № 160/3069/19.

Також, вказаною ухвалою Верховного Суду відмовлено у задоволенні заяви Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" про зупинення дії оскаржуваних у цій справі судових рішень.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10.06.2021р. по справі №160/3069/19 касаційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2020 року у справі №160/3069/19 залишено без змін.

Судом встановлено, що податковий борг виник 08.12.2020 в результаті не сплати узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість (код 14010100), а саме -податкового повідомлення-рішення, (форма «Н») № від 29.12.2018 на загальну суму 31 428 971,98 грн.

В ІКП податковий борг зменшено за рахунок переплати та станом на 08.12.2020 становив 31 424 443,98 грн.

У зв`язку з виникненням податкового боргу підприємству сформовано податкову вимогу №807-50 від 09.12.2020 на загальну суму 31 424 443,98 грн., в тому числі з податку на додану вартість (14010100) - 31 424 443,98 грн.

Станом на 02.03.2021 в ІКП КПТМ «Криворіжтепломережа» обліковується податковий борг за узгодженими грошовими зобов`язаннями в загальній сумі 31 428 971,98грн., які підприємством не сплачені, а саме: по податку на додану вартість (14010100) в загальній сумі 31 428 971,98 грн., втому числі:

- податкове повідомлення-рішення (форма «Н») № від 29.12.2018 на загальну суму 31 428 971,98 грн. В ІКП податковий борг зменшено за рахунок сплати підприємством та станом на 04.03.2021 становить 949 450,98 грн.;

- податкова декларація на додану вартість № від 16.12.2020 на загальну суму 2 918 039,00 грн.;

- податкова декларація на додану вартість № від 16.01.2021 на загальну суму 12 821 457,00 грн.;

- податкова декларація на додану вартість № від 16.02.2021 на загальну суму 14 740 025,00 грн.

Вищевикладене підтверджується витягом з ІКП по податку на додану вартість (14010100) станом на 31.03.2021р., який наданий відповідачем до відзиву на позов (т.1 а.с. 101).

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулося до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків із листом №604/04 від 19.02.2021р. в якому зазначило, що за період з 18.12.2020 по 16.01.2021 КПТМ «Криворіжтепломережа» перерахувало за реквізитами електронного рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ за поточний ПДВ з призначенням платежу «*;101;03342184;14060100: ПДВ за листопад/грудень 2020...» 15 734 968,00грн. Однак, ці кошти безпідставно зменшили борг по оскаржуваному ППР, яке є неузгодженим.

Відповідно п.73 підрозділ 2 розділу XX Податкового кодексу України КПТМ «Криворіжтепломережа» наполягає па перерахунку суми штрафних санкцій згідно з п.120-1.1, 120-1.2 ПКУ з податку па додану вартість згідно Податкового повідомлення-рішення, (форма «Н») № від 29.12.2018 на загальну суму 31 428 971.98 грн., в результаті чого відповідно п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України відкликати податкову вимогу (форма «Ю») Офісу великих платників податків ДПС від 09.12.2020 №807-50 про сплату податкового боргу з податку на додану вартість за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 31 424 443,98грн. та рішення Офісу великих платників податків ДПС про опис майна у податкову заставу від 09.12.2020 №21/14309787.

Листом №1517/6/32-00-13-11 від 25.03.2021р. Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків на лист №604/04 від 19.02.2021р. повідомило позивача, що грошові зобов`язання визначені податковим повідомленням-рішенням № від 29.12.2018 на загальну суму 31 428 971,98грн. з 16.01.2020 являються узгодженими.

Крім того, Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулося до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків із листом №780/04 від 04.03.2021р. в якому просило змінити призначення платежу в грудні 2020, січні 2021. березні 2021 року з «зменшення боргу по штрафним санкціям згідно з п.120-1.1, 120-1.2. ст. 120-1 ПКУ нарахованих за актом у поточному році Податкове повідомлення-рішення (форма «Н») №» на «зменшення по податковій декларації з податку на додану вартість № від 17.12.2020, № від 16.01.2021, № від 16.02.2021».

Листом №1620/6/32-00-50 від 31.03.2021р. Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків на лист №780/04 від 04.03.2021р. повідомило позивача, що в результаті виконання Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020 по справі №160/3069/19 у КПТМ «Криворіжтепломережа» в інтегрованій картці платника з податку на додану вартість виник податковий борг у сумі 31 428 971,98грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Статтею 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно із пунктом 43.3. статті 43 ПК України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Відповідно до пункту 43.5. статті 43 ПК України контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету. Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані (пункт 43.6 статті 43 ПК України.)

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до пункту 86.7 статті 86 ПК України рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності).

За змістом пункту 86.7 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу.

Згідно із п. 87.1 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті. що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Механізм погашення заборгованості регулюється правилами пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, у якому встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п. 131.2 ст. 131 Податкового кодексу України передбачено, що при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), орган державної податкової служби самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Судом встановлено, що за результатами проведеної камеральної перевірки КПТМ «Криворіжтепломережа» з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних складених за 2016 рік; за 2017 рік; січень 2018 року; березень 2018 року; квітень 2018 року; травень 2018 року; липень 2018 року; вересень 2018 року; жовтень 2018 року складено акт №74369/04-036-056-05/03342184 від 04.12.2018р. та прийнято податкове повідомлення-рішення № від 29.12.2018р.

Матеріалами справи підтверджено, що податковий борг виник 08.12.2020 в результаті не сплати узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість (код 14010100), а саме -податкового повідомлення-рішення, (форма «Н») № від 29.12.2018 на загальну суму 31 428 971,98 грн.

В ІКП податковий борг зменшено за рахунок переплати та станом на 08.12.2020 становив 31 424 443,98 грн.

У зв`язку з виникненням податкового боргу підприємству сформовано податкову вимогу №807-50 від 09.12.2020 на загальну суму 31 424 443,98 грн., в тому числі з податку на додану вартість (14010100) - 31 424 443,98 грн.

Станом на 02.03.2021 в ІКП КПТМ «Криворіжтепломережа» обліковується податковий борг за узгодженими грошовими зобов`язаннями в загальній сумі 31 428 971,98грн., які підприємством не сплачені, а саме: по податку на додану вартість (14010100) в загальній сумі 31 428 971,98 грн.

Вищевикладене підтверджується витягом з ІКП по податку на додану вартість (14010100) станом на 31.03.2021р., який наданий відповідачем до відзиву на позов.

Суд не приймає до уваги посилання позивача про те, що податкове повідомлення-рішення № від 29.12.2018р. станом на 22.02.2021р. є неузгодженим в силу п.73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, оскільки оскаржено в касаційному порядку, виходячи з наступного.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.08.2019р. по справі №160/3069/19, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020р., в задоволенні вказаного позову КПТМ «Криворіжтепломережа» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 29.12.2018р., відмовлено.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

В силу ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Суд акцентує увагу, що на момент набрання законної сили судового рішення по справі №160/3069/19 16.01.2020р. податкове повідомлення-рішення за формою «Н» № від 29.12.2018 на загальну суму 31 428 971,98грн. було узгоджене відповідно до постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020.

Таким чином, в силу прямої норми Закону, на підставі рішення суду яке набрало законної сили, відповідачем правомірно нараховано суму податкового боргу за податковим повідомленням-рішенням № від 29.12.2018р. та сформовано податкову вимогу №807-50 від 09.12.2020 на загальну суму 31 424 443,98 грн. з податку на додану вартість (14010100).

При цьому, суд звертає увагу, що Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07.05.2020р. по справі №160/3069/19 відмовлено у задоволенні заяви Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" про зупинення дії оскаржуваних у цій справі судових рішень.

Щодо посилання позивача на п.73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, суд зазначає, що Законом України від 16.01.2020 року №466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», який набрав чинності 23.05.2020 року, змінено статтю 120-1 ПК України та викладено пункт 120-1.1 вказаної статті у такій редакції: «Порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу…».

Крім того, Законом № 466-ІХ доповнено підрозділ 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України пунктом 73.

Так, відповідно до змісту пункту 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення", в редакції Закону № 466-ІХ, штрафи за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до 31 грудня 2019 року, грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень.

Пізніше, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб - підприємців» від 14 липня 2020 року N 786-IX (надалі також - Закон N 786-IX; який набрав чинності 8 серпня 2020 року) у підрозділі 2 у пункті 73 ПК України в абзацах першому і другому після слів та цифр "відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу" доповнено словами "та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної", а слова і цифри "до 31 грудня 2019 року" замінено словами "до дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", строк сплати грошових зобов`язань за якими не настав або"; в абзаці першому цифри і слова "2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень" замінено цифрами і словами "1 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 510 гривень"; в абзаці другому цифри і слова "5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень" замінено цифрами і словами "2,5 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1700 гривень".

Виходячи зі змістовного та синтаксичного аналізу побудови наведених вище норм права, можна зробити висновок, що таким чином законодавець мав на меті не лише уточнити й розширити перелік випадків, за яких платник податків звільняється від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, а й убезпечити платників податків від надмірного тягаря відповідальності, встановленого раніше чинними положеннями п. 120-1.2 ст. 120 ПК України, у випадках та за умов, наведених у пункті 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

Таким чином, вказані зміни норм податкового законодавства не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки спірний податковий борг за даним позовом виник за інших обставин, які не передбачені вимогами п.73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, у т.ч. не з підстав п.120-1.1 статті 120-1 ПК України, які можуть бути застосовані безпосередньо при оскаржені рішень податкового органу, якими можуть бути нараховані штрафні санкції (зобов`язання) саме за несвоєчасну реєстрацію ПН в ЄРПН.

Щодо посилання позивача про те, що відповідач протиправно зараховував суми сплачених платежів в рахунок заборгованості попередніх періодів, суд зазначає наступне.

Виходячи з аналізу вказаних правових норм Податкового кодексу України, суд звертає увагу, що законом імперативно встановлено обов`язок податкового органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, а платнику податків встановлено заборону спрямовувати кошти на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу.

З наведених вище норм вбачається, що контролюючий орган зобов`язаний зарахувати кошти, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Податкове зобов`язання позивача за податковим повідомленням-рішенням № від 29.12.2018р. є узгодженим, можливість зарахування сум сплаченого платником податку податкового боргу в рахунок заборгованості попередніх періодів незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, передбачена п. 87.9 ст. 87, п. 131.2 ст. 131 Податкового кодексу України.

Таким чином, враховуючи наявність у позивача податкового боргу, сплачені ним самостійно задекларовані поточні податкові зобов`язання, направлялись на погашення податкового боргу відповідно до положень пункту 87.9 статті 87 ПК України.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку в необхідності відмови в задоволенні поданого адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» (50000, Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг, провул.Дежньова, 9, ) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (49600, м.Дніпро, пр.Олександра Поля, 57, ), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м.Дніпро, вул. Сімферопольська 17-а, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова