Справа № 949/298/21
Суддя: Оборонова І.В.
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №949/298/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2021 року Дубровицький районний суд Рівненської області в складі

головуючого - судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубровиця за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, Старшого лейтенанта поліції УПП в Рівненській області Ліщука Артема Олексійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3884082 від 07 березня 2021 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 121 КУпАП у вигляді штрафу 170,00 грн, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07 березня 2021 року о 21-47 год., старшим лейтенантом поліції УПП в Рівненській області Ліщуком Артемом Олексійовичем, відносно нього було винесено постанову серії ЕАН №3884082, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та накладено адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 170,00 гривень. Відповідно до вказаної постанови 07 березня 2021 року о 21-47 год. по вулиці Белгородська, 70, в м.Сарни Рівненської області, позивач керував транспортним засобом марки «Opel Vectra» з номерним знаком НОМЕР_1 , який був забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м, чим порушив вимоги п.2.9 "в" ПДР України.

Із вказаною постановою позивач не погоджується, оскільки 07 березня 2021 року приблизно о 21:45 він, рухаючись по автодорозі М07 сполученням «Київ-Ковель-Яготин», під`їхав до ресторану «Пані Журавлина», щоб купити фаст-фуд. Згодом він помітив, що до автозаправки, яка знаходиться навпроти, під`їхав екіпаж поліції. Після цього позивач сів в машину та почав рухатися в напрямку м.Сарни. Екіпаж поліції розвернувся та почав рухатися за ним та увімкнув проблискові маячки синього кольору. Біля стаціонарного посту патрульної поліції, позивач зупинив автомобіль. Приблизно о 21 год. 50 хв. до його автомобіля підійшов співробітник патрульної поліції та повідомив, що причиною зупинки є перевірка номеру шасі кузова автомобіля та попросив пред`явити йому водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Причиною зупинки назвав перевірку номеру шасі автомобіля. Після перевірки VIN-номеру кузова автомобіля, поліцейський повідомив позивачу, що він керував транспортним засобом з номерним знаком, який забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів. На це позивач заперечив та повідомив, що символи номерного знака видно чітко та попросив провести заміри з використанням засобів вимірювання довжини чи спеціального технічного приладу, який дозволяв би вимірювати відстань між об`єктами. Також позивач наполягав на об`єктивному розгляді справи, однак поліцейський йому у цьому відмовив. На його зауваження поліцейський Ліщук А.О. не зважав та через деякий час повернувся вже з бланком постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП. Таким чином, після зупинки транспортного засобу позивача, поліцейський одразу виніс постанову, не розглянувши справу по суті. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, не було вирішено клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи та свідки, та взагалі не було з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи. Зазначене лише підтверджує халатне ставлення відповідача до розгляду справи. Також вважає, що до спірної постанови відповідачем не додано жодних доказів, які б доводили його вину та факт вчинення ним адміністративного правопорушення, вона постановлена, виходячи з суб`єктивної думки працівника поліції без повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Від Відповідача-2 старшого лейтенанта поліції УПП в Рівненській області Ліщука А.О. до початку розгляду справи надійшов відзив на позову заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що 07 березня 2021 року о 21-47 год. по вулиці Белгородська, 70, в м.Сарни Рівненської області, позивач керував транспортним засобом марки «Opel Vectra» з номерним знаком НОМЕР_1 , який був забруднений, що не давало змоги чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м, чим порушив вимоги п.2.9 "в" ПДР України. В результаті цього був зупинений заступником командира роти №5 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Ліщуком А.О. Вважає, що адміністративний позов про скасування постанови про адміністративне порушення є таким, що не підлягає до задоволення, у зв`язку з тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, що він керував транспортним засобом марки "Opel Vectra" з номерним знаком, який не був забруднений та була можливість чітко визначити символи нанесені на ньому з відстані 20 м, які б свідчили про обгрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності. Користуючись наданими правами щодо оскарження дій правоохоронних органів, ОСОБА_1 намагається уникнути адміністративної відповідальності. Також звертає увагу суду, що зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3884082 від 07 березня 2021 року, винесеної щодо ОСОБА_1 в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. В ній зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та вказано технічні пристрої, на які проводився відеозапис ВК-1027. Тому підстави для задоволення адміністративного позову відсутні, оскаржувана постанова є правомірною та винесена у повній відповідності нормам чинного законодавства в межах компетенції поліцейського патрульної поліції Ліщука А.О. На підтвердження факту вчинення правопорушення позивачем, Відповідачем-2 до матеріалів справи, долучено відеозапис даної події №.

До початку розгляду справи від позивача надійшла заява, у якій він просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Крім того, долучено до матеріалів справи письмові пояснення, які за своїм змістом відповідають змісту поданої ним позовної заяви та додатково вказав, що надані відповідачем матеріали на оптичному диску, підпадають під визначення електронного доказу, встановленого ст.99 КАС України, отже копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі. Проте, на відеозаписі відсутній цифровий підпис, як їх автора, так і уповноваженої особи на виготовлення даних копій, а тому такий відеозапис є недопустимим доказом. Також позивач вказує, що оскаржувана постанова була винесена без його участі, а на його клопотання, щодо бажання скористатись правовою допомогою, поліцейський не реагував. Будь-яких доказів в обгрунтування законності винесення постанови, суб`єктом владних повноважень не надано. Причина зупинки транспортного засобу для перевірки номера шасі кузова автомобіля є незаконною. Також долучив до матеріалів справи фото його номерного знаку, який, як він вказує, було зроблено відразу після винесення постанови.

На розгляд справи представник Відповідача-1 не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку (а.с.47).

Відповідач-2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку (а.с.48).

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши позивача, дослідивши всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 07 березня 2021 року заступником командира роти №5 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Ліщуком А.О., відносно позивача ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3884082 за ч.6 ст.121 КУпАП, відповідно до якої, 07 березня 2021 року о 21-47 год. по вулиці Белгородська, 70, в м.Сарни Рівненської області, позивач керував транспортним засобом марки «Opel Vectra» з номерним знаком НОМЕР_1 , який був забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м, чим порушив вимоги п.2.9 "в" ПДР України та на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 грн. (а.с.6).

Підпунктом "а" пункту 2.3 Правил дорожнього руху передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Підпунктом "в" Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху, передбачено, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Крім того, відповідно до ст. 37 Закону України «Про дорожній рух», забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає встановленим вимогам, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 6 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.

Згідно з ч.1, 2 ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ч.6 ст.121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана, по-перше, встановити склад правопорушення, яким відповідно до статті 9 КУпАП є протиправна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.31 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З оглянутого відеозапису, який було долучено Відповідачем-2 до матеріалів справи (а.с.27) судом встановлено, що на ньому зафіксовано, як підійшовши до транспортного засобу, працівник поліції представився та повідомив, що відповідно до ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію», ведеться відео фіксація розмови на портативний відео реєстратор, який закріплений на форменому одязі поліцейського. В подальшому позивачу було повідомлено, що причиною зупинки його автомобіля є порушення ним пункту 2.9 «в» ПДР України. Згодом, поліцейський оголосив про розгляд справи та роз`яснив йому права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Також на оглянутому судом відеозаписі зафіксовано, що номерний знак на транспортному засобі марки «Opel Vectra» був забрудненим. На місці події позивач визнав ці обставини та вказав на те, що «він багато проїхав». Згодом поліцейський разом із позивачем відійшли на невелику відстань від автомобіля, після чого поліцейським було продемонстровано позивачу, що номерний знак дійсно є забруднений і не читається. Потім поліцейським за допомогою логістичного пристрою було винесено оскаржувану постанову в присутності позивача, ознайомлено з її текстом та вручено другий примірник, про що свідчить його особистий підпис в пункті 9 вказаної постанови.

Таким чином, після перегляду долученого Відповідачем-2 до матеріалів справи відеозапису, суд приходить до висновку, що посилання позивача у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях на ненадання інспектором можливості скористатися йому правовою допомогою, а також на порушення поліцейським процедури розгляду справи є безпідставними.

Доводи позивача з приводу відсутності на наданому відповідачем відеозаписі цифрового підпису, що, на думку останнього, в силу приписів ст.74 КАС України, свідчить про його недопустимість, суд не приймає з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 99 КАС України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

При цьому, за визначенням ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, документ - інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

У разі надсилання електронного документа кільком адресатам або його зберігання на кількох електронних носіях інформації, кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа (ч.2 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

З огляду на викладене, суд вважає, що сама по собі відсутність наданого суб`єктом владних повноважень оригіналу відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського не є підставою для визнання його неналежним та/або недопустимим доказом, та відповідно, неврахування його судом під час розгляду даної справи.

На підтвердження своїх доводів, позивачем долучено до матеріалів справи фото номерного знаку на його автомобілі, з якого вбачається, що зображені на ньому символи легко читаються. Проте, вказане фото не може бути враховане, оскільки не надано доказів на підтвердження дати та часу, коли було зроблено дане фото. Самі по собі доводи позивача, що фото було зроблено відразу після винесення оскаржуваної постанови, нічим не підтверджені.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме порушення п. 2.9 "в" ПДР України, що свідчить про обґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 3884082 від 07 березня 2021 року за ч.6 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що вчинення позивачем порушення п.2.9 "в" ПДР України підтверджено належними і допустимими доказами, а доводи, на які посилається позивач, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи, а тому слід вважати доведеною наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП, що в свою чергу підтверджує, що постанова від 07 березня 2021 серії ЕАН № 3884082 винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, зміст постанови відповідає вимогам ст.ст.283-284 КУпАП, а адміністративне стягнення накладено в межах санкції вказаної статті.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, Старшого лейтенанта поліції УПП в Рівненській області Ліщука Артема Олексійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.