Справа № 400/1052/20
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 липня 2021 року

м. Київ

справа № 400/1052/20

адміністративне провадження № К/9901/12674/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Желєзного І.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Чиркіна С.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області

на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року

та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року

у справі № 400/1052/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Активгаз Юг"

до Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Активгаз Юг" звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати розпорядження № 41-р від 17 лютого 2020 року про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним; зобов`язати видалити з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним інформацію, інформацію щодо анулювання ліцензій товариства.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року позовні вимоги задоволено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області задоволено частково. Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року скасовано та ухвалено постанову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області "Про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним та на зберігання пального" № 41-р від 17 лютого 2020 року, в частині висновку про необхідність анулювання виданих ліцензій Товариству з обмеженою відповідальністю "Активгаз Юг" від 01 липня 2019 року: №1900152, №1900145, №1900169, №1900138, №1900172, №1900147, №1900170, №1900168, №1900137, №1900171, №1900141, №1900148. Зобов`язано Головне управління Державної податкової служби у Миколаївській області вчинити дії щодо поновлення інформації про видачу ліцензій ТОВ "Активгаз Юг" на право роздрібної торгівлі пальним у Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального від 01 липня 2019 року: №1900152, №1900145, №1900169, №1900138, №1900172, №1900147, №1900170, №1900168, №1900137, №1900171, №1900141, №1900148.

Не погоджуючись із рішеннями суддів першої та апеляційної інстанції відповідач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 09 березня 2021 року касаційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі №400/1052/20 - повернуто особі, яка її подала, оскільки в такій відсутні підстави касаційного оскарження.

07 квітня 2021 року відповідачем повторно направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі № 400/1052/20.

Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2021 року визнано неповажними підстави пропуску строку на касаційне оскарження рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі № 400/1052/20, викладені у клопотанні Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області про поновлення строку на касаційне оскарження та залишено касаційну скаргу без руху. Надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду документа про сплату судового збору та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із доказами наявності підстав для його поновлення.

До Суду надійшло клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та про продовження строку на усунення недоліків в частині надання документа про сплату судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 16 червня 2021 року задоволено клопотання Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги. Продовжено Головному управлінню Державної податкової служби у Миколаївській області строк для усунення недоліків касаційної скарги.

На виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху скаржником направлено до суду клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги, а саме надання документу про сплату судового збору.

В обґрунтування клопотання про продовження строку на усунення недоліків в частині надання документа про сплату судового збору скаржник посилається на те, що фінансування на час звернення із касаційною скаргою фактично не здійснюється, а тому через обмеженість відкритих бюджетних асигнувань на даний вид видатку сплатити судовий збір не має можливості, що підтверджується копією Службової записки Начальника управління інфраструктури та бухгалтерського обліку - головного бухгалтера від 29 червня 2021 року.

Розглянувши клопотання про продовження строку на усунення недоліків в частині надання документа про сплату судового збору, Суд вважає за необхідне відмовити в його задоволенні з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

У той же час, продовження процесуального строку є правом, а не обов`язком, суду і повинно здійснюватися за наявності для цього обґрунтованих підстав.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14 травня 1981 року № R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Головне управління Державної податкової служби у Миколаївській області має право в межах асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

Скаржник маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діє як суб`єкт владних повноважень і є бюджетною установою, фінансування якої здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, то кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі з урахуванням здійснених видатків за минулий бюджетний період, що кореспондується з п. п. 44, 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року №228, якими, крім іншого, визначено, що штатні розписи бюджетних установ затверджуються в установленому порядку у місячний строк з початку року. До затвердження в установленому порядку кошторисів використання бюджетних коштів підставою для здійснення видатків бюджету є проекти зазначених кошторисів (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), засвідчені підписами керівника установи та керівника її фінансового підрозділу або бухгалтерської служби. У разі коли бюджетний розпис на наступний рік не затверджено в установлений законодавством термін, в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), а під час складання кошторисів на наступний рік враховуються обсяги здійснених видатків.

З огляду на наведене, відповідач не позбавлений можливості протягом усього поточного бюджетного року здійснювати видатки бюджету, передбачені для сплати судового збору, на підставі кошторису, а у разі його відсутності - проекту кошторису, тимчасового індивідуального кошторису, тимчасового розпису бюджету в обсязі, не меншому за розмір використаних бюджетних коштів у минулому періоді й, при цьому має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення своєчасної сплати судового збору з урахуванням обставин і факторів, які впливають на тривалість процедури проведення відповідних платежів.

Особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Проте, скаржником не надано жодних доказів які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій спрямованих на дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Однак скаржником не надано доказів того, що після продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги відпадуть обставини, які перешкоджають сплаті судового збору.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення правової визначеності в питанні застосування процесуальних строків та наслідків їх спливу, як одного з елементів/ принципу верховенства права, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги в частинні надання документа про сплату судового збору.

Таким чином, на даний час вимоги ухвали про залишення касаційної скарги без руху не виконанні, до суду не надано документа про сплату судового збору та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із доказами наявності підстав для його поновлення.

Згідно з п.1 ч. 4 ст. 169 та ч. 2 ст.332 КАС України касаційна скарга повертається особі, яка її подала, якщо зазначеною особою не усунуто недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин, касаційна скарга не приймається до розгляду і підлягає поверненню скаржнику.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом в ухвалах від 02 березня 2020 року у справі № 400/471/19 , від 04 березня 2020 року у справі № 500/1026/19 та від 09 квітня 2020 року у справи № 580/2839/19.

Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги.

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі № 400/1052/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Активгаз Юг" до Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення- повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді І.В. Желєзний
Я.О. Берназюк С.М. Чиркін