Справа № 522/13783/21
Суддя: Шенцева О. П.
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/346/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Кісліної В.І.,

розглянувши у відкритому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (м. Одеса, вул. Преображенська, 44) до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 (Державна установа «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС» АДРЕСА_1 ) про примусове видворення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом, в якому просив примусово видворити за межі території України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує.

Відповідач надав заяву про визнання позову.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.02.2021 співробітниками Приморського РВ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (далі - ГУ ДМС України в Одеській області), в м. Одесі на ринку «Привоз» виявлено особу, яка назвалась громадянином Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В результаті проведеної перевірки встановлено, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив правила перебування іноземців в Україні ухилився від виїзду після закінчення терміну перебування на території України.

Перевіркою встановлено, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув на територію України 18.07.2019 легально через пункт пропуску «Бориспіль» з метою вирішення власних справ.

На даний час громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , на території України знаходиться не законно, постійного офіційно зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування не має.

18.02.2021 року за порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме ухилення від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування в Україні, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стосовно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 004413 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 18.02.2021 ПН МОД № 004457 відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. Того ж дня, відповідачем сплачено вказаний адміністративний штраф. Отже, відповідач тим самим підтвердив, що визнає свою провину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення. Згідно даних з веб-сайту «Судова влада України» інформація про оскарження зазначеної постанови відсутня.

Приморським РВ ГУ ДМС України в Одеській області прийнято рішення про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства № 11 від 18.02.2021 громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано його покинути територію України у термін до 04.03.2021 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ, рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення. Порядок провадження за заявами іноземців та осіб без громадянства про добровільне повернення визначається Кабінетом Міністрів України.

Проте, з відповідною заявою, а також з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту відповідач не звертався.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону № 3773-VІ передбачено, що іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

У визначений термін громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з території України не виїхав. У відповідача відсутній паспортний документ та віза, обов`язкова наявність яких визначена ст. 9 Закону № 3773-VІ відповідно до якої іноземці в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом або іншими міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи.

Відповідно до пп. 2 п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 150 від 15.02.2012, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

Таким чином, сплинув термін легального перебування відповідача на території України.

У ГУ ДМС України в Одеській області є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухиляється від виконання рішення про примусове повернення, та існує ризик його втечі.

Згідно до п. 14 ст. 1 Закону № 3773-VІ нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Згідно до частини 3 статті 3 розділу I Закону № 3773-VІ, іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частини 1 статті 9 розділу II Закону № 3773-VІ іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області 22.07.2021 повторно виявлено громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та враховуючи вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме проживання без документів на прво проживання в Україні, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 203 КУпАП, стосовно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 5286 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 16.02.2021 ПН МОД № 005346 відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

22.07.2021 року співробітниками Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області було затримано громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до протоколу про адміністративне затримання МОД 000126.

На підставі рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 22.07.2021 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поміщено до Державної установи «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС».

Проаналізувавши всі обставини перебування Відповідача на території України ГУ ДМС України в Одеській області встановлено наступне:

1. Відомості про перебування на території України на законних підставах Відповідача відсутні, що вказує на грубе порушення з боку відповідача норм Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

2. Відповідач був повторно затриманий співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області за порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме проживання без документів на прво проживання в Україні.

3. На даний час у Відповідача відсутні будь-які документи на право проживання в Україні, обов`язкова наявність яких визначена ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відповідно до якої іноземці в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом або іншими міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи.

4. У Відповідача відсутній паспортний або будь який інший документ, що підтверджує його особу.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ «центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухиляється від виконання такого рішення, та існує ризик його втечі…».

Беручи до уваги той факт, що Відповідач після перетину державного кордону України, в подальшому проживав на території України нелегально, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП, зазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що Відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення. Враховуючи викладене, Відповідач підлягає примусовому видворенню за межі території України на підставі постанови адміністративного суду.

У відповідних положеннях статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що:

«1. Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом,:

f) "законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції».

З огляду на це, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

«Затримання особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції» у відповідності до другої частини статті 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, як наголошено в § 164 рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 р. у справі "А. та інші проти Сполученого Королівства" буде виправдано до тих пір, поки йде процес депортації або екстрадиції. Якщо така процедура не виконується з належною ретельністю, затримання особи перестає бути допустимим відповідно до статті 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 Кодексу адміністративного судочинства позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-9, 72-77, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (м. Одеса, вул. Преображенська, 44) до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 (Державна установа «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС» АДРЕСА_1 ) про примусове видворення задовольнити.

Примусово видворити за межі території України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 статті 371 КАС України допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

30.07.2021