Справа № 380/9722/21
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/9722/21
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

30 липня 2021 року
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Потабенко В.А., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Залізничного відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, Управління соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації Львівської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернуся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Залізничного відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, Управління соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації Львівської області, у якій просить:

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації Львівської області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті недоплачених грошових коштів у формі щорічної допомоги до 5 травня за 2018 та 2019 роки ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними дії Залізничного відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті недоплачених грошових коштів у формі щорічної допомоги до 5 травня за 2020 рік ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними дії Залізничного відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті недоплачених грошових коштів у формі допомоги інваліду III групи ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації Львівської області здійснити перерахунок виплат ОСОБА_1 у формі щорічної допомоги до 5 травня за 2018 та 2019 роки та призначити виплату ОСОБА_1 недоплачених коштів у розмірі 13 111, 00 грн;

- зобов`язати Залізничний відділ соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради здійснити перерахунок виплат ОСОБА_1 у формі щорічної допомоги до 5 травня за 2020 рік та призначити виплату ОСОБА_1 недоплачених коштів у розмірі 5685,00 грн.;

- зобов`язати Залізничний відділ соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради здійснити перерахунок виплат ОСОБА_1 у формі допомоги інваліду III групи за 2020 рік та призначити виплату ОСОБА_1 недоплачених коштів у розмірі 12383,00 грн.

У зв`язку з тим, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), ухвалою судді від 22.06.2021 позовну заяву залишено без руху, а позивачеві надано строк для усунення виявлених недоліків (десять днів з дня вручення цієї ухвали).

Зокрема, вказано позивачеві подати в канцелярію Львівського окружного адміністративного суду в десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали - заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та доказів поважності причин його пропуску.

09.07.2021 від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду. В обґрунтування заяви зазначає, що дізнався про наявність у нього права на виплату до 5 травня у більшому розмірі, ніж її було здійснено, у зв`язку із прийняття ряду рішень Конституційним судом України, що визнають неконституційними положення окремих законів у цій сфері. Зокрема, з рішення Конституційного Суду України у справі №-1-247/2018 від 27.02.2020, у якому зазначено наступне: визнати таким, що не відповідає Конституції України окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12,13, 14,15 та 16 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетних фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Зазначене положення втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним судом України цього рішення. У вказаному рішенні суд наголосив, що норми-принципи частини 5 статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей, є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами, не можуть бути скасовані чи звужені. Про наявність такого рішення Конституційного суду позивачу повідомив його колишній бойовий товариш. Тобто до цього моменту позивач не мав відомостей про наявність у нього права на збільшений розмір виплати, тому і приймав виплати у зазначеному розмірі. Окрім того, позивач зацікавився зазначеним питанням, та після цього віднайшов ряд рішень судів України про задоволення позовів про стягнення недоотриманих до 5 травня коштів (рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/3685/21 від 17.05.2021, рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/5484/21 від 13.05.2021). Після того, позивач звертався до Міністерства соціальної політики та Залізничного відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та Управління соціального захисту населення Яворівської районної Державної адміністрації однак, йому було протиправно, на думку позивача, відмовлено. Тобто, пропуск ОСОБА_1 строку для звернення до суду був обумовлений двома факторами: саме після прийняття Конституційним Судом України рішення у справі №-1-247/2018 від 27.02.2020 та ряду рішень судами України про задоволення аналогічних позовних заяв позивач дізнався про своє право на отримання виплати у більшому розмірі (та отримав правове обґрунтування можливості такої виплати). Крім того, листування з відповідачами та Міністерством соціальної політики України зайняло певний період часу. Останню відповідь з відмовою у здійсненні виплати у збільшеному розмірі позивачем було отримано 20.04.2021. Тому саме, починаючи з цього строку ОСОБА_1 вважає за можливе здійснювати облік початку перебігу строку для звернення до суду. У зв`язку з наведеним, просить суд поновити строк на звернення до суду з цим позовом.

Вирішуючи питання поновлення строку звернення до суду з даним позовом, судом враховано таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, ч. 1 ст. 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частина 1 ст. 118 КАС України визначає, що процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд звертає увагу на те, що в ухвалі від 22.06.2021 вказав позивачу на те, що перебіг строку звернення особи до суду з позовною вимогою про визнання дій протиправними щодо ненарахування щорічної разової допомоги в необхідному розмірі на підставі Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту необхідно обраховувати з 30 вересня відповідного поточного року, оскільки наведене узгоджується із правовими висновкам Верховного Суду, викладеними у постанові від 06.02.2018 по справі №607/7919/17, так як 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги, і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж та, яка була йому нарахована.

Тому судом було залишено позовну заяву ОСОБА_1 до Залізничного відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, Управління соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації Львівської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії без руху і надано йому час для усунення недоліків шляхом надання, зокрема, доказів поважності причин пропуску строку на звернення до адміністративного суду.

Однак, позивач належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку суду не надав.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Суд наголошує на тому, що одноразова виплата до 5 травня є періодичним платежем, і особа, яка її отримує має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено її виплату та на підставі яких нормативно-правових актів було визначено саме такий її розмір.

Отже, з дня отримання одноразової виплати до 5 травня особою, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання даної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо її розміру звернулась до компетентного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні відповіді на подану нею заяву.

Суд зазначає, що обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом, згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 по справі № 240/12017/19, адміністративне провадження № К/9901/15971/20 дійшов правового висновку, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Тому, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що підстави вказані позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду не є поважними.

Враховуючи вищевикладене, суддя не вбачає поважних причин пропуску строку звернення до суду та, відповідно, підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно ч. 8 ст. 169 КАС повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи приписи п.1 ч. 4 ст. 169 КАС України та те, що недоліки позовної заяви у встановлений строк усунені не були, позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись ст.ст. 169, 171, 243, 248, 250, 256, 293-295, підп. 15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

у х в а л и л а :

позовну заяву ОСОБА_1 до Залізничного відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, Управління соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації Львівської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Потабенко В.А.