Справа № 440/7899/21
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 липня 2021 року м. ПолтаваСправа №440/7899/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши у письмовому провадженні заперечення представника відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 15.07.2021 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, у якому позивач просив визнати протиправною та скасувати вимогу від 07.07.2021 №Ф-26436-13 про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 4392,67 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за цим позовом, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у порядку письмового провадження).

28.07.2021 судді передано заперечення представника Головного управління ДПС у Полтавській області Максима Шимки проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, що обґрунтовані доцільністю розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Розглянувши подане представником відповідача заперечення, суд дійшов такого висновку.

Частиною першою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до частини другої цієї статті, спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

У силу положень пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною другою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Ця справа не відноситься до спорів, визначених у частині четвертій статті 12, частині четвертій статті 257 КАС України, що можуть бути розглянуті виключно за правилами загального позовного провадження.

Натомість, спір виник у справі незначної складності, для якої передбачено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача у поданому запереченні не просить про витребування чи забезпечення додаткових доказів, виклик свідків, призначення у справі експертиз чи вжиття судом інших дій, для вчинення яких необхідним було б проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження чи у відкритому судовому засіданні з викликом учасників.

З приводу посилань представника відповідача на те, що характер і кількість доказів у цій справі потребують їх детального вивчення та надання додаткових письмових пояснень, що потребують спеціальних знань, суд зауважує, що дослідження доказів і письмових пояснень, викладених у заявах по суті справи, є обов`язком суду в силу приписів частини восьмої статті 262 КАС України. Однак, наведене не означає необхідності розгляду справи за правилами загального позовного провадження, адже відповідні дії суд має вчинити і під час розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Так, суд встановлює обставини справи на підставі наданих сторонами доказів, а також письмових пояснень, викладених у заявах по суті справи.

Представником відповідача у поданому запереченні не обґрунтовано доцільності залучення до участі у справі спеціалістів чи експертів, призначення судової експертизи тощо.

Суд зауважує, що спірні відносини є доволі поширеними у судовій практиці, а суть спору не свідчить про наявність виключної правової проблеми, значну складність справи чи суспільний інтерес до її розгляду.

За таких обставин, зважаючи на те, що цей спір виник у справі незначної складності, враховуючи характер спірних відносин, склад учасників та предмет доказування, що не вимагають проведення підготовчого провадження для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд вважає за можливе розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження в судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08.12.1983 у справі "Аксен проти Німеччини", заява №8273/78; від 25.04.2002 у справі "Варела Ассаліно проти Португалії", заява №64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Ухвалою суду від 20.07.2021 визначено порядок подання сторонами заяв по суті справи та акцентовано увагу відповідача на необхідності подання до суду всіх наявних у нього доказів у строк, встановлений для подання відзиву на позов.

Суд створив учасникам справи належні умови для ознайомлення з рухом справи №440/7899/21 шляхом надсилання процесуальних документів. Крім того, кожен з учасників справи може користуватися своїми процесуальними правами та обов`язками, визначеними статтями 44, 47 КАС України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

З цих підстав, суд залишає заперечення представника відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без задоволення.

Керуючись статтями 12, 248, 256, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заперечення представника Головного управління ДПС у Полтавській області Максима Шимки проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та окремо не оскаржується.

Суддя О.О. Кукоба