Справа № 300/2199/21
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" липня 2021 р. справа № 300/2199/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого - судді Гундяка В.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області до Відділу освіти, молоді та спорту Рожнятівської районної державної адміністрації про стягнення капіталізованих платежів, -
13.05.2021 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області (надалі позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Відділу освіти, молоді та спорту Рожнятівської районної державної адміністрації (надалі відповідач) про стягнення капіталізованих платежів на суму 817 978,88 грн.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач, як юридична особа перебуває в процесі припинення, у зв`язку з чим, відповідно до норм чинного законодавства виникла необхідність забезпечення виплат на відшкодування шкоди, заподіяної життю і здоров`ю, а саме стягнення суми капіталізованих платежів в розмірі 817 978,88 грн. для продовження страхових виплат особам, які отримали травми під час перебування у трудових відносинах з відповідачем. Проте Відділ освіти, молоді та спорту Рожнятівської районної державної адміністрації капіталізовані платежі в розмірі 817 978,88 грн. добровільно не сплатив, а тому позивач просив суд стягнути їх в судовому порядку.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
24.04.2021 року відповідач отримав копію ухвали суду про відкриття провадження в даній адміністративній справі, що підтверджується наявним в матеріалах справи звітом про відправлення повідомлення на електронну адресу. Заяв чи клопотань відповідач суду не подав, правом на подання відзиву на позов, не скористався. Також відповідачем не повідомлено суд про поважність причин ненадання такого відзиву.
Згідно частини 6 статті 162, частини 2 статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних мотивів.
Судом встановлено, що на обліку в Долинському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області перебувають ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які отримали травми 23.05.2011 та 21.01.2009 відповідно, під час роботи на підприємствах, які належать до сфери управління Відділу освіти, молоді та спорту Рожнятівської районної державної адміністрації. Факт отримання травм даними особами підтверджується копіями актів про нещасний випадок, пов`язаний із виробництвом, які наявні в матеріалах справи та досліджені судом в якості належних письмових доказів.
Як вбачається з виписки з акту огляду МСЕК від 18.12.2013 серії АБ №0011855 про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, ОСОБА_1 встановлено 35% втрати працездатності та третю групу інвалідності без переогляду.
Суд встановив, що ОСОБА_2 встановлено 10% втрати працездатності до 30.01.2021 року. Дана обставина підтверджується випискою з акту огляду МСЕК від 30.01.2019 серії АБ №0037064 про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою Долинського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області від 22.04.2020 за №0909/300/300/29 потерпілій ОСОБА_1 , номер справи 300, номер випадку 300, перераховано щомісячну страхову виплату в розмірі 2388,47 грн., а постановою від 22.04.2020 за №0909/286286/49 потерпілій ОСОБА_2 , номер справи 286, номер випадку 286, призначено перераховану щомісячну страхову виплату в розмірі 548,86 грн.
Судом встановлено, що Відділ освіти, молоді та спорту Рожнятівської районної державної адміністрації з 14.01.2021 знаходиться в стані припинення у зв`язку із ліквідацією, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань наявний в матеріалах справи.
Як вбачається з матеріалів справи, на заяву Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області, Відділ освіти, молоді та спорту Рожнятівської районної державної адміністрації листом від 10.02.2021 за №4/01-15/07 повідомив позивача, що оскільки припинення шляхом ліквідації Відділу освіти, молоді та спорту Рожнятівської районної державної адміністрації вчинене тільки щодо самого структурного підрозділу районної державної адміністрації (з штатною чисельністю 2 одиниці), внаслідок того, що утворились ОТГ зі своїми новими відділами освіти, куди відповідно передані заклади освіти (майно, повноваження, педагогічний та обслуговуючий персонал), які продовжують функціонувати як самостійні юридичні особи, в тому числі продовжують виконувати функції страхувальників.
У зв`язку із несплатою відповідачем капіталізованих платежів в розмірі 817 978,88 грн., позивач звернувся із даною позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до пунктів 3, 10 частини 1 статті 1 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»: застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.
Пунктом 1 частини 2 статті 15 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 №1105-XIV (надалі Закон - №1105-XIV) визначено, що роботодавець зобов`язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.
За приписами п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" джерелами формування коштів Фонду, серед іншого, є капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів.
З системного аналізу наведених норм права слідує, що підприємства у разі їх ліквідації не звільняються від фінансування Фонду соціального страхування від нещасних випадків шляхом внесення капіталізованих платежів.
Постановою Кабінету Міністрів України №986 від 04.12.2019 затверджено Порядок капіталізації платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації страхувальників (надалі - Порядок №986).
Так, відповідно до цього Порядку здійснюється капіталізація платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством) страхувальника (далі - платежі) для задоволення вимог, що виникли із його зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам.
Пункт 2 Порядку №986 містить визначення терміну «капіталізація платежів», який означає визначення суми грошових зобов`язань страхувальника у випадку його ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством), що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам, які належить сплатити до Фонду соціального страхування України для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.
Капіталізація платежів проводиться щодо кожної застрахованої особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідних подальших платежів для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Під час капіталізації платежів враховуються заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати на догляд за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів, види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого, а також інші виплати, передбачені законодавством (пункт 3 Порядку №986).
Відповідно до пункту 4 Порядку, капіталізація платежів перед застрахованими особами або перед особами, визначеними у статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», розраховується на період, що визначається як різниця між середньою очікуваною тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та віком особи на момент її проведення, та обчислюється щодо кожного платежу таким чином: 1) щомісячні страхові виплати втраченого заробітку - з урахуванням середньомісячного заробітку та ступеня втрати професійної працездатності; 2) витрати на догляд за потерпілим відповідно до медичного висновку - згідно з нормами, встановленими нормативно-правовими актами; 3) витрати на забезпечення потерпілого автомобілем безоплатно чи на пільгових умовах, організацію та оплату навчання водінню автомобіля, а також на виплату компенсації на бензин (пальне), ремонт і технічне обслуговування автомобілів або на транспортне обслуговування - згідно з нормами, встановленими нормативно-правовими актами; 4) витрати на санаторно-курортне лікування - із розрахунку середньої вартості санаторно-курортної путівки: для осіб з інвалідністю I групи - щороку, для інших осіб з інвалідністю - не рідше одного разу на три роки.
Капіталізація платежів включає заборгованість страхувальника з виплат, пов`язаних із його зобов`язаннями відшкодувати шкоду, заподіяну життю або здоров`ю застрахованої особи, а саме суми одноразової допомоги, щомісячних виплат втраченого заробітку, витрат на догляд за потерпілим і виплат за листками непрацездатності (пункт 7 Порядку № 986).
У відповідності до пункт 8 Порядку № 986 у кредиторських вимогах Фонду соціального страхування України до страхувальника, щодо якого розпочато ліквідацію, зазначається сума грошових зобов`язань, обчислена з урахуванням кожного платежу, що підлягає капіталізації.
Суми капіталізованих платежів відповідно до зазначених кредиторських вимог у випадках ліквідації страхувальника перераховуються робочому органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, у якому страхувальник перебуває на обліку.
Суд зазначає, що вказаними нормами встановлено обов`язок страхувальника проводити капіталізацію для продовження страхових виплат особам, потерпілим на підприємстві, протягом їхнього життя.
Так частиною 1 статті 104 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Відповідно до статті 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.
У відповідності з пунктом 1 частини 1 статті 112 Цивільного кодексу України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у першу чергу щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом.
Згідно з частиною 3 статті 110 Цивільного кодексу України визначено, що якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.
Частиною 2 статті 1205 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.
У разі відсутності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для капіталізації платежів, які підлягають сплаті, обов`язок щодо їх капіталізації покладається на ліквідаційну комісію на підставі рішення суду за позовом потерпілого.
З системного аналізу наведених норм слідує, що капіталізація платежів здійснюється у всіх випадках ліквідації юридичної особи та в межах ліквідаційної процедури із застосуванням правил Порядку №986.
Суд зазначає, що з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи у такої особи виникають зобов`язання перед управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України щодо сплати капіталізованих платежів, розрахованих відносно потерпілих від нещасного випадку на виробництві. Відтак, обов`язок щодо сплати капіталізованих платежів виникає у всіх випадках ліквідації юридичних осіб та припинення діяльності фізичних осіб-підприємців.
Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27 травня 2020 року у справі № 809/1738/17, Верховним Судом у постановах від 18 червня 2020 року у справі №820/2837/17, від 2 листопада 2020 року у справі № 1940/1440/18 та Верховним Судом України у постанові 26 червня 2012 року в справі № 21-156а12.
Згідно наявного у матеріалах справи розрахунку загальна потреба в капіталізації коштів для розрахунку з потерпілими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складає 817 978,88 грн. Проте на момент розгляду справи доказів сплати зазначеної суми капіталізованих платежів або заперечення щодо правильності її обчислення відповідачем суду не надано.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Відтак, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, підстави для відшкодування витрат зі сплати судового збору, понесених позивачем, відсутні.
На підставі статей 19, 46, 129-1 Конституції України, статей 4, 11, 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», керуючись статтями 139, 244-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:
позов задовольнити повністю.
Згідно ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області, , вул. Андрія Мельника, 11, м. Івано-Франківськ, 76014;

відповідач: Відділ освіти, молоді та спорту Рожнятівської районної державної адміністрації, , вул. Шкільна, 1, смт. Рожнятів, Рожнятівський район, Івано-Франківська область, 77600.

Суддя Гундяк В.Д.