Справа № 160/8898/21
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2021 року Справа № 160/8898/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛозицької І.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- зобов`язати Головнео управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 для розрахунку пенсії період навчання у Дніпропетровському ордені Трудового Червоного Прапору металургійного інституту ім. Л.І.Брежнева, згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 , архівної довідки НМАУ від 01.12.2020р. №20/10-268 та наказів ДМетІ №81-2 від 14.03.1983р. та № 321-2 від 05.09.1983р. з 01.09.1978р. по 07.09.1983р. та зробити відповідний перерахунок пенсії з врахуванням вказаного стажу з 07.10.2010 року.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Разом з тим, позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про зарахування, зокрема, періоду його навчання у Дніпропетровському металургійному інституті з 01.09.1978р. по 07.09.1983р. Проте, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило ОСОБА_1 в зарахуванні до страхового стажу періоду з 07.06.1983 року по 01.09.1983 року, оскільки період навчання у вищому навчальному закладі зараховується до страхового стажу з 1 вересня по дату прийняття екзаменаційною комісією рішення про присвоєння кваліфікації, тобто з 01.09.1978 року по 06.06.1983 року.
Позивач вважає дану відмову необґрунтованою та такою, що суперечить нормам діючого законодавства, а тому, звернувся з позовом до адміністративного суду.
Ухвалою суду від 07.06.2021 року було відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Заперечуючи проти позову, відповідач надав свій відзив на позов, який долучений до матеріалів справи. Відповідач зазначає, що позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому, до страхового стажу позивача зараховано період його навчання у Дніпропетровському металургійному інституті з 01.09.1978р. по 06.09.1983р. Водночас, відсутні підстави для зарахування до стажу періоду з 07.06.1983 року по 01.09.1983 року, оскільки чинним законодавством не передбачено зарахування періоду перебування на військових зборах.
За вказаних підстав відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
12.07.2021 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано аналогічну правову позицію, викладену в позовній заяві та зазначено, що доводи відповідача, викладені у відзиві, є необгрунтованими, а тому, не підлягають задоволенню.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, прийшов до таких висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
21.12.2020 року позивач звернувся із заявою до відповідача з питання зарахування до страхового стажу та перерахунку пенсії, зокрема, періоду проходження навчального військового збору після захисту дипломного проекту у якості студента 5-го курсу Дніпропетровського металургійного інституту, а саме, з 07.06.1983 року по 07.09.1983 року.
02.03.2021 року позивач засобами електронного зв`язку звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та надав вищевказані документи.
Позивач не погоджуючись з позицією відповідача, звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку наведеним обставинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV.
Частиною 1 ст. 24 Закону № 1058-ІV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом "д" частини 3 статті 56 Закону № 1788-XII визначено, що до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Згідно п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 8 Порядку № 637 визначено, що час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Так, з матеріалів справи вбачається, трудова книжка НОМЕР_1 , надана ОСОБА_1 , містить записи, зокрема:
- з 01.09.1978 року по 07.09.1983 року навчання в Дніпропетровському ордена Трудового Червоного Прапора металургійному інституті ім.Л.І.Брєжнєва.
Відповідно до наказу Дніпропетровського ордена Трудового Червоного Прапора металургійного інституту ім.Л.І.Брєжнєва від 14.03.1983 року № 81-2 "Про проведення навчального збору студентів 5 курсу у військах" ОСОБА_1 проходив навчальний збір у військах з 11.06.1983 року по 08.09.1983 року.
06.06.1983 року позивачу видано диплом Дніпропетровського ордена Трудового Червоного Прапора металургійного інституту ім.Л.І.Брєжнєва НОМЕР_3 .
Наказом Дніпропетровського ордена Трудового Червоного Прапора металургійного інституту ім.Л.І.Брєжнєва від 05.09.1983 року студентів 5 курсу, які пройшли навчальний збір у військах з військової підготовки після захисту дипломних проектів, зокрема, ОСОБА_1 , виключено зі списків, як такого, що закінчив інститут, з 07.09.1983 року.
Згідно архівної довідки від 01.12.2020 року № 20/10-268, виданої Національною металургійною академією України, підтверджено навчання ОСОБА_1 на електрометалургійному факультеті (денна форма навчання) Дніпропетровського ордена Трудового Червоного Прапора металургійного інституту ім.Л.І.Брєжнєва з 01.09.1978 року по 07.09.1983 року.
Таким чином, предметом спору є зарахування до страхового стажу періоду проходження навчальних зборів з військової підготовки з 07.06.1983 року по 07.09.1983 року та не віднесення такого періоду до періоду навчання у вищому навчальному закладі.
Так, приписами ст. 11 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року № 2232-XII встановлено, що військова підготовка громадян України за програмою підготовки офіцерів запасу проводиться у вищих військових навчальних закладах та у військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів.
Військова підготовка за програмою підготовки офіцерів запасу включається до навчальних планів вищого навчального закладу як окрема навчальна дисципліна. Програми військової підготовки розробляються згідно з вимогами кваліфікаційних характеристик офіцерів запасу за відповідною військово-обліковою спеціальністю. Порядок розроблення та затвердження кваліфікаційних характеристик офіцерів запасу та програм військової підготовки офіцерів запасу визначається Міністерством оборони України.
Згідно з п.13 Порядку проведення військової підготовки студентів вищих навчальних закладів за програмою підготовки офіцерів запасу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 лютого 2012 року № 48 військова підготовка здійснюється у формі навчальних занять, самостійної роботи студентів, практичної підготовки, навчального збору, контрольних заходів.
Пунктом 15 Порядку № 48 визначено, що громадяни, які мають ступінь вищої освіти не нижче бакалавра, пройшли теоретичний і практичний курс навчання з військової підготовки у відповідному військовому навчальному підрозділі чи вищому військовому навчальному закладі та комплексні практичні заняття з вивчення курсу первинної військово-професійної підготовки, залучаються до проходження навчального збору, передбаченого програмою військової підготовки.
Навчальний збір організовується після закінчення навчання у військовому навчальному підрозділі чи вищому військовому навчальному закладі у поточному році або за рахунок часу, відведеного на канікулярну відпустку здобувачів вищої освіти.
Під час навчального збору на громадян поширюються права та обов`язки, встановлені актами законодавства для військовозобов`язаних, призваних на збори.
Навчальний збір проводиться у військових частинах (на кораблях) або у вищих військових навчальних закладах (військових інститутах), які мають відповідну матеріально-технічну базу для проведення практичного навчання.
Порядок призову і направлення студентів та інших осіб на навчальний збір, проходження перед початком навчального збору медичного огляду визначається Міноборони разом з Генеральним штабом Збройних Сил (пункт 17 Порядку № 48).
Згідно з п. 19 Порядку № 48 навчальний збір завершується складенням студентами та іншими особами екзамену.
Військова підготовка проводиться у військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів (далі - ВНП) або у вищих військових навчальних закладах (далі - ВВНЗ).
Пунктом 1 Розділу ІІІ Інструкції № 719/1289 визначено, що військова підготовка громадян організовується і проводиться згідно з вимогами Закону України "Про вищу освіту", Порядку проведення військової підготовки громадян України за програмою підготовки офіцерів запасу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 лютого 2012 року № 48 (зі змінами), та цієї Інструкції.
Військова підготовка включається до освітніх (освітньо-професійних чи освітньо наукових) програм підготовки та навчальних планів вищого навчального закладу, здобувачі вищої освіти якого проходять військову підготовку як окрему навчальну дисципліну, і складається з теоретичного і практичного курсів військової підготовки у військовому навчальному підрозділі або у вищому військовому навчальному закладі, комплексних практичних занять з вивчення курсу первинної військово-професійної підготовки на базі військових частин або навчальних центрів вищих військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів) та навчального збору.
Згідно з пунктами 1-4 Розділу ІV Інструкції № 719/1289 громадяни, які мають або здобувають ступінь вищої освіти не нижче бакалавра та пройшли теоретичний і практичний курси навчання з військової підготовки у відповідному ВНП або ВВНЗ, залучаються до проходження передбаченого програмою військової підготовки навчального збору.
Навчальний збір проводиться у військових частинах (на кораблях) або у ВВНЗ (військових інститутах), які мають відповідну польову навчально-матеріальну базу для проведення практичного навчання.
Проведення навчального збору є завершальним етапом військової підготовки громадян.
На навчальному зборі вдосконалюються командирські та методичні навички громадян, отримані ними під час засвоєння програми військової підготовки у ВНП (ВВНЗ), виконуються вправи зі стрільб, водіння військової (бойової) техніки та вирішуються інші практичні завдання.
Пунктом 11 Розділу ІV Інструкції № 719/1289 передбачено, що на період проходження навчального збору на громадян, які проходять військову підготовку, поширюються всі права та обов`язки військовозобов`язаних згідно з законодавством. Громадяни, які проходять військову підготовку, під час збору іменуються солдатами, а ті з них, які проходять або пройшли раніше військову службу в Збройних Силах України i мають військові звання, - за їх військовими званнями.
Пунктом 10 Розділу V Інструкції № 719/1289 громадянам України, які здобули вищу освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем не нижче бакалавра, пройшли повний курс військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу, склали встановлені іспити та атестовані до офіцерського складу, присвоюється відповідне первинне військове звання офіцера запасу. У разі потреби вони за наказом Міністра оборони України підлягають призову для проходження військової служби осіб офіцерського складу або за їх бажанням можуть бути прийняті на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.
Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на підставі наказу Дніпропетровського ордена Трудового Червоного Прапора металургійного інституту ім.Л.І.Брєжнєва від 24.08.1978 року № 277-2 був зарахований до даного навчального закладу.
У 1983 році позивач закінчив даний заклад та рішенням Державної екзаменаційної комісії від 06.06.1983 року йому присвоєно кваліфікацію інженера-металурга.
Відповідно до архівної довідки від 01.12.2020 року № 20/10-268, виданої Національною металургійною академією України, ОСОБА_1 , зокрема, з 11.06.1983 року по 08.09.1983 року був направлений на навчальний збір в військах (наказ від 14.03.1983 року № 81-2).
Відрахований з інституту після проходження навчальних зборів у військах з 07.09.1983 року та отримав диплом НОМЕР_3 .
Тобто, позивач закінчив навчання саме 07.09.1983 року, оскільки ОСОБА_1 відрахований з інституту саме з 07.09.1983 року (наказ № 321-2 від 05.09.1983 року).
Таким чином, фактично, навчальний процес не завершувався з рішенням Державної екзаменаційної комісії про одержання ОСОБА_1 кваліфікації інженера-металурга, а тривав до завершення проходження позивачем військових навчальних зборів та випуску позивача як студента з навчального закладу 07.09.1983 року.
З огляду на викладене, відповідач протиправно не зарахував до страхового стажу позивача період проходження навчальних зборів з військової підготовки з 07.06.1983 року по 07.09.1983 року.
Водночас, суд звертає увагу на те, що пенсійним органом було зараховано до страхового стажу період навчання у Дніпропетровському ордені Трудового Червоного Прапору металургійного інституту ім. Л.І.Брежнева, з 01.09.1978 року по 06.06.1983 року, а тому, позовні вимоги в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання у Дніпропетровському ордені Трудового Червоного Прапору металургійного інституту ім. Л.І.Брежнева з 01.09.1978 року по 06.06.1983 року задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно зі ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1, п. 3, п. 4 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій, або визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .
Суд звертає увагу на те, що позивачем була допущена описка у зазначенні, зокрема, дати, з якої необхідно зробити відповідний перерахунок пенсії - з 07.10.2010 року. З огляду на те, що позивачу була призначена пенсія за віком з 07.10.2020 року, то саме ця дата є вірною, а тому, суд вважає дану обставину такою, що не впливає на результат прийнятого ним рішення у даній справі.
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 для розрахунку пенсії період навчання у Дніпропетровському ордені Трудового Червоного Прапору металургійного інституту ім. Л.І.Брежнева, згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 , архівної довідки НМАУ від 01.12.2020р. №20/10-268 та наказів ДМетІ №81-2 від 14.03.1983р. та № 321-2 від 05.09.1983р. з 06.06.1983 року по 07.09.1983 року та зробити відповідний перерахунок пенсії з врахуванням вказаного стажу з 07.10.2020 року.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 30.07.2021 року.

Суддя І.О. Лозицька