Справа № 522/14158/21
Суддя: Чернявська Л. М.
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/349/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судових засідань Палун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в місті Одеси справу за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Узбекистану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про примусове видворення за межі території України,

В С Т А Н О В И В:

До суду 28.07.2021 року надійшов адміністративний позов Головного управління міграційної служби України в Одеській області до громадянина Узбекистану ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України.

В обґрунтування позову представник позивача посилався на те, що 21.07.2021 року працівниками ГУ ДМС України в Одеській області було виявлено за адресою: ринок «Привоз», м. Одеса та запрошено до ГУ ДМС України в Одеській області, громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Перевіркою іноземця було встановлено, що відповідач порушив правила перебування іноземців в Україні а саме проживає на території України без документів на право проживання. Відповідач прибув до України 17.12.2019 року, кордон перетнув легально, через КПП «Бачівськ», на підставі паспортного документу громадянина Узбекистану для виїзду за кордон, серії НОМЕР_1 з метою приватних справ та проживання на території України. Перевіркою встановлено, що громадянин Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був документований посвідкою на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_2 , яка була видана 10.02.2020, строк дії якої закінчився 06.02.2021 року.

21.07.2021 року за порушення ч. 1 ст. 203 КУпАП, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні стосовно громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 005283 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 21.07.2021 ПН МОД № 005343 був притягнутий до адміністративної відповідальності штрафу в розмірі 1700 грн. 00 коп.

21.07.2021 року ГУ ДМС України в Одеській області було прийняте рішення № 150 про примусове повернення в країну походження відповідача та зобов`язано його покинути територію України у термін до 25.07.2021 року. У визначений термін відповідач не виїхав.

Зазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що Відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення. Враховуючи викладене, Відповідач підлягає примусовому видворенню за межі території України на підставі постанови адміністративного суду.

Ухвалою суду від 28 липня 2021 року відкрито провадження по справі.

В судове засідання сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Від відповідача в матеріалах справи є розписка, з якої вбачається, що позов визнає, просив розглядати справу за відсутності. Від адвоката та перекладача відмовився.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову.

Судом встановлено, що 21 червня 2021 року працівниками ГУ ДМС України в Одеській області було виявлено за адресою: ринок «Привоз», м. Одеса та запрошено до ГУ ДМС України в Одеській області, громадянина Узбекистану, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Перевіркою іноземця було встановлено, що відповідач порушив правила перебування іноземців в Україні а саме проживає на території України без документів на право проживання.

Перевіркою встановлено, що громадянин Відповідач прибув до України 17.12.2019 року, кордон перетнув легально, через КПП «Бачівськ», на підставі паспортного документу громадянина Узбекистану для виїзду за кордон, серії НОМЕР_1 з метою приватних справ та проживання на території України. Також встановлено, що громадянин Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був документований посвідкою на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_2 , яка була видана 10.02.2020, строк дії якої закінчився 06.02.2021 року.

На даний час громадянин Азербайджану ОСОБА_3 на території України знаходиться не законно, постійного місця проживання та законного джерела існування не має.

21 червня 2021 року за порушення ч. 1 ст. 203 КУпАП, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто ухилення від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування в Україні стосовно громадянина громадянина Узбекистану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 005283 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 21.07.2021 ПН МОД № 005343 був притягнутий до адміністративної відповідальності штрафу в розмірі 1700 грн. 00 коп.

Відповідач не звертався до ГУ ДМС України в Одеській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

21.07.2021 року ГУ ДМС України в Одеській області прийняте рішення про примусове повернення в країну походження громадянина Узбекистану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язано його покинути територію України у термін до 25 червня 2021 року включно.

У визначений термін громадянин Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з території України не виїхав.

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 р. № 3773-VI (далі - Закон), який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

За змістом ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 вказаного Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону №3773, нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Пунктом 2 ст.25 цього Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа, можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

За приписами частини першої статті 26 Закону №3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 ст. 26 Закону №3773-VI).

Статтею 30 Закону №3773-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, із змісту наведеної норми видно, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто обов`язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 07.02.2018 року № 743/432/16-а (К/9901/3819/18 К/9901/3821/18).

Статтею 31 Закону № 3773-VI наведений вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Судом під час розгляду даної справи не було встановлено наявності обставин, передбачених ст.ст. 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які забороняють примусове видворення відповідача.

Крім того, відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки громадянин Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не виконав у встановлений строк без поважних причин рішення міграційної служби про примусове повернення; відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" відсутні, зважаючи на те, що відповідач порушив правовий режим знаходження його на території України та визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для примусового видворення відповідача за межі території України.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5, 7-9,72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 288, 289, 371 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Узбекистану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Примусово видворити за межі території України громадянина Узбекистану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Суддя Л.М. Чернявська