Справа № 380/11952/20
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 липня 2021 року

м. Київ

справа № 380/11952/20

адміністративне провадження № К/9901/25891/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача Бевзенка В. М.,

суддів: Єзерова А. А., Чиркіна С. М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2021 у справі № 380/11952/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У 2020 році ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), у якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача та скасувати відмову від 04.12.2020 № 8443-8413/Ф-52/8-1300/20 у проведенні перерахунку пенсії позивачці відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (в редакції станом на березень 2010 року) пенсії за вислугою років, виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат, згідно з довідкою Львівської обласної прокуратури від 23.10.2020 № 21/1293вих-20 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою починаючи з 01.10.2020;

- зобов`язати відповідача провести з 01.10.2020 перерахунок та здійснювати відповідні виплати позивачці раніше призначеної відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (в редакції станом на березень 2010 року) пенсії за вислугою років, виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат згідно з довідкою Львівської обласної прокуратури від 23.10.2020 № 21/1293вих-20 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою починаючи з 01.10.2020.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі ухвалив розглянути та розглянув її за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.03.2021, позов задоволено частково, внаслідок чого:

- визнано протиправними дії відповідача та скасовано відмову відповідача від 04.12.2020 № 8443-8413/Ф-52/8-1300/20 у проведенні перерахунку пенсії позивачці;

- зобов`язано відповідача з 13.12.2019 провести перерахунок та виплату позивачці пенсії за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІІ на підставі довідки Львівської обласної прокуратури від 23.10.2020 № 21/1293вих-20 з урахуванням раніше проведених виплат;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2021, апеляційні скарги позивачки та відповідача задоволено частково, внаслідок чого:

- визнано протиправними дії відповідача та скасовано відмову відповідача від 04.12.2020 № 8443-8413/Ф-52/8-1300/20 у проведенні перерахунку пенсії позивачці відповідно до частин 2, 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» пенсії за вислугою років, виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат, згідно з довідкою Львівської обласної прокуратури від 23.10.2020 № 21/1293вих-20 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою, починаючи з 01.10.2020;

- зобов`язано відповідача провести з 01.10.2020 перерахунок та здійснювати відповідні виплати позивачці раніше призначеної пенсії за вислугою років, відповідно до частин 2, 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат згідно з довідкою Львівської обласної прокуратури від 23.10.2020 № 21/1293вих-20 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою, починаючи з 01.10.2020.

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду, відповідач оскаржив її у касаційному порядку.

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд, дійшов такого висновку.

Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення вказаних норм у їхньому логічному взаємозв`язку передбачає, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, Верховний Суд, зазначає наступне.

Доведення обставин, передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

КАС України, передбачає умови, за наявності яких справи розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження можуть переглядатися у касаційному порядку. Такими умовами можуть бути обставини, які виділяють вимоги скаржника якимись особливими, рідкісними чи унікальними ознаками, завдяки чому вони виокремлюються із загальних випадків.

Враховуючи викладені вимоги КАС України, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити підстави, вказані у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

У касаційній скарзі скаржник не навів обставин, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2021 у справі № 380/11952/20.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач В. М. Бевзенко

Судді А. А. Єзеров

С. М. Чиркін