Справа № 200/5451/21
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2021 р. Справа№200/5451/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вичинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, в якому просив суд: визнати противоправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області № 94 від 05.03.2020 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 1 згідно ч. 3 ст. 114 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 23.07.1986 по 31.10.1986, з 20.02.1989 по 12.06.1990 на шахті «Красний Октябрь», з 12.09.1991 по 13.10.1992, з 19.05.1993 по 28.02.1994 на шахті Полтавська виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля», з 06.11.1992 по 26.02.1993 на шахті «Жданівська» Виробничого об`єднання «Шахтарськвугілля», та з 18.11.2010 по 31.03.2014 на Шахті імені Карла Маркса державного підприємства «Орджонікідзевугілля»; зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області () призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, згідно до ч. 3 ст. 114 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 26.02.2020 року.

Ухвалою від 31 травня 2021 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

22 червня 2021 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, в якому заявлено клопотання про заміну сторони по справі та про розгляд справи в загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого судового засідання.

30 липня 2021 року ухвалами суду в задоволенні клопотання про заміну сторони по справі відмовлено, клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого судового засідання залишено без розгляду.

Ухвалою суду про відкриття провадження в адміністративній справі відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали, подати до суду відзив на позовну заяву з доказами на його підтвердження з одночасним надісланням (наданням) його копії та доданих до нього документів позивачу.

Від Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області відзив на адміністративний позов не надходив.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи суд дійшов висновку про їх достатність для вирішення адміністративного спору.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 26.02.2020 року №1426-.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26.02.2020 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, за Списком № 1, згідно до ч. 3 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

15.04.2021 року позивач отримав рішення № 94 від 05.03.2020 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону 1058, згідно якого при розгляді наданих документів встановлено, що ОСОБА_1 не були надані довідки, підтверджуючи пільговий характер роботи в періоди з 23.07.1986 по 31.10.1986, з 20.02.1989 по 12.06.1990 на шахті «Красний Октябрь», з 12.09.1991 по 13.10.1992 на шахті «Полтавська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля», 06.11.1992 по 26.02.1993 на шахті «Жданівська» виробничого об`єднання «Шахтарськвугілля», з 19.05.1993 по 28.02.1994 на шахті «Полтавська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля», з 18.11.2010 по 31.03.2014 на «Шахті імені Карла Маркса» державного підприємства «Орджонікідзевугілля» неможливо зарахувати до пільгового стажу. Відповідач також зазначив, що станом на 26.02.2020 ОСОБА_1 , згідно доданих документів, має загальний трудовий стаж 29 років 09 місяців 29 днів, пільговий стаж відсутній.

Позивач з таким рішенням відповідача не погоджується вважає його протиправним та просить суд його скасувати, зобов`язавши відповідача зарахувати спірні періоди до пільгового стажу позивача та призначити пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказані періоди свідчать про його зайнятість за відповідними посадами повний робочий день на підземних роботах в шахті, всі записи в трудовій книжці засвідчені відповідними печатками підприємства і ніяких дефектів записів трудова книжка не містить. Позивач вважає, що надав всі необхідні документи, які підтверджують пільговий стаж.

Відповідач - Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за кодом , адреса зареєстрованого місцезнаходження: 84302, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Поштова, буд. 5, організаційно-правова форма - орган державної влади.

Оскільки відповідачем відзиву на позовну заяву не надано, суд вирішив розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Для повного та всебічного з`ясування обставин справи суд вважає за необхідне дослідити зміст наданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькі області відзиву та доданих до нього документів, з яких встановив наступне.

26.02.2020 до управління звернувся ОСОБА_1 із заявою призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, згідно частини 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивачем були надані наступні документи: заява № 2474 від 26.02 .2020 на призначення пенсії за Списком № 1; копія паспорту НОМЕР_1 від 14.08.2000; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; копія трудової книжки НОМЕР_3 від 10.09.1985; копія диплому НОМЕР_4 від 27.06.1986; копія військового квітка УН №0017868 від 28.10.1986; копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 26.02.2020 № 1426-.

При розгляді наданих документів встановлено, що ОСОБА_1 не було надано довідок, підтверджуючих пільговий характер роботи, тому періоди роботи з 23.07.1986 по 31.10.1986, з 20.02.1989 по 12.06.1990 на шахті «Красний Октябрь», з 12.09.1991 по 13.10.1992 на шахті «Полтавська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля», з 06.11.1992 по 26.02.1993 на шахті «Жданівська» виробничого об`єднання «Шахтарськвугілля», з 19.05.1993 по 28.02.1994 на шахті «Полтавська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля», з 18.11.2010 по 31.03.2014 на «Шахті імені Карла Маркса» державного підприємства «Орджонікідзевугілля» неможливо зарахувати до пільгового стажу.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 27.02.2020 підприємство шахта «Орджонікідзевугілля» зареєстроване за адресою: Харківська область, м. Харків. Дзержинський район, вул. Космічна, 21.

Трудовий стаж позивача підтверджується трудовою книжкою НОМЕР_3 ,виданою10.09.1985 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якої суд встановив, що спірні періоди роботи позивача підтверджується наступними записами:

- згідно записів №№6-8, з 23.07.1986 по 31.10.1986 позивач працював на шахті «Красний Октябрь» ВО «Орджонікідзевугіллія» гірничим майстром підземним, прохідником підземним;

- згідно записів №№11-13, з 20.02.1989 по 12.06.1990 позивач працював на шахті «Красний Октябрь» ВО «Орджонікідзевугіллія» позивач працював прохідником підземним, гірником очисного вибою підземним 5 розряду;

- згідно записів №№ 16-18, з 12.09.1991 по 13.10.1992 позивач працював на шахті «Полтавська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» гірничим майстром підземним, помічником начальника дільниці підземним;

- згідно записів №№ 19-20, з 06.11.1992 по 26.02.1993 позивач працював на шахті «Жданівська» виробничого об`єднання «Шахтарськвугілля» прохідником 4 розряду підземним з повним робочим днем в шахті;

- згідно записів №№ 23-24, з 19.05.1993 по 28.02.1994 позивач працював на шахті «Полтавська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» гірничим майстром підземним;

- згідно записів №№ 44-46, з 18.11.2010 по 31.03.2014 позивач працював на «Шахті імені Карла Маркса» державного підприємства «Орджонікідзевугілля» гірником очисного вибою підземним, підземним гірничим майстром.

Дослідивши записи в трудовій книжці суд дійшов висновку, що зі всіх спірних періодів в трудовій книжці відомості про роботу повний робочий день під землею містять тільки записи №№ 19-20, які підтверджують період роботи з 06.11.1992 по 26.02.1993 на шахті «Жданівська» виробничого об`єднання «Шахтарськвугілля», інші записи, що посвідчують спірні періоди не містять відомостей про роботу позивача протягом повного робочого дня під землею.

Позивачем надано до суду на підтвердження спірних періодів роботи: копію архівної довідки про реорганізацію шахти «Красний Октябрь»; копію архівної довідки про підтвердження трудового стажу позивача на шахті «Красний Октябрь» з 1986 по 1990 р; копію архівної довідки про заробітну платню позивача на шахті «Красний Октябрь» з 1986 по 1990 р; копію особистої карти позивача форми Т-2 № 2187 з шахти «Красний Октябрь»; копію особистої карти позивача форми НОМЕР_5 з шахти «Красний Октябрь»; копію особистої карти позивача форми Т-2 № 2233 з шахти «Красний Октябрь»; копію архівної довідки про реорганізацію шахти «Полтавська»; копію архівної довідки про підтвердження трудового стажу позивача на шахті «Полтавська»; копію архівної довідки про заробітну платню позивача на шахті «Полтавська»; копію архівної довідки про підтвердження трудового стажу позивача на шахті «Жданівська»; копію наказу № 172 про атестацію робочих місць на шахті «Жданівська»; копію листа голові правління шахти «Жданівська»; копію наказу № 1210 про доповнення до наказу № 172 про атестацію робочих місць на шахті «Жданівська»; копію архівної довідки про реорганізацію шахти «Карла Маркса»; копію архівної довідки про підтвердження трудового стажу позивача на шахті «Карла Маркса»; копію архівної довідки про заробітну платню позивача на шахті «Карла Маркса».

Ґрунтовно дослідивши вказані документи суд дійшов висновку, що записами трудової книжки та архівними довідками зайнятість на підземних роботах протягом повного робочого дня підтверджується тільки період з 06.11.1992 по 26.02.1993, коли позивач працював на шахті «Жданівська» виробничого об`єднання «Шахтарськвугілля» прохідником 4 розряду підземним, інші надані позивачем архівні довідки та документи не місять інформації про зайнятість позивача на підземних роботах протягом повного робочого дня під землею.

Надана відповідачем довідка ОК-5 (індивідуальні відомості про застраховану особу), підтверджує зайнятість позивача на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах з листопада 2010 по грудень 2014 року, оскільки набутий позивачем в цей період стаж обліковується за кодами обліку спеціального стажу ЗПЗ013А1.

Згідно п. 2 Довідника кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів від 09.09.2013 № 454, під кодом ЗПЗ013А1 обліковується спеціальний стаж працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються зі зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону: на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Також суд встановив, що надані позивачем до суду документи на підтвердження пільгового характеру роботи відповідачу з заявою про призначення пенсії не надавались.

Поряд з цим, з тексту оскаржуваного рішення суд встановив, що відповідачем при його винесенні довідка ОК-5 (індивідуальні відомості про застраховану особу) досліджена не була.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, обставини та підстави винесення оскаржуваного рішення неспростовані відповідачем, та підтверджуються відповідними доказами, а тому не викликають у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, що відповідно до ч. 1 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства, є підставою для звільнення від доказування.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 1 Конституції України Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Стаття 3 Конституції України, відповідно, гарантує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Офіційне тлумачення положення статті 1 Конституції України міститься у рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року, згідно якого Основними завданнями соціальної держави є створення умов для реалізації соціальних, культурних та економічних прав людини, сприяння самостійності і відповідальності кожної особи за свої дії, надання соціальної допомоги тим громадянам, які з незалежних від них обставин не можуть забезпечити достатній рівень життя для себе і своєї сім`ї.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон №1058-IV), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частина 3 статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 44 Закону №1058-IV, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону №1058-ІV встановлено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Відповідно до п. 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 N 383 (далі - Наказ №383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками (36-2003-п), не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно п. 10. Наказу №383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання ст. 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затвердив Порядок № 637.

Згідно п. 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

В п. 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з наведених норм Порядку №637, у разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

У пункті 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 передбачено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

У даному адміністративному спорі відповідач піддав сумніву достовірність записів у трудовій книжці щодо окремих періодів роботи позивача.

Комплексний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі №550/927/17.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що коли йдеться про підтвердження роботи в особливо шкідливих і шкідливих умовах праці за Списком № 1, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.

Такий висновок суду кореспондує позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній в постанові від 20.01.2021 року по справі №311/2865/13-а.

Відтак, відповідачем безпідставно не зараховано період роботи позивача з 06.11.1992 по 26.02.1993, коли позивач працював на шахті «Жданівська» виробничого об`єднання «Шахтарськвугілля» прохідником 4 розряду підземним, оскільки записи трудової книжки, які посвідчують вказаний період містять відомості про посаду позивача та роботу протягом повного робочого дня під землею.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону №1058-ІV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відтак, в період з листопада 2010 року по грудень 2014 року згідно даних довідки ОК-5 позивач працював на посаді, що облікована за кодом спеціального стажу ЗПЗ013А1.

Внесення страхувальником вказаних відомостей до Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування свідчить про те, що позивач відповідає умовам необхідним для обліку періоду його роботи за кодом спеціального стажу ЗПЗ013А1, тобто за даними страхувальника (роботодавця) є працівником, що був зайнятий повний робочий день на підземних роботах, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, за результатами атестації робочих місць.

Також суд звертає увагу на те, що вказаний період збігається з періодом роботи позивача з 18.11.2010 по 31.03.2014 на «Шахті імені Карла Маркса» державного підприємства «Орджонікідзевугілля» гірником очисного вибою підземним, підземним гірничим майстром.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не зараховано до пільгового стажу позивача період роботи з 18.11.2010 по 31.03.2014 на «Шахті імені Карла Маркса» на підставі відомостей довідки ОК-5.

Щодо періодів роботи позивача з 23.07.1986 по 31.10.1986 на шахті «Красний Октябрь» ВО «Орджонікідзевугіллія» гірничим майстром підземним, прохідником підземним;з 20.02.1989 по 12.06.1990 на шахті «Красний Октябрь» ВО «Орджонікідзевугіллія» прохідником підземним, гірником очисного вибою підземним 5 розряду;з 12.09.1991 по 13.10.1992 позивач працював на шахті «Полтавська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» гірничим майстром підземним, помічником начальника дільниці підземним;з 19.05.1993 по 28.02.1994 на шахті «Полтавська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» гірничим майстром підземним, - суд зазначає наступне.

ДП «Орджонікідзевугілля» засновано на державній власності згідно з наказом Мінпаливенерго України від 28 грудня 2002 року № 768 "Про реорганізацію ВО «Орджонікідзевугілля» і належить до сфери управління Міністерства вугільної промисловості України відповідно до Указів Президента від 25 липня 2005 року № 1123 «Про заходи щодо вдосконалення державного управління вугільною промисловістю», від 5 жовтня 2005 року № 1417 «Питання Міністерства вугільної промисловості України», розпорядження Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2005 року № 417 «Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств та повноважень з управління корпоративними правами держави щодо господарських товариств».

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державне підприємство «Орджонікідзевугілля», ), зареєстроване за адресою: 61145, Харківська обл., місто Харків, вул. Космічна, будинок 21.

За приписами ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Суд звертає увагу, що саме відповідачу Законом надано право щодо отримання відповідних документів від підприємств, організацій і окремих осіб (у тому числі позивача, але не виключно), видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевірка обґрунтованості їх видачі, достовірності поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню тощо.

Крім того, суд встановив, що підчас прийняття оскаржуваного рішення реалізуючи свої дискреційні повноваження відповідач обрав несприятливий для позивача варіант поведінки, не скориставшись своїм правом на перевірку наданих позивачем документів.

Суд звертає увагу відповідача, що надання йому права вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб не надає йому можливості обирати на власний розсуд варіант поведінки в такому випадку, скористатися таким правом або ні. У даному випадку це право встановлює для підприємств, організацій і окремих осіб обов`язок надати необхідні документи органу ПФУ.

Проте, відповідач жодних дій направлених на витребування відповідних документів не вчинив, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження періоду роботи позивача), тому дії щодо винесення оскаржуваного рішення не можна вважати такими, що вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

Дослідивши матеріали справи, обставини спірних правовідносин, надавши оцінку наданих доказів, суд дійшов висновку, що записами трудової книжки та наданими позивачем документами в повній мірі підтверджується пільговий характер набутого ним трудового стажу з 06.11.1992 по 26.02.1993 на шахті «Жданівська» виробничого об`єднання «Шахтарськвугілля» та з 18.11.2010 по 31.03.2014 на «Шахті імені Карла Маркса» державного підприємства «Орджонікідзевугілля», натомість відповідачем не надано доказів та не заявлено доводів щодо вжиття ним будь-яких заходів для витребування у відповідних підприємств документів на підтвердження пільгового характеру роботи позивача (роботи в повний робочий день під землею) в спірні періоди з 23.07.1986 по 31.10.1986 на шахті «Красний Октябрь» ВО «Орджонікідзевугіллія»; з 20.02.1989 по 12.06.1990 на шахті «Красний Октябрь» ВО «Орджонікідзевугіллія»; з 12.09.1991 по 13.10.1992 на шахті «Полтавська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля»; з 19.05.1993 по 28.02.1994 на шахті «Полтавська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля».

Дискреційні повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для виплати пенсії документами, - зарахування стажу, що свідчить про те, що за законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

Враховуючи фактичні обставини даної справи, суд вважає, що зарахування спірних періодів з 06.11.1992 по 26.02.1993 на шахті «Жданівська» виробничого об`єднання «Шахтарськвугілля» та з 18.11.2010 по 31.03.2014 на «Шахті імені Карла Маркса» державного підприємства «Орджонікідзевугілля» до пільгового стажу є варіантом правомірної поведінки, від якого відповідач безпідставно ухилився, тому це питання не може бути віднесено до дискреційних повноважень органу пенсійного фонду з огляду на приписи чинного пенсійного законодавства.

Дискреційні повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для виплати пенсії документами, - зарахування стажу, що свідчить про те, що за законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

Враховуючи фактичні обставини даної справи, суд вважає, що зарахування спірних періодів до страхового стажу є варіантом правомірної поведінки, від якого відповідач безпідставно ухилився, тому це питання не може бути віднесено до дискреційних повноважень органу пенсійного фонду з огляду на приписи чинного пенсійного законодавства.

Тож суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню з зобов`язанням відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Враховуючи викладене, суд вирішив задовольнити адміністративний позов частково, шляхом визнання противоправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області № 94 від 05.03.2020 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 1 згідно ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 06.11.1992 по 26.02.1993 на шахті «Жданівська» виробничого об`єднання «Шахтарськвугілля», з 18.11.2010 по 31.03.2014 на «Шахті імені Карла Маркса» державного підприємства «Орджонікідзевугілля» з врахуванням висновків суду викладеним в рішенні.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. TheUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ст. 9 КАС України, приймаючи до уваги відзив на позовну заяву відповідача, докази наявні у матеріалах справи, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить висновку, що обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права є ефективним.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України,при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно квитанції №13407від 29.04.2021 року за подання позову ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 908 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 139 КАС України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи викладене, суд стягує судовий збір на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань в повному обсязі.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (, 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати противоправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області № 94 від 05.03.2020 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 1 згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 06.11.1992 по 26.02.1993 на шахті «Жданівська» виробничого об`єднання «Шахтарськвугілля», з 18.11.2010 по 31.03.2014 на «Шахті імені Карла Маркса» державного підприємства «Орджонікідзевугілля» з врахуванням висновків суду викладеним в рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 908 (Дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 30 липня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.М. Кониченко