Справа № 160/5103/21
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2021-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2021 року Справа № 160/5103/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України про скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, в якій просить:
- скасувати рішення прийняте Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у вигляді відповіді від 26.03.2021р. вих. №24.2-06/1065;
- визнати дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України щодо відмови в призначенні одноразової допомоги сім`ї загиблого ОСОБА_2 протиправними;
- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України призначити ОСОБА_2 одноразову допомогу сім`ї загиблого, як особі яка має на неї право у разі смерті потерпілого;
- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України провести коригування своєчасно несплаченої суми одноразової виплати у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги ОСОБА_2 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_3 , працював на посаді прохідника п`ятого розряду на виробничому структурному підрозділі «ШАХТОУПРОВЛІННЯ ПАВЛОГРАДСЬКЕ» ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» та 29.04.2018 року виконуючи свої посадові обов`язки загинув, про що свідчить Акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку від 29.04.2018р. ОСОБА_3 з позивачем не були одружені, але мешкали разом, як чоловік та жінка без укладання шлюбу та ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_2 . 12.03.2021 року позивачем надіслано заяву на адресу Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області в інтересах ОСОБА_2 про призначення одноразової допомоги його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму, відповідно до п.6 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», за результатами розгляду якої 29.03.2021 року вона отримала відповідь від 26.03.2021 року вих. №24.2-06/1065, що для всебічного вирішення порушеного питання відділення здійснює додаткові запити та зазначено, що заяви подаються у встановленій формі. Позивач зазначає, що заяву була подана та має бути розглянута не у відповідності до Закону України «Про звернення громадян», а у відповідності до статті 44 Закону України №1105-ХІУ. Позивач вважає, що Павлоградське відділення фонду управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області безпідставно відмовило ОСОБА_2 в інтересах якої зверталася ОСОБА_1 чим порушило права та інтереси неповнолітньої ОСОБА_2 тому змушена звернутися за захистом порушеного права своєї неповнолітньої доньки до суду.
Представником відповідача подано відзив на позов в якому зазначено, що 12 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Павлоградського відділення управління із заявою про призначення одноразової допомоги сім`ї загиблого, виплата якої передбачена частиною 6 статті 42 Закону України від 23.09.1999 №1105 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя згідно із статтею 21 СК України. Враховуючи відсутність законодавчо визначеного факту сім`ї між ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_3 , листом від 26.03.2021 №21.2-06/1065, Павлоградським відділенням управління повідомлено позивачку про необхідність додаткового вивчення порушеного в заяві питання, що нею було розцінено, як відмова в призначенні одноразової допомоги сім`ї загиблого. Також відповідач зазначив, що питання встановлення факту проживання однією сім`єю, перебування фізичної особи на утриманні, визнання права на страхові виплати в разі смерті потерпілого перебуває на розгляді в Дніпропетровському окружному адміністративному суді (справа №194/1761/18). Відповідач звертає увагу, що одноразова допомога виплачується сім`ї потерпілого. При цьому, за нормами частин 1, 2 статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Крім того, відповідач вказує, що на момент страхового випадку, що стався з померлим ОСОБА_3 діяв «Порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат», затверджений постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007 №24, пунктом 1.4, якого передбачалось, що органи Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, перелік яких визначений у пунктах 2.7, 2.8, 3.1, 5.3, 6.1.1 цього Порядку, і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа. Оскільки при зверненні ОСОБА_1 із заявою про призначення страхових виплат у зв`язку зі смертю годувальника від 24.07.2018 право на сім`ю не підтверджено (відсутня копія свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про шлюб), одноразова допомога сім`ї потерпілого у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, не призначена.
Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій позивач просив відхилити доводи відповідача, зазначені у відзиві та задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Також зазначено, що відповідач помилково посилається на адміністративну справу №194/1761/18, оскільки предмет її розгляду відрізняється від даних спірних правовідносин, так як, позовна заява ОСОБА_1 подана в 2018 році не в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , а у власних інтересах, має зовсім інший зміст та обґрунтування.
Представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, в яких останній підтримав свою позицію викладену у відзиві на позов та просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Також зазначив, що з метою упередження неправомірної виплати, у Відповідача, який є органом, що здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, здійснює контроль за використанням страхових коштів, є усі передумови припустити про наявність у померлого потерпілого ОСОБА_3 іншої сім`ї, в зареєстрованому шлюбі, з якою він не проживав. Також, відповідач зазначив, що одноразова допомога сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, є неподільною сумою та виплачується саме сім`ї, а не окремому його члену, зокрема донці ОСОБА_2 , яка й так отримує передбачені Законом страхові виплати.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року прийнято до свого провадження вказану справу та ухвалено здійснювати розгляд адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 з ОСОБА_3 народилася донька ОСОБА_2 , про що свідчить Свідоцтво про народження видане 08.01.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис №9, Серія НОМЕР_1 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 02.05.2018.
Актом за формою Н-5 від 17.05.2018 проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 29.04.2018, підтверджується, що нещасний випадок зі смертельним наслідком з прохідником дільниці підготовчих робіт № 4 ВСП "Шахтоуправління Павлоградське" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" ОСОБА_3 , пов`язаний з виробництвом.
Згідно Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 29 квітня 2018 року о 12 год. 20хв. за формою Н-5 в графі члени сім`ї, які перебувають на утриманні померлого зазначена його донька: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
17.05.2012 складено акт № 14, затверджений начальником Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1, потерпілий ОСОБА_3 .
Згідно пункту 9 Акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом № 14 за формою Н-1 від 17.05.2018 року діагноз згідно листа №40 від 12.05.2018 року комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» Павлоградського міжрайонного відділення: Сумісна травма тіла, яка супроводжувалась відкритим переломом лівої ключової кістки з її розтрощенням, багатоуламковим переломом лівої лопатки, відкритим переломом лівої клубової кістки, розтрощенням лівого стегна у проекції верхньої третини, масивними крововиливами у товщі м`яких тканин у місцях розтрощення, розривом селезінки, чисельними розривами тонкого та товстого кишківника, скупченням крові у черевній порожнині (гемопотеритонеум) у кількості 1300 мл., численними рваними ранами голови, лівого плеча, лівого предпліччя, лівої передньо-бічної поверхні черева, численними саднами та синцями тулубу та ускладнилась травматичним шоком, що й зумовило безпосередню причину смерті.
У Довідці відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 24.05.2018 № 1051, виданою ОСОБА_1 , зазначено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , разом з ним були зареєстровані ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно Постанови Павлоградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області від 01.08.2018 року №0412/8772/8772/4 ОСОБА_2 , донці загиблого ОСОБА_3 , призначені щомісячні страхові виплати в сумі 6421,62грн. з 29.04.2018р. по 15.12.2028р.
В рішенні Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25.03.2019р. по справі №194/1761/18 зазначено, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, виконавчого комітету Тернівської міської ради, треті особи: державний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, перебування фізичної особи на утриманні і втрати постійного та основного джерела засобів до існування, визнання права на страхові виплати в разі смерті потерпілого та визнання права власності на 1/2 частину майна, що набуте за час спільного проживання. Просить:
- встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , як чоловіка та жінки без шлюбу;
- встановити факт того, що вона перебувала на утриманні ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , та після його смерті втратила постійне та основне джерело засобів до існування;
- визнати за нею право на страхові виплати згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме на одноразову допомогу та щомісячні страхові виплати як особі, що не працює та доглядає дитину потерпілого, яка не досягла восьмирічного віку, у зв`язку зі смертю потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ;
- визнати за нею право на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .
Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 липня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.02.2021р. по справі №194/1761/18, касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 липня 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, виконавчого комітету Тернівської міської ради, треті особи: державний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення фактів та визнання права власності змінено, виклавши їх мотивувальну частину у редакції цієї постанови.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 липня 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання права на страхові виплати скасовано.

Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання права на страхові виплати закрито.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що розгляд її позовних вимог до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання права на страхові виплати віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

12.03.2021 року позивачем в інтересах ОСОБА_2 надіслано заяву на адресу Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області про призначення одноразової допомоги сім`ї загиблого, що підтверджується фіскальним чеком Укрпошти з описом вкладення від 12.03.2021р.

У вказаній заяві позивач просила призначити її доньці ОСОБА_2 одноразову допомогу сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму, відповідно до п.6 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у зв`язку зі смертю годувальника ОСОБА_3 , який загинув на виробництві при виконанні трудових обов`язків в ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ОСОБА_6 , де працював прохідником 5 розряду.

Також, в прохальній частині заяви, просила надати їй в десятиденний строк відповідну постанову, або обґрунтовану відмову, згідно вимог чинного законодавства.

За результатами розгляду вказаного звернення, листом Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області №21.2-06/1065 від 26.03.2021р. повідомлено позивача, що для повного та всебічного вирішення порушеного питання Павлоградське відділення потребує додаткового вивчення і перевірки, у зв`язку з чим, проводяться додаткові запити. Про результати розгляду буде повідомлено особисто.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 №1105-XIV (далі - Закон - № 1105-XIV).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - соціальне страхування) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення, страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів Фонду соціального страхування України.

Страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку (частина перша статті 36 Закону № 1105-XIV).

Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами. (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) (частина третя статті 36 Закону № 1105-XIV).

Згідно із частиною сьомою статті 36 Закону № 1105-XIV страхові виплати складаються із:

1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого);

3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;

4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Статтею 41 Закону № 1105-XIV визначено, що у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Такими непрацездатними особами є:

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання, - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років;

2) особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якщо вони не працюють;

3) особи з інвалідністю - члени сім`ї потерпілого на час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов`язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім`ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку.

Згідно ч.6 ст.42 Закону № 1105-XIV, у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів (частина перша статті 44 Закону № 1105-XIV).

Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів (частина друга статті 44 Закону № 1105-XIV).

Згідно з п. 5.2.1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затверджений постановою правління Фонду соціального страхування України 19.07.2018 № 11, право на страхові виплати в разі смерті потерпілого мають особи, визначені статтею 41 Закону.

Статтею 41 Закону № 1105-XIV встановлено виключний перелік осіб, які мають право на отримання страхових виплат: непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання; дружина або один з батьків померлого чи інший член сім`ї, якщо він не працює та доглядає дітей потерпілого, які не досягли восьмирічного віку.

Відповідно до статті 1 Сімейного кодексу України засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначаються Сімейним кодексом України.

Згідно частин 2, 4 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

За нормами частин 1, 2 статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до статті 27 Сімейного кодексу України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.

Згідно норм статті 36 Сімейного кодексу України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Судом встановлено, що Постановою Павлоградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області від 01.08.2018 року №0412/8772/8772/4 ОСОБА_2 , донці загиблого ОСОБА_3 , призначені щомісячні страхові виплати в сумі 6421,62грн. з 29.04.2018р. по 15.12.2028р.

Також, Постанови Павлоградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області від 01.08.2018 року №0412/8772/8772/5 ОСОБА_2 призначено одноразову допомогу особі, яка має на це право в разі смерті потерпілого (одноразова допомога на доньку ОСОБА_2 , - особі, яка перебувала на утриманні померлого батька, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату (35240,00 грн. = 1762,00грн. * 20).

Як вбачається з матеріалів справи, неповнолітня ОСОБА_2 на день смерті батька ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою свого батька у АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 24.05.2018 № 1051 та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 31.07.2018р.

Крім того, в акті складеним начальником ЖРЕД ОСОБА_7 за підписами двох сусідів від 10.03.2021 року №246 зазначено, що ОСОБА_2 на день смерті батька ОСОБА_3 мешкала з ним разом.

Відтак, ОСОБА_2 належить до сім`ї свого померлого батька не тільки як його дитина, а і як особа, як зареєстрована з ним за однією адресою як член його сім`ї, що нівелює позицію відповідача щодо неможливості встановити склад сім`ї померлого.

Сім`я була створена на підставі кровного споріднення, відповідно до ст.3 Сімейного Кодексу України, батько та донька були однією сім`ю, що жодним чином не суперечить діючому законодавству.

Відтак, надання позивачем як законним представником неповнолітньої дитини додаткових доказів на підтвердження складу сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні не є потрібним.

12.03.2021 року ОСОБА_1 в інтересах доньки - ОСОБА_2 звернулася із заявою до Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області про призначення одноразової допомоги сім`ї загиблого, у якій просила призначити ОСОБА_2 одноразову допомогу сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму, відповідно до п.6 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у зв`язку зі смертю годувальника ОСОБА_3 , який загинув на виробництві при виконанні трудових обов`язків в ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ОСОБА_6 , де працював прохідником 5 розряду.

Листом Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області №21.2-06/1065 від 26.03.2021р. повідомлено позивача, що для повного та всебічного вирішення порушеного питання Павлоградське відділення потребує додаткового вивчення і перевірки, у зв`язку з чим, проводяться додаткові запити. Про результати розгляду буде повідомлено особисто.

Згідно п.1.3 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат затвердженого, Постановою правління Фонду соціального страхування України №11 від 19.07.2018р., Управління (відділення) Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон) та цим Порядком і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.

Пунктом 1.4 вказаного Порядку №11 передбачено, що рішення про страхові виплати приймається начальником управління Фонду або за його письмовим дорученням начальником підпорядкованого відділення Фонду та оформляється постановою (у тому числі в разі призначення страхової виплати за рішенням суду), у якій зазначаються дані про потерпілого та осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах.

Вказані норми кореспондуються із ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Суд звертає увагу, що матеріали справи свідчать, що відповідачем не приймалося рішення (постанови) щодо відмови позивачці в інтересах доньки щодо призначення одноразової допомоги сім`ї загиблого на заяву від 12.03.2021р., Фондом у листі від 26.03.2021р. вих. №24.2-06/1065 надано роз`яснення з приводу того, що надані документи не визначають за позивачем право на отримання такої допомоги. Повідомлено позивачку про необхідність додаткового вивчення порушеного в заяві питання та про те, що про результати розгляду буде повідомлено особисто.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем в порушення ст.44 Закону1105 та п.п.1.3, 1.4 Порядку №11 будь-яких рішень у формі постанови за результатами розгляду заяви позивача в інтересах неповнолітньої доньки щодо призначення одноразової допомоги сім`ї загиблого від 12.03.2021р. у 10-ти денний термін не приймалось, докази прийняття такого рішення на момент розгляду справи в суді також відсутні, що відповідачем не заперечується.

Враховуючи наведені вище обставини, які свідчать про порушення прав позивача, яка звернулася за захистом прав неповнолітньої доньки, та неправомірність дій відповідача, керуючись принципом верховенства права, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права є: визнання протиправним та скасування рішення Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України оформленого листом від 26.03.2021р. вих. №24.2-06/1065 та зобов`язання відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 щодо призначення одноразової допомоги сім`ї загиблого від 12.03.2021р. та прийняти відповідне рішення (постанову), з урахуванням висновків суду у даній справі.

Щодо позовних вимог про визнання дій Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України щодо відмови в призначенні одноразової допомоги сім`ї загиблого ОСОБА_2 протиправними, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.1 ст. 5 КАС України особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому обставину щодо фактичного порушення суб`єктом владних повноважень - відповідачем його прав, свобод чи інтересів має довести саме позивач належними і допустимими доказами.

У розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення, а задоволенню підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Стосовно «порушеного права», за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 це поняття, яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Стосовно поняття «охоронюваний законом інтерес» в тому ж Рішенні Конституційного Суду України вказано, що воно означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем в момент здійснення ним оскаржуваних дій чи прийняття рішень.

Аналізуючи викладене вище, враховуючи, що судом не встановлено прийняття відповідачем будь-яких рішень у формі постанови або вчинення дій щодо відмови позивачці в інтересах доньки щодо призначення одноразової допомоги сім`ї загиблого на заяву від 12.03.2021р., відповідно відсутні підстави для задоволення вимог про визнання дій щодо відмови в призначенні одноразової допомоги сім`ї загиблого ОСОБА_2 протиправними.

Суд звертає увагу, що вимоги зобов`язального характеру є похідними від первісних та є передчасними, оскільки рішення по суті поданої позивачем заяви в інтересах доньки щодо призначення одноразової допомоги сім`ї загиблого відповідачем не приймалось, у зв`язку з чим, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд робить висновок, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на часткове задоволення позовної заяви, судовий збір у розмірі 454,00 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 .

Щодо відшкодування судового збору на правничу допомогу, суд зазначає, що враховуючи те, що дана справа розглянута за правилами спрощеного провадження, з чотирьох позовних вимог задоволена лише одна й та шляхом та у спосіб визначеним судом, відповідно відсутні підстави для відшкодування зазначених витрат.

Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ), яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України (49000, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 93, ЄДРПОУ Управління 41323962, ЄДРПОУ Відділення 41418540) про скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, яке оформлено листом від 26.03.2021р. вих. №24.2-06/1065.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України розглянути заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 щодо призначення одноразової допомоги сім`ї загиблого від 12.03.2021р. та прийняти відповідне рішення (постанову), з урахуванням висновків суду у даній справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України (49000, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 93, ЄДРПОУ Управління 41323962, ЄДРПОУ Відділення 41418540) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454,00грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривень).

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова