Справа № 640/29026/20
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 року м. Київ № 640/29026/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мазур А.С. при секретарі судового засідання Моренко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

за позовом Головного управління Державної податкової служби у м. Києві
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія"
про стягнення податкового боргу у сумі 30 630 132, 87 грн.

за участі представників сторін:

від позивача - Попадюха С.В.

від відповідача - не прибув.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Головне управління Державної податкової служби у м. Києві із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" про стягнення податкового боргу у сумі 30 630 132, 87 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.12.2020 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.07.2021 суд закінчив підготовче провадження у справі та перейшов до розгляду справи по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до інтегрованої картки платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" на момент звернення до суду має заборгованість перед бюджетом на загальну суму 30 630 132,87 грн., в тому числі: - з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 30 410 610,00 грн. - з плати за користування надрами для видобування корисних копалин і загальнодержавного значення у розмірі 219 522,87 грн. Вказана заборгованість виникла на підставі самостійно поданої податкової звітності. Контролюючим органом направлено ТОВ «ЦЕНТРАЛІЗОВАН і ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» податкову вимогу № 413 від 06.02.2013, однак податковий борг не був погашений, що стало підставою для звернення із даним позовом до суду.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, у зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами, згідно вимог ч.6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд неодноразово повідомляв відповідача про дату, час та місце судового засідання, за адресою, що значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак останній до суду не з`являвся, причини поважності неявки суду не повідомляв, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позивач належним чином повідомлений про розгляд справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" перебуває на обліку в органах ДПС та є платником податків за основним місцем обліку.

Відповідно до даних інтегрованої картки платника податків, станом на 13.08.2020 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" обліковується податковий борг перед державним бюджетом у сумі 30 630 132, 87 грн., в тому числі: з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 30 410 610,00 грн. та з плати за користування надрами для видобування корисних копалин і загальнодержавного значення у розмірі 219 522,87 грн.

Вказана заборгованість виникла на підставі самостійно поданої податкової звітності.

Контролюючим органом направлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" податкову вимогу № 413 від 06.02.2013 на суму 3 745 03,96 грн., яка отримана представником відповідача.

Несплата відповідачем у встановлений законом строк узгоджених сум грошових зобов`язань обумовила позивача на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до пп. 14.1.156 п.14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з пп.14.1.265 п. 14.1 ст. 14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктами 54.1, 54.5 статті 54 ПК України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами пункту 57.3 статті 57 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

За приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим боргом є сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 31.1 статті 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач має несплачений податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 30 410 610, 00 грн.

Вищезазначений податковий борг складається із суми податкових зобов`язань по податковим деклараціям з податку на додану вартість, а саме : № від 20.07.2017 на суму 10 775, 00 грн., № від 16.08.2017 на суму 4 318, 00 грн., № від 30.09.2017 на суму 4 865, 00 грн., № від 18.10.2017 на суму 7 205,00 грн., № від 30.12.2017 на суму 60 958,00 грн., № від 17.01.2018 на суму 29 685, 00 грн., № від 16.02.2018 на суму 3505,00 грн., № від 30.03.2018 на суму 31 147, 00 грн., № від 19.06.2018 на суму 3808, 00 грн., № від 20.07.2018 на суму 41 378,00 грн., № від 17.08.2019 на суму 11 646, 00 грн., № від 17.09.2018 на суму 19 598, 00 грн., № від 16.10.2018 на суму 9 031, 00 грн., № від 17.12.2018 на суму 18 66, 60 грн., № від 17.01.2019 у сумі 46 780, 00 грн., № від 20.03.2020 на суму 30 049 167, 00 грн., № від 17.04.2020 на суму 58069, 00 грн.,

Крім того, податковий борг складається із несплачених коштів за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення у сумі 219 522, 87 грн.

Згідно підпункту 14.1.2017 пункту 14.1 статті 14 ПК України рентна плата - загальнодержавний податок, який справляється за користування надрами для видобування корисних копалин; за користування надрами в цілях, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин; за користування радіочастотним ресурсом України; за спеціальне використання води; за спеціальне використання лісових ресурсів; за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України.

Положеннями пункту 251.1 статті 251 ПК України визначено, що рентна плата складається з: рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин; рентної плати за користування надрами в цілях, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин; рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України; рентної плати за спеціальне використання води; рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів; рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України.

Отже, узгодження платником податків податкових зобов`язань свідчить про виникнення в нього обов`язку сплатити такі зобов`язання у встановлений законом строк. За закінченням такого строку узгоджені податкові зобов`язання стають податковим боргом, процедура стягнення якого визначена Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пункт 95.3 статті 95 ПК України).

У той же час, як було зазначено вище, положеннями підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду, у тому числі подавати позови про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

За правилами, визначеними п. 59.1 ст. 59 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вказаної норми законодавства, податковим органом надіслано на адресу позивача податкову вимогу № 413 від 06.02.2013 на суму 3 745 03,96 грн., яка отримана представником відповідача. Проте, судом встановлено, що вказана податкова вимога залишилась без виконання.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5 ст. 59 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Отже, з моменту отримання відповідачем податкової вимоги, розмір податкового боргу збільшився.

Враховуючи викладене та беручи до уваги те, що відповідач відзиву на позовну заяву не надав, доказів добровільного погашення боргу не подав, суд приходить до висновку, що заявлена сума є узгодженою та підлягає стягненню з рахунків, що обслуговують такого платника податків.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати згідно вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 19, 77, 90, 139, 241-246, 255, Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄРПОУ 43141267) задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" (02099, м. Київ, вул. зрошувальна, буд.5 , кімн. 205, ) податкову заборгованість у розмірі 30 630 132 (тридцять мільйонів шістсот тридцять тисяч сто тридцять дві) грн. 87 коп. з рахунків у банках, які обслуговують такого платника податків.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст складено: 30.07.2021.

Суддя А.С. Мазур