Справа № 420/8185/21
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8185/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Іщенко С.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Урсу І.М. (згідно ордеру),

представника відповідача Тарасенко Н.В. (згідно виписки),

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 18 травня 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України і безпеки на транспорті за №2050-к від 08.12.2020 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу державного контролю га нагляду за безпекою на автомобільному та міському електричному транспорті Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, з займаної посади 09.12.2020 року, у зв`язку, зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису Укртрансбезпеки, відповідно до п.1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу»;

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України і безпеки на транспорті за №2094-к від 14.12.2020 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу державного контролю їй нагляду за безпекою на автомобільному та міському електричному транспорті Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, з займаної посади у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису Укртрансбезпеки відповідно до п.1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу»;

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України і безпеки на транспорті за №591-к від 12.05.2021 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на автомобільному та міському електричному транспорті Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, з 12,05.2021 року, у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису Укртрансбезпеки, зі скорочення чисельності та штату державних службовців, відповідно до п.1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу»;

4. Поновити ОСОБА_1 з 12.05.2021 року на посаді, що є рівнозначною посаді заступника начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на автомобільному та міському електричному транспорті Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, з якої його було звільнено;

5. Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12.05.2021 року по день винесення судового рішення;

6. Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за затримку у видачі належно оформленої трудової книжки за період з 12.05.2021 року по день винесення судового рішення.

Ухвалою від 24 травня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом учасників процесу, призначено підготовче засідання.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що займав посаду заступника начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на автомобільному та міському електричному транспорті Управління Укртрансбезпеки в Одеській області. 02.11.2020 йому було вручене попередження про наступне вивільнення з посади у зв`язку з її скороченням, а 08.12.2020 був прийнятий наказ про його звільнення відповідно до п.1 ч.1 ст.87 «Про державну службу». 14.12.2020 відповідачем внесені зміни до наказу від 08.12.2020, де підставою звільнення зазначено скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису. Також, 12.05.2021 відповідачем прийнятий наказ про внесення змін до наказу від 08.12.2020, відповідно до якого позивача звільнено з займаної посади з 12.05.2021 у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису Укртрансбезпеки без скорочення чисельності та штату державних службовців, відповідно до п.1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу». Вказує, що трудова книжка йому видана не була. Вважає своє звільнення незаконним, а накази такими, що прийняті з порушенням процедури, оскільки позивачу не було запропоновано жодної іншої рівнозначної посади державної служби або нижчої посади державної служби, суб`єктом призначення не враховано переважного права на залишення позивача на роботі. Зазначає, що зміст оскаржуваних наказів не містить обгрунтувань з приводу надання переваг звільненню перед переведенням, більш того, з огляду на наявність інвалідності у позивача.

14 червня 2021 року до канцелярії суду (вх.№30783/21) від Державної служби України з безпеки на транспорті надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти позовних вимог заперечує та зазначає, що діяв відносно позивача у рамках правового поля у спірних правовідносинах підлягає застосуванню Закон України «Про державну службу». Вказує, що пропонування державному службовцю будь-якої вакантної посади є дискрецією суб`єкта призначення, а не його обов`язком, оскільки до спірних правовідносин має бути застосована редакція закону, яка діяла на день їх виникнення. У зв`язку зі змінами, у штаті Укртрансбезпеки відсутня посада, яку обіймав позивач, а відтак його правомірно звільнили саме з цієї підстави. З огляду на правомірність прийнятих наказів, вважає, що похідні вимоги позивача, також, є такими, що не підлягають задоволенню. Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки зазначає, що позивача було запрошено для отримання трудової книжки, однак, останній за нею не з`явився.

18 червня 2021 року ухвалою суду клопотання представника Державної служби України з безпеки на транспорті про розгляд справи у режимі відеоконференції задоволено та доручено Солом`янському районному суду міста Києва забезпечити проведення підготовчого засідання з розгляду адміністративної справи №420/8185/21 в режимі відеоконференції о 10:00 год. на 22 червня 2021 року.

Усною ухвалою суду від 22 червня 2021 року, внесеною до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання.

22 червня 2021 року до канцелярії суду (вх.№32356/21) від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що на момент його звільнення діяла редакція статті 87 Закону України «Про державну службу», відповідно до якої суб`єкт призначення одночасно з попередженням про звільнення повинен пропонувати державному службовцю іншу рівнозначну посаду, проте, відповідач цього не дотримався, що є дискримінацією по відношенню до позивача. Вказує, що попри незаконне звільнення, відповідач своєчасно не видав йому трудову книжку.

До суду 23 червня 2021 року за вх. №ЕП/17070/21 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких Державна служба України з безпеки на транспорті зазначає, що спірними наказами вносились зміни до наказу про звільнення лише в частині зміни дати звільнення, оскільки позивач перебував на лікарняному та, з огляду на те, що рішення про звільнення позивача було прийнято 08.12.2020, саме законодавство, чинне на цей момент, підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

23 червня 2021 року ухвалою суду доручено Солом`янському районному суду міста Києва забезпечити проведення підготовчого засідання з розгляду адміністративної справи №420/8185/21 в режимі відеоконференції.

01 липня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті; доручено Солом`янському районному суду міста Києва забезпечити проведення судового засідання з розгляду адміністративної справи №420/8185/21 в режимі відеоконференції.

Станом на дату вирішення даної адміністративної справи інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, відзивом відповідача на позовну заяву, відповіддю на відзив, запереченнями на відповідь на відзив, дослідивши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено наступне.

Відповідно до п.1 наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 19.02.2018 №162 «Про введення в дію штатного розпису на 2018 рік Державної служби України з безпеки на транспорті» (а.с.109-118), введено в дію штатний розпис Державної служби України з безпеки на транспорті на 2018 рік, відповідно до якого штат Управління Укртрансбезпеки в Одеській області складається наступних посад:

- начальник управління 1 посада;

- головний спеціаліст (бухгалтер-кадровик) 1 посада;

- головний спеціаліст (юрист) 1 посада;

Відділ державного контролю та нагляду за безпекою на автомобільному та міському електричному транспорті:

- заступник начальника управління начальник відділу 1 посада;

- заступник начальника відділу 1 посада;

- головний спеціаліст 10 посад;

- старший державний інспектор 5 посад;

Відділ державного контролю та нагляду за безпекою на водному транспорті:

- начальник відділу 1 посада;

- заступник начальника відділу 1 посада;

- головний спеціаліст 4 посади;

- старший державний інспектор 6 посад;

Відділ державного контролю та нагляду за безпекою на залізничному транспорті:

- начальник відділу 1 посада;

- заступник начальника відділу 1 посада;

- головний спеціаліст 2 посади;

- старший державний інспектор 2 посади;

Відділ надання адміністративних послуг:

- начальник відділу 1 посада;

- заступник начальника відділу 1 посада;

- головний спеціаліст 3 посади;

- старший державний інспектор 3 посади.

Відповідно до п.2 наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 09.09.2020 №340 «Про упорядкування структури Укртрансбезпеки» (а.с.12-17), окрім іншого, наказано реорганізувати шляхом злиття Чорноморське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки, Управління Укртрансбезпеки у Одеській області та Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області в Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.

Пунктом 3 зазначеного наказу від 09.09.2020 №340, окрім іншого, наказано утворити відділи державного контролю за безпекою на транспорті в Одеській, Миколаївській, Херсонській областях у Південному міжрегіональному управлінні Укртансбезпеки.

Затвердити структуру Укртрансбезпеки штатною кількістю 613 осіб (п.5 наказу від 09.09.2020 №340).

Визнати таким, що втратив чинність наказ Державної служби України з безпеки на транспорті від 12 серпня 2020 №340 «Про упорядкування структури Укртрансбезпеки» (зі змінами) (п.8 наказу від 09.09.2020 №340).

Відповідно до структури Державної служби України з безпеки на транспорті, що затверджена наказом від 09.09.2020 №340 (а.с.18-23), кількість штатних одиниць Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки склала 30 одиниць.

Наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 13.10.2020 №390 «Про введення в дію структури та штатного розпису Державної служби України з безпеки на транспорті на 2020 рік» (а.с.24-25), введено в дію з 15 жовтня 2020 року, структуру, затверджену наказом Укртрансбезпеки від 09.09.2020 №340 «Про упорядкування структури Укртрансбезпеки» та штатний розпис Державної служби України з безпеки на транспорті на 2020 рік.

Відповідно до штатного розпису, що додається до наказу від 13.10.2020 №390, кількість штатних посад по Південному міжрегіональному управлінню Укртансбезпеки склала 30 одиниць.

Відповідно до штатного розпису на 2020 рік Державної служби України з безпеки на транспорті, кількість штатних посад Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки становить 30 одиниць та складається з таких посад:

- начальник управління 1 посада;

- головний спеціаліст (юрист) 3 посади;

Відділ державного контролю за безпекою на транспорті в Одеській області:

- начальник відділу 1 посада;

- головний спеціаліст 1 посада;

- провідний спеціаліст 1 посада;

- старший державний інспектор 2 посади;

Відділ надання адміністративних послуг в Одеській області:

- начальник відділу 1 посада;

- головний спеціаліст 1 посада;

- провідний спеціаліст 1 посада;

- старший державний інспектор 2 посади;

Відділ державного контролю за безпекою на транспорті у Миколаївській області:

- заступник начальника управління начальник відділу 1 посада;

- головний спеціаліст 1 посада;

- старший державний інспектор 3 посади;

Сектор надання адміністративних послуг у Миколаївській області:

- завідувач сектору 1 посада;

- головний спеціаліст 1 посада;

- провідний спеціаліст 1 посада;

Відділ державного контролю за безпекою на транспорті у Херсонській області:

- заступник начальника управління начальник відділу 1 посада;

- головний спеціаліст 2 посади;

- старший державний інспектор 2 посади;

Сектор надання адміністративних послуг у Херсонській області:

- завідувач сектору 1 посада;

- головний спеціаліст 2 посади.

Наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 04.02.2021 №39 «Про введення в дію штатного розпису на 2021 рік» (а.с.76-81), введено в дію з 01 січня 2021 року, погоджений Міністерством фінансів України штатний розпис Державної служби України з безпеки на транспорті.

Відповідно до штатного розпису на 2021 рік Державної служби України з безпеки на транспорті, кількість штатних посад Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки становить 30 одиниць та складається з таких посад:

- начальник управління 1 посада;

- головний спеціаліст (юрист) 3 посади;

Відділ державного контролю за безпекою на транспорті в Одеській області:

- начальник відділу 1 посада;

- головний спеціаліст 1 посада;

- провідний спеціаліст 1 посада;

- старший державний інспектор 2 посади;

Відділ надання адміністративних послуг в Одеській області:

- начальник відділу 1 посада;

- головний спеціаліст 1 посада;

- провідний спеціаліст 1 посада;

- старший державний інспектор 2 посади;

Відділ державного контролю за безпекою на транспорті у Миколаївській області:

- заступник начальника управління начальник відділу 1 посада;

- головний спеціаліст 1 посада;

- старший державний інспектор 3 посади;

Сектор надання адміністративних послуг у Миколаївській області:

- завідувач сектору 1 посада;

- головний спеціаліст 1 посада;

- провідний спеціаліст 1 посада;

Відділ державного контролю за безпекою на транспорті у Херсонській області:

- заступник начальника управління начальник відділу 1 посада;

- головний спеціаліст 2 посади;

- старший державний інспектор 2 посади;

Сектор надання адміністративних послуг у Херсонській області:

- завідувач сектору 1 посада;

- головний спеціаліст 2 посади.

Відповідно до довідки Департаменту роботи з персоналом Державної служби України з безпеки на транспорті від 09.06.2021 №40292/8.1/18-21 (а.с.129), посада заступника начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на автомобільному та міському електричному транспорті Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, яку обіймав ОСОБА_1 , була скорочена.

Відповідно до наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 15 жовтня 2020 року №1628-к «Про попередження про заплановане вивільнення працівників Державної служби з безпеки на транспорті» (а.с.130), наказано департаменту роботи з персоналом вжити заходів в установленому порядку щодо попередження про заплановане вивільнення працівників Державної служби України з безпеки на транспорті.

Державна служба України з безпеки на транспорті скерувала на адресу ОСОБА_1 попередження про наступне вивільнення (а.с.120), відповідно до якого до відома позивача доведено наказ від 09.09.2020 №340, наказ від 13.10.2020 №390 та зазначено, що «у зв`язку з цим, відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» повідомляємо, що посада заступника начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на автомобільному та міському електричному транспорті Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, яку Ви обіймаєте, скорочена. Ви підлягаєте звільненню відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» не раніше ніж за 30 днів з дня ознайомлення з цим попередженням, з наданням пільг та компенсацій, передбачених чинним законодавством. Просимо врахувати, що після звільнення Ви маєте право стати на облік до Державної служби зайнятості».

ОСОБА_1 звернувся до Державної служби України з безпеки на транспорті з заявою «про недопущення звільнення з займаної посади» від 17 грудня 2020 року (а.с.29-30), у якій зазначив, що 02 листопада 2020 року отримав попередження про наступне вивільнення, проте, звертає увагу, що він є інвалідом 2 групи, зазначає, що жодних посад йому не пропонувалося та просив прийняти рішення щодо переведення його на рівнозначну вакантну посаду.

На зазначену заяву від 17 грудня 2020 року Державна служба України з безпеки на транспорті надала лист від 30.12.2020 №10169/8.1/15-20 (а.с.31-32) у якому зазначила, що при скороченні чисельності штату державних службовців, скороченні посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізації державного органу пропонування державному службовцю вакантної посади державної служби є правом суб`єкта призначення або керівника державної установи, а не обов`язком.

Відповідно до листків непрацездатності (а.с.131-138 зворот), ОСОБА_1 у період з 08.12.2020 по 11.05.2021 включно перебував на лікарняному.

Державна служба України з безпеки на транспорті прийняла наказ від 08.12.2020№2050-к «Про звільнення ОСОБА_2 » (а.с.33-34), відповідно до якого: «У зв`язку зі зміною структури та штатного розпису Державної служби України з безпеки на транспорті, затверджених наказом Державна служба України з безпеки на транспорті від 13 жовтня 2020 року №390 «Про введення в дію структури та штатного розпису Державної служби України з безпеки на транспорті на 2020 рік», та наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 15 жовтня 2020 року №1628-к «Про попередження про заплановане вивільнення працівників Державної служби України з безпеки на транспорті», наказано:

« 1. Звільнити ОСОБА_2 , заступника начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на автомобільному та міському електричному транспорті Управління Укртрансбезпеки в Одеській області з займаної посади 09 грудня 2020 року, у зв`язку зі скороченням посади державної служби, внаслідок зміни структури та штатного розпису Укртрансбезпеки, відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

Підстава: попередження про наступне вивільнення від 02 листопада 2020 року, пункт 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

2. Управлінню фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку здійснити розрахунки згідно з законодавством та виплатити ОСОБА_3 вихідну допомогу у розмірі двох середньомісячних заробітних плат, грошову компенсацію за невикористану щорічну основну оплачувану відпустку за період роботи з 06 січня 2020 року по 09 грудня 2020 року у кількості 27 календарних днів та щорічну додаткову оплачувану відпустку, як державному службовцю, за стаж державної служби 14 років, у кількості 10 календарних днів.

Підстава: частина четверта статті 87 Закону України «Про державну службу», частина перша статті 24 Закону України «Про відпустки».

2. В.о. начальника Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки довести цей наказ під особистий підпис до відома ОСОБА_4 та забезпечити передачу до Департаменту роботи з персоналом акта прийому-передачі справ та майна».

Державна служба України з безпеки на транспорті прийняла наказ від 14.12.2020 №2094-к «Про внесення змін до наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 08 грудня 2020 року №2050-к» (а.с.35), яким «Відповідно до частини п`ятої статті 87 Закону України «Про державну службу», у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_2 , заступника начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на автомобільному та міському електричному транспорті Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, наказано:

«Внести зміни до наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 08 грудня 2020 року №2050-к «Про звільнення ОСОБА_2 », виклавши пункт 1 у такій редакції:

« 1. Звільнити ОСОБА_2 , заступника начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на автомобільному та міському електричному транспорті Управління Укртрансбезпеки в Одеській області з займаної посади у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису Укртрансбезпеки, відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

Днем звільнення ОСОБА_2 вважати перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність.

Підстава: попередження про наступне вивільнення від 02 листопада 2020 року, пункт 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

Державна служба України з безпеки на транспорті прийняла наказ від 12.05.2021 №59-к «Про внесення змін до наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 08 грудня 2020 року №2050-к» (а.с.36-37), яким відповідно до статті 87 Закону України «Про державну службу», частини першої статті 24 Закону України «Про відпустки», наказано:

« 1. Внести до наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 08 грудня 2020 року №2050-к «Про звільнення ОСОБА_2 » такі зміни:

пункт 1 викласти у такій редакції:

« 1. Звільнити ОСОБА_2 , заступника начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на автомобільному та міському електричному транспорті Управління Укртрансбезпеки в Одеській області із займаної посади 12 травня 2021 року у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису Укртрансбезпеки без скорочення чисельності та штату державних службовців, відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

Підстава: попередження про наступне вивільнення від 02 листопада 2020 року, пункт 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

пункт 2 викласти у такій редакції:

« 2. Управлінню фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку здійснити розрахунки згідно з законодавством та виплатити ОСОБА_3 вихідну допомогу у розмірі двох середньомісячних заробітних плат, грошову компенсацію за невикористані щорічні основні оплачувані відпустки за період роботи з 06 січня 2020 року по 05 січня 2021 року у кількості 29 календарних днів, за період роботи з 06 січня 2021 року по 12 травня 2021 року у кількості 10 календарних днів та за щорічну додаткову оплачувану відпустку, як державному службовцю, за стаж державної служби 14 років, у кількості 10 календарних днів.

Підстава: частина четверта статті 87 Закону України «Про державну службу», листки непрацездатності від 08 грудня 2020 року серія АДН №512345, від 28 грудня 2020 року серія АДН №512506, від 25 січня 2021 року серія АДН №512666, від 15 лютого 2021 року серія АКА №099551, від 09 березня 2021 року серія АКА №099691, від 29 березня 2021 року серія АКА №099902, від 19 квітня 2021 року серія АКА №118553 та від 05 травня 2021 року серія АДН №111112».

2. Управлінню фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку врахувати цей наказ в подальшій роботі».

Державна служба України з безпеки на транспорті скерувала на адресу ОСОБА_2 лист від 13.05.2021 №1461/8.1/14-21 «Про отримання трудової книжки» (а.с.119), у якому повідомила, що «у зв`язку з ОСОБА_5 звільненням 12 травня 2021 року з посади заступника начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на автомобільному та міському електричному транспорті Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, Вам необхідно терміново прибути до Державної служби України з безпеки на транспорті за адресою: м.Київ, проспект Перемоги, 14, кімната 2002 (понеділок четвер з 8-00 до 17-00, п`ятниця з 8-00 до 15-45, обідня перерва з 12-00 до 12-45), або: -доручити отримати Вашу трудову книжку за довіреністю; -направити до Департаменту роботи з персоналом Укртрансбезпеки оригінал заяви на отримання трудової книжки поштою із зазначенням повної точної адреси, контактного телефону та номеру поштового відділення».

Не погодившись із зазначеними наказами позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до приписів ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях врегульовані Законом України «Про державну службу» (тут і далі у редакції станом на 02.11.2020, а саме отримання позивачем попередження про звільнення).

Положеннями ч.1 ст.2 Закону України «Про державну службу» передбачено, що наведені в цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: керівник державної служби в державному органі (далі - керівник державної служби) - посадова особа, яка займає вищу посаду державної служби в державному органі, до посадових обов`язків якої належить здійснення повноважень з питань державної служби та організації роботи інших працівників у цьому органі (п.3); посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону (п.4); рівнозначна посада - посада державної служби, що належить до однієї групи оплати праці з урахуванням юрисдикції державного органу (п.6).

Судом встановлено, що посада, з якої звільнено позивача у розумінні вищенаведеної норми права була посадою державної служби, а позивач - посадовою особою в державному органі (Управління Укртрансбезпеки в Одеській області).

Згідно з ч.1-2 ст.21 Закону України «Про державну службу» вступ на державну службу здійснюється шляхом призначення громадянина України на посаду державної служби за результатами конкурсу.

У ч.1 ст.83 Закону України "«Про державну службу» наведені підстави припинення державної служби. Зокрема, державна служба припиняється: 1) у разі втрати права на державну службу або його обмеження (стаття 84 цього Закону); 2) у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби (стаття 85 цього Закону); 3) за ініціативою державного службовця або за угодою сторін (стаття 86 цього Закону); 4) за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону); 5) у разі настання обставин, що склалися незалежно від волі сторін (стаття 88 цього Закону); 6) у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв`язку із зміною її істотних умов (стаття 43 цього Закону); 7) у разі досягнення державним службовцем 65-річного віку, якщо інше не передбачено законом; 8) у разі застосування заборони, передбаченої Законом України "Про очищення влади".

Як свідчить зміст оскаржуваних у цій справі наказів, державна служба Мироненка Віталія Петровича припинилася за ініціативою суб`єкта призначення, що відповідає п.4 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу».

Зі змісту попередження про наступне вивільнення позивача встановлено, що припинення державної служби позивача за ініціативою відповідача здійснено у зв`язку зі скороченням посади заступника начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на автомобільному та міському електричному транспорті Управління Укртрансбезпеки в Одеській області з посиланням на п.1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу».

Так, судом встановлено, що згідно структури Державної служби з безпеки на транспорті функціонувало Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, а штатний розпис, затвердженої наказом від 19.02.2018 №162 «Про введення в дію штатного розпису на 2018 рік Державної служби України з безпеки на транспорті», передбачав посаду заступника начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на автомобільному та міському електричному транспорті, яку займав позивач.

Проте, відповідно до наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 13.10.2020 №390 «Про введення в дію структури та штатного розпису Державної служби України з безпеки на транспорті на 2020 рік», яким введено в дію з 15 жовтня 2020 року, структуру, затверджену наказом Укртрансбезпеки від 09.09.2020 №340 «Про упорядкування структури Укртрансбезпеки» та штатний розпис Державної служби України з безпеки на транспорті на 2020 рік штат Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки не містить посади заступника начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на автомобільному та міському електричному транспорті.

Таким чином, в Укртрансбезпеці відсутня посада заступника начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на автомобільному та міському електричному транспорті Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, яку обіймав позивач.

При цьому суд, звертає увагу на те, що відповідно до штатного розпису, затвердженого та введеного в дію наказом Укртрансбезпеки від 11.03.2020 №99 кількість штатних одиниць Укртрансбезпеки становила 613 осіб. І відповідно до п.5 наказу Укртрансбезпеки від 09.09.2020 №340 штатна чисельність Укртрансбезпеки складає 613 осіб.

Отже, в Укртрансбезпеці не відбулося скорочення чисельності чи штату державних службовців Укртрансбезпеки, а відбулось скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису, зокрема, посади заступника начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на автомобільному та міському електричному транспорті Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, тому Укртрансбезпека звільнила ОСОБА_2 на підставі п.1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу», а саме скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців і діяли на підставі та в межах чинного законодавства .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу» підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є, у тому числі, скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

Частиною 3 ст.87 Закону України «Про державну службу» визначено, що суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Суб`єкт призначення або керівник державної служби може пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності). При цьому не застосовуються положення законодавства про працю щодо обов`язку суб`єкта призначення отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на звільнення.

Виходячи з положень ч.2-3 ст.5 Закону України «Про державну службу» визначено, що відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих Законом.

З системного аналізу вищевказаних норм чинного законодавства, суд доходить висновку, що зобов`язання запропонувати усі вакантні посади, законодавчо було скасовано внесенням змін у Закон України «Про державну службу» Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи» від 14.01.2020 №440-IX та встановлено право суб`єкта призначення або керівника державної служби пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності).

Отже, Законом України «Про державну службу», який є спеціальним законом, що регулює статус державного службовця, встановлено право за рішенням суб`єкта призначення, а не його обов`язок щодо переведення державного службовця на рівнозначну або нижчу посаду.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Принцип верховенства права вимагає визначеності, ясності і недвозначності правової норми, якою встановлений порядок і умови пропонування вакантної посади у випадку звільнення державного службовця за ініціативою суб`єкта призначення, якими є ст.87 та ст.41 Закону України «Про державну службу».

Із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування в правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі.

Складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абзац третій пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005). (речення друге абзацу першого підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини).

Конституційний Суд України вважає, що принцип правової визначеності вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

Зміст поняття юридичної визначеності, повною мірою викладено у документі «Мірило правовладдя» підготованому Європейською комісією «За демократію через право» Венеційська комісія) у 2016 році. Серед принципів, які становлять зміст юридичної визначеності, вказано: 1) доступність законодавства, 2) доступність судових рішень, 3) передбачуваність актів права, 4) сталість і послідовність приписів права, 5) легітимні очікування, 6) унеможливлення зворотної дії, 7) принципи nullum crimen sine lege та nullum poena sine lege, 8) res judicata.

Зокрема, відповідно до п.58 «Мірила правовладдя», передбачуваність означає, що приписи права також мають бути передбачуваними за своїми наслідками: їх має бути сформульовано з достатньою чіткістю та зрозумілістю, аби суб`єкти права мали змогу впорядкувати свою поведінку згідно з ними.

Суд підкреслює, що на момент виникнення спірних правовідносин приписи ст.87 Закону України «Про державну службу» були чинними, чіткими та передбачуваними.

У зв`язку з викладеним, суд відхиляє доводи позивача щодо порушення відповідачем права позивача у зв`язку з тим, що останньому не було запропоновано вакантних посад, так як в силу вищенаведених нормативно-правових актів, чинних на час виникнення спірних правовідносин, у суб`єкта призначення був відсутній такий обов`язок.

При цьому, суд, також, відхиляє посилання позивача на застосування до спірних правовідносин ч.3 ст.87 Закону України «Про державну службу» у редакції, чинній з 06.03.2021 зі змінами, що внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відновлення проведення конкурсів на зайняття посад державної служби та інших питань державної служби» №1285-IX від 23.02.2021, з огляду на наступне.

З моменту набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відновлення проведення конкурсів на зайняття посад державної служби та інших питань державної служби» №1285-IX від 23.02.2021 позивач, вже отримав попередження про наступне вивільнення від 02.11.2020 та, зважаючи на принцип незворотності дії закону в часі (ст.58 Конституції України), норма, яка зобов`язувала суб`єкта призначення запропонувати позивачу посади, ще не діяла, а тому не підлягала застосуванню.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Конституційний Суд України також висловив позицію, згідно з якою закріплення принципу незворотності дії нормативно-правового акта у часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта (Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп).

Тобто, розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом, що узгоджується з принципом правої визначеності.

(Аналогічний висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 19 червня 2018 року у справі № 820/5348/17)

У контексті застосування принципу незворотності дії закону у часі це означає, що у разі, якщо правовідносини стосовно реалізації певного права розпочато у період чинності нормативно-правового акта, то особа повинна мати можливість закінчити реалізацію відповідного права за тими нормами, що діяли на момент початку реалізації відповідного права, навіть якщо до завершення реалізації права вони втратили чинність.

Суд не бере до уваги посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 26.01.2011 №1-рп/2011 щодо дії законів у часі з огляду на поліпшення становища особи, оскільки у наведеному провадженні мова йшла про тлумачення кримінального законодавства, а саме відповідальності за діяння, які є злочинами.

Крім того, позивач власне й керувався нормою ст.87 Закону України «Про державну службу» у редакції станом на 02.11.2020 при зверненні з заявою до відповідача «про недопущення звільнення з займаної посади» від 17 грудня 2020 року (а.с.29-30), що вказує на його обізнаність з правовим регулюванням спірних правовідносин Законом України «Про державну службу» саме у наведеній редакції.

Щодо посилання позивача на ст.22 Конституції України, якою визначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, і при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, суд зазначає, що питання нормативного регулювання проходження державної служби можуть змінюватись законодавцем у спосіб, який останній вважає необхідним.

Суд зазначає, що в контексті спірних питань не варто говорити про усунення дискримінації прав позивача, про що було зазначено позивачем, оскільки у зв`язку з прийняттям Закону України ««Про внесення змін до деяких законів України щодо відновлення проведення конкурсів на зайняття посад державної служби та інших питань державної служби» №1285-IX від 23.02.2021 фактично відбулася зміна правового регулювання суспільних правовідносин щодо звільнення державних службовців.

Таким чином, виходячи з аналізу положень ст.ст. 5, 22, 87 Закону України «Про державну службу» вбачається, що при звільненні державного службовця ОСОБА_2 , Державною службою України з безпеки на транспорті дотримано приписи законодавства, що регулюють питання звільнення державних службовців з державної служби.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 звільнено правомірно, оскільки позивач був попереджений про наступне звільнення завчасно, посада, яку обіймав позивач, дійсно скорочена, а у відповідача не було обов`язку пропонувати йому будь-які посади, а відтак у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування спірних наказів слід відмовити.

Щодо позовних вимог про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то суд зауважує, що такі позовні вимоги є похідними від позовних вимог про визнання протиправними та скасування спірних наказів, та, оскільки судом встановлено їх правомірність, то такі позовні вимоги, також, задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за затримку у видачі належно оформленої трудової книжки за період з 12.05.2021 року по день винесення судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.235 КЗпП України, у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Згідно пункту 4.1, 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мінюсту, Мінсоцзахисту України від 29.07.93 №58, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17.08.93 за №110, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Судом встановлено, що Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, де працював позивач, знаходиться у м.Одеса, а трудова книжка позивача, на момент звільнення, знаходилась у Державній службі України з безпеки на транспорті, що розташована у м.Києві.

Відповідачем направлено ОСОБА_3 лист, у якому зазначено про необхідність отримання трудової книжки, а також шляхи її отримання, який позивачем було отримано 17.05.2021 (а.с.126), що, власне, позивачем не заперечується.

Отже, на думку суду, відповідач ужив усіх можливих заходів з метою видачі трудової книжки ОСОБА_3 .

В свою чергу, відсутність вини власника у затримці видачі трудової книжки такому працівнику виключає відповідальність першого за нормами статей 117 та 235 КЗпП України. (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 вересня 2019 року справа №734/2604/13-а).

За таких обставин, позовні вимоги позивача про стягнення з Державної служби України з безпеки на транспорті на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за затримку у видачі належно оформленої трудової книжки за період з 12.05.2021 року по день винесення судового рішення задоволенню не підлягають.

Решта доводів позивача висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідач як суб`єкт владних повноважень, довів перед судом правомірність своїх дій щодо прийнятих ним наказів та надав суду відповідні докази на підтвердження правомірності своїх дій.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 9, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Державної служби України з безпеки на транспорті про: визнання протиправним та скасування наказу Державної служби України з безпеки на транспорті за №2050-к від 08.12.2020 року в частині звільнення ОСОБА_2 з посади заступника начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на автомобільному та міському електричному транспорті Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, з займаної посади 09.12.2020 року, у зв`язку, зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису Укртрансбезпеки, відповідно до п. 1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу»; визнання протиправним та скасування наказу Державної служби України з безпеки на транспорті за №2094-к від 14.12.2020 року в частині звільнення ОСОБА_2 з посади заступника начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на автомобільному та міському електричному транспорті Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, з займаної посади у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису Укртрансбезпеки відповідно до п.1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу»; визнання протиправним та скасування наказу Державної служби України і безпеки на транспорті за №591-к від 12.05.2021 року в частині звільнення ОСОБА_2 з посади заступника начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на автомобільному та міському електричному транспорті Управління Укртрансбезпеки в Одеській області з 12.05.2021 року, у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису Укртрансбезпеки без скорочення чисельності та штату державних службовців, відповідно до п.1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу»; поновлення ОСОБА_2 з 12.05.2021 року на посаді, що є рівнозначною посаді заступника начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на автомобільному та міському електричному транспорті Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, з якої його було звільнено; стягнення з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12.05.2021 року по день винесення судового рішення та стягнення з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за затримку у видачі належно оформленої трудової книжки за період з 12.05.2021 року по день винесення судового рішення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ).

Відповідач - Державна служба України з безпеки на транспорті (просп.Перемоги, буд.14, м.Київ, 03135, ).

Повний текст рішення складено та підписано 30.07.2021.

Суддя Вовченко О.А.