Справа № 591/2806/21
Суддя: Северинова А. С.
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/2806/21
Провадження № 2-а/591/88/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2021 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі судді Северинової А.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу № 591/2806/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського капрала 1 батальйону, 2 роти Управління патрульної поліції в Сумській області Сонька Миколи Олександровича, третя особа: Управління патрульної поліції в Сумській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову, винесену поліцейським капралом Управління патрульної поліції в Сумській області Соньком Миколою Олександровичем про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4066649 від 14 квітня 2021 року щодо нього, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вважає дану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки з постанови серії ЕАН № 4066649 від 14 квітня 2021 року вбачається, що хоча поліцейський зазначив про порушення ним п.2.1 «а» Правил дорожнього руху, однак його не було притягнуто до відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП і не застосовано положення ст. 36 КУпАП, відповідно до якої при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Однак, ніхто не може бути підданий накладенню штрафу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Також зазначає, що він має посвідчення водія, отримане 14 квітня 2021 року та має право керування вказаним у постанові серії НОМЕР_1 від 14 квітня 2021 року транспортним засобом; не мав жодного умислу, не спричинив ніяких наслідків. Також вважає, що була невірно зазначена кваліфікація адміністративного правовопорушення.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано позивачу в строк не більше десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали усунути вказані в ухвалі суду недоліки.

20 травня 2021 року позивачем усунуто вказані в ухвалі суду недоліки.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 25 травня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

07 червня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він, не погоджуючись з позицією позивача, вважає позовні вимоги необґрунтованими з тих підстав, що 14 квітня 2021 року згідно з розстановкою сил та засобів роти № 2 батальйону управлінні патрульної поліції в Сумській області він ніс службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в м. Суми. Під час несення служби у відповідності до вимог п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон) здійснювався контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. 14 квітня 2021 року близько 11-години 20 хв. в м. Суми по вул. Іллінська поблизу будинка № 8, було виявлено та зупинено транспортний засіб BMW 520, номерний знак НОМЕР_2 , водій керував транспортним засобом без переднього номерного знаку, чим порушив вимоги п.п. 2.9 в Правил дорожнього руху, та без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування транспортним засобом, що зафіксовано на відеореєстратори персональні мобільні моделі DMT1 ВМ00136, ВМ00121, чим порушив вимоги п. 2, 1 а ПДР. Правопорушення було зафіксовано на відеореєстратор персональний мобільний моделі DMT1 ВМ00136, ВМ00121.

Зазначає, що зупинка транспортного засобу позивача працівниками поліції відбулася через порушення Позивачем вимог ПДР України, оскільки водій керував транспортним засобом без номерного знака. Позивач надав на законну вимогу посвідку на постійне проживання, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор ВМ00136. На момент зупинки транспортного засобу BMW 520, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням позивача, останній не мав права керування таким транспортним засобом, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор ВМ00136. Відповідач пояснив позивачу, що він порушив вимоги п. 2.1 а ПДР, а саме: водій керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування транспортним засобом, що зафіксовано на відеореєстратори персональні мобільні моделі DМТ1 ВМ00136, ВМ00121, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 19-29).

07 червня 2021 року від третьої особи надійшли пояснення на позовну заяву, в якому не погоджуючись з позовними вимогами позивача, просить залишити без змін постанову ЕАН №4066649 від 14 квітня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським роти №2 батальйону УПП в Сумській області капралом поліції Соньком М.О., а позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення (а.с. 30-39).

25 червня 2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій він зазначив, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини 2 статті 71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих у розумінні статті 70 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність винесення ним оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення та не спростував його тверджень щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке прийнято рішення про стягнення з нього штрафу у розмірі 3400 грн. Також в матеріалах справи є в наявності лише постанова про накладення штрафу, що не дає підстав стверджувати про допущення ним порушень Правил дорожнього руху України, а саме 14 квітня 2021 року (а.с. 40-48).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою поліцейського роти № 2 батальйону УПП в Сумській області капралом поліції Сонька М.О. від 14 квітня 2021 року серії ЕАН № 4066649 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 14 квітня 2021 року об 11-годині 20 хв. в м. Суми по вул. Іллінська, 8 позивач керував транспортним засобом без переднього номерного знаку та без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1.а Правил дорожнього руху, тобто, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом (а.с. 7).

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 10, 11 КУпАП).

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка немає права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, вищезазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП є, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

З аналізу вищезазначених норм закону, доказами є фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як зафіксовано у доданому до відзиву відеозапису з камери відеореєстратора моделі DMT1 ВМ00136, ВМ00121 підставою для зупинки працівниками поліції транспортного засобу, яким керував позивач, стало те, що останній керував транспортним засобом без номерного знака, який був поміщений у нього на лобовому склі. Таким чином, необґрунтованими є доводи позивача щодо відсутності підстав для зупинки транспортного засобу, оскільки в силу вимог п. 2.9 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом без номерного знака.

Крім того, на вимогу відповідача надати посвідчення на право керування транспортним засобом BMW 520 відповідної категорії позивач надав посвідку на постійне проживання, що суперечить вимогам п.п. 2.1, 2.4 ПДР та не є документом на підтвердження права керування транспортним засобом.

На підтвердження заявлених позовних вимог позивач додав до позовної заяви копію посвідчення водія серії НОМЕР_3 , згідно з яким він має право керування транспортними засобами, що належать до категорії В (а.с. 6).

Однак, суд зауважує, що позивач не надав, а матеріали справи не містять доказів, що позивачем надавались поліцейському капралу поліції докази наявності у нього права керування транспортними засобами категорії В.

Так, згідно з п.п. 2.1. Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Проте, позивачем на підтвердження права керування транспортним засобом було надано посвідку на постійне проживання № НОМЕР_4 , що підтверджується даними відеореєстратора та відображено в оскаржуваній постанові.

Також, позивачем не доведено порушення відповідачем будь-яких правових норм щодо розгляду справи про вчинення адміністративного правопорушення, не встановлено невикористання відповідачем передбачених законом засобів доказування, обов`язковість використання яких була б встановлена законом.

Відтак, доказів упередженості відповідача щодо позивача не доведено. Підстав для сумніву щодо об`єктивності відповідача щодо позивача не вказано.

Пояснення позивача в адміністративному позові вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача.

Беручи до уваги викладені вище обставини та враховуючи доведеність у ході судового розгляду справи вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, суд вважає, що відповідачем правомірно розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову про притягнення особи до відповідності.

Отже, суд дійшов висновку, що дії працівника поліції щодо складання оскаржуваної постанови є законними і обґрунтованими, вчиненими в межах наданих повноважень, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 78, 241-246, 257-262, 286, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до поліцейського капрала 1 батальйону, 2 роти Управління патрульної поліції в Сумській області Сонька Миколи Олександровича, третя особа: Управління патрульної поліції в Сумській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомий.

Відповідач: поліцейський капрал 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Сумській області Сонька Микола Олександрович, місцезнаходження: м. Суми, вул. Білопільський шлях, буд. 18/1.

Третя особа: Управління патрульної поліції в Сумській області, місцезнаходження: м. Суми, вул. Білопільський шлях, буд. 18/1.

Повне судове рішення складено 30 липня 2021 року.

Суддя А.С. Северинова