Справа № 400/2504/21
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2021 р. № 400/2504/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області, пр. Центральний, 288, м. Миколаїв, 54003,

про:визнання протиправним та скасування наказу від 07.04.2021 № 49-д; поновлення на посаді; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; стягнення моральної шкоди в розмірі 1,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області (далі - відповідач) з вимогами:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області №49-д від 07.04.2021 про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ;

поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу правового забезпечення Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області;

стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з дня фактичного звільнення по день поновлення на роботі;

стягнути із Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 1 грн;

стягнути із Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме судовий збір у сумі 908 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн.

Ухвалою від 19.04.2021р. суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

Позивач в обгрунтування позову вказала, що вона працювала на посаді начальника відділу правового забезпечення відповідача з 07.11.2017р. Однак, наказом відповідача №49-д від 07.04.2021 до позивачки застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади. Позивачка категорично не згодна із наказом №49, вважає його незаконним та таким, що підлягає скасуванню. ОСОБА_1 зазначила, що для застосування дисциплінарного стягнення до неї відповідачу слід було встановити межі її повноважень та конкретні активні дії, які виходять за

такі межі повноважень, а також вину позивачки. Відповідачем такого зроблено не було. Дисциплінарне стягнення, яке накладено відповідачем на позивача, є протиправним та таким, що не відповідає вимогам Закону України «Про державну службу» та Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою КМУ від 04 грудня 2019 р. № 1039. Позивач просила суд позов задовольнити повністю.

Відповідач у відзиві на позов зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Відповідач вказав про те, що позивач звільнено з посади відповідно до вимог чинного законодавства. Позивачем вчинено дії, які не передбачені діючим законодавством та посадовими обов`язками, більш того суперечать положенням нормативно-правових актів, та є перевищенням службових повноважень. Обставини справи та висновки дисциплінарної комісії стали підставою для прийняття наказу про звільнення ОСОБА_1 з посади. Щодо витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00грн., відповідач заперечував, оскільки на підтвердження таких витрат позивач не надала жодного належного доказу, крім ордера адвоката та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. В задоволенні позову відповідач просив відмовити повністю.

У відповіді на відзив позивач зазначила, що з доводами відповідача викладеними у відзиві не погоджується, позов підтримала в повному обсязі та надала докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про наступне.

ОСОБА_1 працювала на посаді начальника відділу правового забезпечення Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області з 07.11.2017р.

Судом встановлено, а матерілами справи підтверджено, що Дисциплінарна комісія Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області розглянула матеріали дисциплінарної

справи, порушеної наказом начальника Головного управління Держпродсноживслужби в Миколаївській області від 17.02.2021 № 43-дс відносно начальника відділу правового забезпечення Головного управління Держпродсноживслужби в Миколаївській області ОСОБА_1 та встановила, що дисциплінарне провадження відносно позивачки порушено з факту видачі нею на ім`я керівника Головного управління правового висновку за № СЗ-14.9/3169/20 від 09.07.2020, який став підставою для видачі в.о. начальника Головного управління Циган І.М. наказу від 14.07.2020 № 2801-ОД «Щодо скасування приписів, виданих за результатами позапланової перевірки ТОВ «Біологічні очисні споруди» (далі - ТОВ «БОС»).

Про вищезазначене порушення повідомлено керівника Головного управління службовою запискою завідувача сектору контролю за регульованими цінами Головного управління від 08.02.2021 № СЗ-14.8/530/21, в якій зазначено, що посадові особи, при прийнятті заходів для скасування приписів, виданих за результатами перевірки ТОВ «БОС», складено правовий висновок, не передбачений законодавством, що став підставою для скасування припису від 25.05.2020 № 008, який не оскаржувався ТОВ «БОС» на дату винесення такого правового висновку.

За результатом позапланової перевірки посадовими особами Сектору винесено «Припис № 008 від 25.05.2020 про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін», виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «Біологічні очисні споруди» (далі - ТОВ «БОС»). Також за результатами перевірки, за підписом в.о. начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області. Вознесенській міській раді видано «Припис № 009 від 29.05.2020 про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін».

Даний припис супровідним листом від 29.05.2020 № 14.8-2-11/2748-20 направлено Вознесенському міському голові для винесення його на розгляд Вознесенської міської ради. Припис видано на підставі п. 7 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про ціни і ціноутворення», яким встановлено, що уповноважені органи мають право надавати органам місцевого самоврядування обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

До Головного управління надійшла копія позовної заяви Вознесенської міської ради від 26.06.2020 № 1234/01/01-02/20 (Вх-2-12/3814-20 від 30.06.2020), подана до Миколаївського окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування припису Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області від 29.05.2020 № 009.

В свою чергу, відділом на ім`я керівника Головного управління підготовлено правовий висновок за реєстраційним № СЗ-14.9/3169/20 від 09.07.2020, в якому зазначено, що посадовими особами сектору контролю за регульованими цінами Головного управління порушено Закон України від 05.04.2007 № 877-У «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

У правовому висновку вказано, що «...з метою вжиття заходів, спрямованих на дотримання норм ст. 19 Конституції України та Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», недопущення порушення прав суб`єкта господарювання, уникнення понесения додаткових витрат по поверненню судового збору в сумі 2102,00 грн. Вознесенській міській раді, а також в межах повноважень, визначених Положенням про Головне управління, відділ правового забезпечення вважає за необхідне видати наказ, яким скасувати видані посадовими особами Сектору в межах позапланової перевірки Т`ОВ «БОС» Припис від 25.05.2020 № 008 та Припис від 29.05.2020 № 009. про що повідомити відділ у термін до 13.07.2020».

Наказом від 14.07.2020 № 2801-ОД «Щодо скасування приписів, виданих за результатами позапланової перевірки ТОВ «БОС скасовано Припис № 009 від 29.05.2020 та Припис № 008 від 25.05.2020.

Дисциплінарною комісією встановлено, що вказаний вище припис не оскаржувався.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 липня 2020 закрито провадження у справі № 400/2495/20 за позовом Вознесенської міської ради до Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування припису від 29.05.2020 № 009.

Із пояснень ОСОБА_2 вбачається, що право здійснювати юридичну експертизу та надавати правові висновки передбачено Загальним положенням про юридичну службу міністерства, іншого органу виконавчої влади, державного підприємства, установи та організації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2008 № 1040, постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 № 55 «Деякі питання документування управлінської діяльності», Інструкцією з діловодства та документування управлінської інформації в електронній та паперовій формі в Головному управлінні Держпродспоживслужби в Миколаївській області, затвердженої наказом Головного управління від 31.03.2020 № 1123-ОД, та Положенням про порядок ведення претензійно-позовної роботи в державній службі України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та її територіальних органів, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 10 07.2020 № 456.

Відповідач вважає, що дії ОСОБА_1 при складанні правового висновку, не ґрунтуються на вимогах нормативно-правових актів, на які вона посилається у поясненні. Також відповідач вважає, що ОСОБА_1 як начальник відділу правового забезпечення Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області, надавши незаконний правовий висновок, спонукала керівника Головного управління на видачу незаконного наказу про скасування приписів, чим перевищила свої повноваження та фактично виконала функції суду, в тому числі. Припису № 008 від 25.05.2020. що не оскаржувався на дату його відміни.

Враховуючи наявні у дисциплінарній справі документи, пояснення, ступінь характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, ступінь вини, думки членів дисциплінарної комісії, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що начальником відділу правового

забезпечення Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області ОСОБА_1 при видачі правового висновку за № СЗ- 14.9 3169/20 від 09.07.2020 вчинено дії, які за вказаних вище обставин ніхто не має права виконувати, чим скоєно дисциплінарний проступок, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» - перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення, за яке наступає дисциплінарна відповідальність за п. 4 ч. 1 ст. 66 Закону України «Про Державну службу» - звільнення з посади державної служби.

З урахуванням вище викладеного та керуючись Порядком здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2019 р. № 1039, дисциплінарна комісія, ухвалила звернутися до керівника Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області з пропозицією щодо притягнення начальника відділу правового забезпечення Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за п. 4 ч. 1 ст. 66 Закону України «Про Державну службу» - звільнення з посади державної служби, за скоєний дисциплінарний проступок, передбачений п.7 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» - перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення.

Наказом відповідача №49-д від 07.04.2021 до ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

Не погодившись із звільненням на наказом відповідача. ОСОБА_3 звернулась до суду з даним прзоовм для захисту своїх прав та законних інтересів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Зі змісту оскаржуваного наказу №49 суд вбачає наступні підстави для застосування дисциплінарного стягнення:

нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність юридичній службі не передбачено право видачі правових висновків щодо законності розпорядчих документів за результатами заходів державного контролю, виданих керівником та посадовими особами відповідача;

правовим висновком, підписаним позивачкою надано оцінку не проектам розпорядчих документів, а діям керівника відповідача, які вже відбулися;

перевищення повноважень полягає у тому, що своїм правовим висновком позивачка спонукала керівника відповідача до прийняття наказу про скасування приписів, чим викопала функції суду;

позивачка вчинила дію, яку ніхто не має права виконувати або дозволяти, яка не передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 64 Закону України "Про державну службу" (далі - Закон №889) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 65 Закону №889 підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що по-, невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками є, зокрема, перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 74 Закону №889 дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Суд звертає увагу на те, що Закон №889 не містить визначення поняття перевищення повноважень, або перелік дій, що являються перевищенням повноважень.

Однак, згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові № 1.380.2019.004183 від 29.12.2020 під поняттям «перевищення службових повноважень» слід розуміти вчинення державним службовцем таких дій (прийняття рішення, наказу, розпорядження чи доручення), які виходять за межі наданих йому повноважень (не передбачені Законом), вчинення дій, які ніхто не має права виконувати або дозволяти.

Отож, для застосування дисциплінарного стягнення позивачки слід встановити межі її повноважень та конкретні активні дії, які виходять за такі межі повноважень, а також вину позивачки.

Судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що діяльність ОСОБА_1 як начальника відділу правового забезпечення регламентовано:

посадовою інструкцією начальника відділу правового забезпечення, затвердженою 06.07.2020р.; Положенням про відділ правового забезпечення, затверджене наказом голови відповідача від 30.03.2020р.; Порядком ведення претензійно-позовної роботи в Держпродспоживслужбі та її територіальних органах; Загальним положенням про юридичну службу, затверджену постановою КМУ від 26 листопада 2008 р. № 1040; іншими нормативно-правовими актами та внутрішніми документами відповідача.

Зі змісту наведених вище актів вбачаються наступні повноваження позивача та очолюваного нею відділу правового забезпечення:

1. відповідно до пп. 3 п. 3 посадової інструкції позивачка здійснює контроль за відповідністю законодавству актів, прийнятих відповідачем доповідає керівнику відповідача чи його заступнику про необхідність вжиття заходів щодо їх зміни чи скасування;

2. відповідно до пп. п. 10 Загального положення про юридичну службу, юридична служба органу виконавчої влади відповідно до покладених на неї завдань інформує керівника органу виконавчої влади про необхідність вжиття заходів для внесення змін до нормативно-правових актів та інших документів, визнання їх такими, що втратили чинність, або скасування;

3. відповідно до п. 5.3 Положення про відділ правового забезпечення начальник відділу правового забезпечення зобов`язаний письмово чи усно сповістити начальника Головного управління про негативні наслідки розгляду спірних справ та питання, призводять або можуть призвести до істотного негативного впливу на роботу Головного управління, його структурних підрозділів;

4. відповідно до п. 3.3.3 Положення про претензійно-позовну роботу у Держпродспоживслужбі на основі вивчення позовної заяви та додаткових документів юридичне управління готує проект відзиву або інформує керівництво про необхідність їх визнання, можливість укладення мирової угоди тощо.

Як вбачається із наведених вище актів, підписавши правовий висновок від 09.07.2021 року позивачка діяла в межах свої повноважень. Одержавши позовну заяву, вона сповістила керівника про можливі негативні наслідки допущених порушень при складанні приписів, та запропонувала способу приведення їх у відповідність до закону.

Отже, суд урахуванням зазначено, приходить до того, що мотиви оскаржуваного наказу відповідача є явно необґрунтованими і зводяться до формальної незгоди із правовою позицією позивачки, викладеною у її правовому висновку.

Відповідно до ч. З ст. 65 Закону №889 державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення, або постановления відповідної окремої ухвали суду.

Виходячи з матеріалів справи, судом встановлено, що разом із правовим висновком позивачки від 09.07.2020 керівникові відповідача завідувачем Сектору контролю за регульованими цінами, було подано також службову записку від 13.07.2020, в якій навпаки вказується на правомірність складених приписів №008 та №009.

Отож, керівник державної служби (керівник відповідач) дізнався про складений правовий висновок та про його зміст 13.07.2020р.

Таким чином, можна зробити висновок, що саме із цієї дати слід відраховувати шестимісячний строк для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивачки.

В той же час стягнення накладено 07.04.2021р, тобто після спливу більше як восьми місяців. Тому, суд приходить до висновку про наявну підставу для скасування оскаржуваного позивачем наказу.

З метою забезпечення проведення дисциплінарного провадження відносно позивачки, керівником відповідача було утворено дисциплінарну комісію. Про це також свідчить наказ №691.ОД від 17.02.2021 Наказом керівника Головного управління Держпродспоживспілки в Миколаївській області від 22.02.2021 змінено склад дисциплінарної комісії, а саме замінено два її члени.

Відповідно до ст. 71 Закону №889 Порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок здійснення дисциплінарного провадження визначає, зокрема: повноваження та порядок роботи дисциплінарної комісії; порядок формування дисциплінарної комісії; порядок здійснення дисциплінарного провадження у разі неможливості утворення або функціонування дисциплінарної комісії у державному органі.

Положення Закону №889 та Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою КМУ від 04 грудня 2019 р. № 1039 (далі - порядок №1039) не передбачено право керівника державної служби вносити зміни до складу дисциплінарної комісії.

Такого висновку також дійшов Верховний Суд, про що вказав в постанові по справі № 160/2021/19 від 19.11.2020р.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Окрім цього, відповідно до п. 31-33 Порядку №1039 дисциплінарна комісія запрошує державного службовця на своє засідання для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та пропонує надати таке пояснення у письмовому вигляді.

Державний службовець має право, зокрема, бути присутнім на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження.

Державний службовець користується іншими правами, встановленими Конституцією та законами України.

Про дату, час і місце засідання Комісії, дисциплінарної комісії державному службовцю повідомляється шляхом вручення інформації чи документів або надсилання їх поштою за адресою місця проживання/перебування чи на його адресу електронної пошти, або з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Таке повідомлення здійснюється не менш як за п`ять календарних днів до для проведения засідання Комісії, дисциплінарної комісії.

У разі коли державний службовець не прибув на засідання або не повідомив про поважні причини своєї відсутності, а також не надав письмові пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, Комісія, дисциплінарна комісія складає акт про відмову від надання пояснень.

Відсутність державного службовця на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження.

Комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

Судом встановлено, що позивачку не повідомлено про засідання дисциплінарної комісії 29.03.2021, а саме засідання було проведене за її відсутності.

Вказані вище обставини вказують, що дисциплінарна комісія була створена із грубим порушенням законодавства про державну службу, а саме дисциплінарне провадження здійснювалося із грубим порушенням прав позивачки як особи, яка притягається до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, суд вважає, що вцілому незаконно застосоване дисциплінарне стягнення порушує право позивачки на працю, яке гарантовано ст. 43 Конституції України.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про те, що відповідачем не доведено правомірності застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади, а тому оскаржуваний наказ №49-д від 07.04.2021р. є неправомірним, тому підлягає скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області №49-д від 07.04.2021 про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 та в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу правового забезпечення Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі Порядок № 100).

Згідно з п. 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (п. 8 Порядку № 100).

Позивача звільнено з посади з 26.04.2021 року.

Загальна тривалість вимушеного прогулу позивача за період з 27.04.2021 року по 30.07.2021 року складає 64 робочих дні.

Згідно з наявної у матеріалах справи довідки про заробітну плату ОСОБА_1 за попередні два місяці перх звільненням (а.с.78), загальна сума заробітної плати позивача за два місяці (лютий 2021р. та березень 2021р.) складає 37224,97 грн. без відповідних обов`язкових відрахувань.

Виходячи з цих даних, середньомісячний заробіток позивача складав 18612,49 грн., а середньоденний 886,31 грн. (18612,49*21 роб.день в середньому).

Відтак, сума середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу складає 56723,84 грн. (64 роб. дні х 886,31 грн.).

Відповідно до п.п. 2 та 3 ч. 1 ст. 371 КАС України, рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Тобто, сума середньомісячного доходу позивача у розмірі 18612,49 грн. (без обов`язкових відрахувань) підлягає негайному стягненню. А, з урахуванням негайного виконання судового рішення в даній частині, залишок середнього заробітку за час вимушеного прогулу буде складатиме 56723,84 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 1 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 2371 цього ж кодексу відшкодування власником або уповноваженії' ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення йол законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Позивачка заявляє, що їй було завдано моральну шкоду у зв`язку із незаконним звільненням з посади, яка полягає у моральних стражданнях, переживаннях за її кар`єру, втрати єдиного заробітку, приниження її авторитету як державного службовця. Свою моральну шкоду позивачка оцінює у сумі 1 грн.

В свою чергу, позивачем не надано до справи доказів понесення моральних страждань, переживань, втрати життєвих зв`язків, приниження авторитету позивача як державного службовця. Таким чином, суд не вбачає належних підстав для задоволення вимоги щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 1 грн.

Шодо вимоги позивача про стягнення з Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн., суд виходить зі слідуючого.

Згідно ч. 2 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 5 ст. 134 КАС України, витрати на правничу допомогу мають бути підтверджені належними доказами та бути співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, аналіз вищезазначених положень КАС України дає підстави вважати, що розмір таких витрат визначається на підставі доказів, підтверджуючих понесені стороною витрати та доказів, що підтверджують відповідність цих витрат фактично виконаній адвокатом роботі.

Позивач надав копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 832 від 15.03.2013р., копію ордеру адвоката на надання правничої допомоги від 14.04.2021р., розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, квитанцію про сплату 5000грн. до прибуткового касового ордеру від 09.04.2021р. та копію договору про надання професійної правничої допомоги від 09.04.2021р.

Розрахунок витрат на професійну правничу допомогу на дмку суду є неспівмірним рівню складності даної справи із заявленою сумою відшкодування, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача 5000,00 грн. витрат на правову допомогу за складання позовної заяви, відповіді на відив, участі в судовому засіданні, наданні консультації з правових питань що стосуються обставин справи.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області (пр. Центральний, 288, м. Миколаїв, 54003, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області №49-д від 07.04.2021р. про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 .

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу правового забезпечення Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області з 27.04.2021 року.

В цій частині рішення підлягає негайному виконанню.

4. Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.04.2021р. по дату винесення судового рішення в сумі 56723,84 (п`ятдесят шість тисяч сімсот двадцять три гривні 84 коп.).

5. Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 18612,49грн. (вісімнадцять тисяч шістсот дванадцять гривень 49 коп.).

В цій частині рішення підлягає негайному виконанню.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області (пр. Центральний, 288, м. Миколаїв, 54003, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень).

7. В частині вимог про стягнення з Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у сумі 1 грн. відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов