Справа № 826/9752/16
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 року м. Київ № 826/9752/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу:

за позовомГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи"
простягнення заборгованості у розмірі 1881576,45 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася Державна податкова інспекція у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві правонаступник - Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві) з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські Автобусні Заводи" про стягнення податкового боргу у сумі 1 881 576, 45 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.07.2016 відкрито скорочене провадження у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.11.2016 зупинено провадження в адміністративній справі № 826/9752/16 на підставі пункту 3 частини першої статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на момент ухвалення рішення).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.01.2019 поновлено провадження у даній справі.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, для розгляду справи визначено суддю Мазур А.С.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.05.2019 прийнято справу до провадження судді Мазур А.С.

Так, позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами камеральної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські Автобусні Заводи" контролюючим органом виявлено порушення вимог податкового законодавства з питань дотримання вимог валютного законодавства по імпортним контрактам за результатами чого складено акт №792/26-58-22-06-15-33894928 від 02.08.2013. На підставі висновків вказаного акту, контролюючим органом нараховано позивачу суму грошового зобов`язання зі сплати пені в розмірі 8341362, 27 грн. за порушення термінів постанови товарів за імпортними операціями та складено податкове повідомлення - рішення №000022206 від 15.08.2013 на суму 8341362, 27 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення було скасовано постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2015 в частині, у зв`язку з чим, контролюючим органом було винесено нове податкове повідомлення - рішення №, яким нараховано грошове зобов`язання у сумі 2 721 176, 43 грн. Враховуючи те, що сума податкового боргу зменшилася і становить 1 881 066, 45 грн., позивачем було сформовано нову податкову вимогу №13265-23 від 23.11.2015, яка станом на момент звернення із даним позовом до суду не була погашена відповідачем, а тому податковий борг є узгодженим.

Відповідач у запереченнях на позовну заяву посилався на необґрунтованість висновків контролюючого органу, крім того, просив зупинити розгляд справи до вирішення спору в частині оскарження податкового повідомлення - рішення № від 21.08.2015.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» перебуває на обліку в ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві як платник податків.

Працівниками Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м. Києві проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по імпортним контрактам.

За результатами перевірки складено акт №792/26-58-22-06-15-33894928 від 02.08.2013, яким встановлено порушення ст. 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті"; п. 1 ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" внаслідок не декларування дебіторської заборгованості за імпортними контрактами; не надання податковому органу до перевірки документів, що підтверджують погашення дебіторських заборгованостей за імпортними контрактами.

На підставі акту перевірки, податковим органом. винесено податкові повідомлення рішення від 15.08.2013 №, яким позивачу нараховано пеню у сфері ЗЕД у розмірі 8 341 362,27 грн.; №, яким позивачу нараховано штраф у сфері ЗЕД у розмірі 1 360,00 грн.

04.09.2013 податковим органом складено податкову вимогу №201-22, згідно якої позивач зобов`язаний терміново сплатити податковий борг за грошовими зобов`язаннями на загальну суму 8 344 382,27 грн.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2015 рішення визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №000022206 від 15.08.2013 в частині нарахування ТОВ "Львівські автобусні заводи" суми грошового зобов`язання із сплати пені в розмірі 5620185,84грн. Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу №201-22 від 04.09.2013. Визнано протиправним та скасовано рішення про опис майна у податкову заставу №39-22 від 04.09.2013р. В іншій частині позову - відмовлено.

На підставі акту документальної планової виїзної перевірки від 02.08.2013 №792/26-58-22-06-15/33894928 та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2015 у справі №826/13933/13-а, за порушення статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", ТОВ "Львівські автобусні заводи" контролюючим органом складено податкове повідомлення - рішення від 21.08.2015 №, яким нараховано суму грошового зобов`язання по пені у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 2 721 176,43 грн.

23.11.2015 ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві винесено податкову вимогу №13265-23 на суму 2723046,43 грн., яка була відправлена на адресу відповідача.

27.11.2015 ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві винесено рішення про опис майна у податкову заставу №2364/26-58-25-01-23.

Враховуючи те, що податковий борг не був погашений відповідачем, контролюючий орган звернувся із даним позовом до суду.

Розглядаючи адміністративну справу по суті, суд виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 16.1.3, пункту 16.1.4 статті 16 Податковим кодексом України, платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України, податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до облікових даних, Товариством з обмеженою відповідальністю "Львівські Автобусні Заводи"

допущено заборгованість зі сплати податків та зборів, а саме:

- з пені за порушення термінів розрахунку(21081000) в сумі 1 881 066, 45 грн.

- податку на доходи фізичних осіб (11010100) в сумі 510, 00 грн.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Строки сплати податкового зобов`язання визначені статтею 57 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 57.1 зазначеної статті платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу.

Також, підпунктом 129.1.1 статті 129 Податкового кодексу України передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Згідно частини 5 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.10.2017 по справі №826/12632/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.08.2015 №; визнання протиправним та скасування податкової вимоги від 23.11.2015 №13265-23; визнання протиправним та скасування рішення про опис майна у податкову заставу від 27.11.2015 №2364/26-58-25-01-23 відмовлено.

Отже, Окружний адміністративний суд міста Києва, відмовляючи в задоволенні адміністративного позову про скасування податкових повідомлень-рішень, встановив обов`язок відповідача сплатити вказані податкові зобов`язання, тому такі зобов`язання є узгодженими.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.5 даної статті Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що позивачем на виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України надіслано податкову вимогу про оплату податкового боргу, який до моменту розгляду справи не переривався та є непогашеним. Вимогу відповідач залишив без реагування, а податковий борг за нею, на момент виникнення вищевказаних податкових зобов`язань, не сплатив.

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання утворює податковий борг.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового Кодексу передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податків вимоги.

Відповідно підпункту 20.1.18. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, заявлена до стягнення сума є узгодженою та являється податковим боргом відповідача перед бюджетом, який ним не сплачено та підлягає стягненню з рахунків у банках, що обслуговують відповідача та за рахунок готівки, що йому належить.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати згідно вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 19, 77, 90, 139, 241-246, 255, Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські Автобусні Заводи" (03124, м. Київ, вул. Івана Лепсе, буд. 6, ) податкову заборгованість у розмірі 1 881 576 (один мільйон вміст вісімдесят одна тисяча п`ятсот сімдесят шість) грн. 45 коп. з рахунків у банках, які обслуговують такого платника податків.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.С. Мазур