Справа № 200/5953/21
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 р. Справа№200/5953/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, відповідно до якого просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 0573-04-8/5354 від 29 березня 2021 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язати Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19 березня 2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з зарахуванням до страхового та пільгового стажу періодів роботи: з 01.02.1990 по 09.09.1993 та з 19.01.2002 по 31.12.2003 на підприємстві Шахта Південнодонбаська №3 в якості електрослюсаря підземного, гірничого робітника з ремонту гірничих виробок; з 03.03.1994 по 27.08.1994 на підприємстві ДВАТ Шахта Трудівська в якості гірничого майстра підземного; з 22.05.1997 по 25.03.1998 та з 14.04.1998 по 30.06.1999 на підприємстві ТОВ ШСУ №17 в якості електрослюсаря підземного, гірничого робітника з ремонту гірничих виробок; з 01.07.1999 по 28.01.2000 на підприємстві ТОВ ШСУ №1 в якості гірничого робітника з ремонту гірничих виробок; з 06.03.2001 по 18.01.2002 на підприємстві ТОВ ШСУ №12 в якості гірничого робітника з ремонту гірничих виробок; з 27.01.2009 по 30.06.2010 та з 01.01.2011 по 31.12.2014 в ШУ Трудівське в якості гірника очисного вибою підземного, гірничого робітника з ремонту гірничих виробок, електрослюсаря підземного; з 01.07.2010 по 31.12.2010 та з 01.01.2015 по 16.05.2016 на підприємстві ШУ Трудівське в якості гірничого робітника з ремонту гірничих виробок, електрослюсаря підземного.

28 травня 2021 року ухвалою Донецького окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній праві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Розпорядженням керівника апарату Донецького окружного адміністративного суду від 10.06.2021 року № 145, призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 200/5953/21

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2021 року, справу передано на розгляд судді Кониченку Олегу Миколайовичу.

14 червня 2021 року ухвалою суду прийнято до розгляду адміністративну справу № 200/5953/21, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

30 червня 2021 року до суду через канцелярію Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надано відзив на адміністративний позов, відповідно до якого Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області просило суд замінити сторону по справі з Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та відмовити у задоволені позовних вимог та розглянути справу в порядку загального позовного провадження. До відзиву Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області долучило заяву про розгляд справи в загальному позовному провадженні.

28 липня 2021 ухвалами суду в задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про заміну сторони по справі відмовлено, заяву про розгляд справи в загальному позовному провадженні залишено без розгляду.

Ухвалою про відкриття провадження в адміністративній справі відповідача зобов`язано надати відзив на адміністративний позов.

Від Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області відзив на адміністративний позов не надходив.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи суд дійшов висновку про їх достатність для вирішення адміністративного спору.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за кодом , адреса зареєстрованого місцезнаходження: 85001, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Незалежності, буд. 28А, організаційно-правова форма орган державної влади.

В обґрунтування адміністративного позову ОСОБА_1 зазначив, що 19 березня 2021 року позивач звернувся до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За наслідками розгляду заяви відповідачем було прийнято рішення № 0573-04-8/5354 від 29.03.2021 року, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з не зарахуванням відповідачем наступних періодів роботи: з 01.02.1990 по 09.09.1993 таз 19.01.2002 по 31.12.2003 на підприємстві «Шахта Південнодонбаська №3» в якості електрослюсаря підземного, гірничого робітника з ремонту гірничих виробок; з 03.03.1994 по 27.08.1994 на підприємстві ДВАТ «Шахта Трудівська» в якості гірничого майстра підземного; з 22.05.1997 по 25.03.1998 та з 14.04.1998 по 30.06.1999 на підприємстві ТОВ «ШСУ №17» в якості електрослюсаря підземного, гірничого робітника з ремонту гірничих виробок; з 01.07.1999 по 28.01.2000 на підприємстві ТОВ «ШСУ №1» в якості гірничого робітниказ ремонту гірничих виробок; з 06.03.2001 по 18.01.2002 на підприємстві ТОВ «ШСУ №12 в якості гірничого робітника з ремонту гірничих виробок; з 27.01.2009 по 30.06.2010 та з 01.01.2011 по 31.12.2014 в ШУ «Трудівське» в якості гірника очисного вибою підземного, гірничого робітника з ремонту гірничих виробок, електрослюсаря підземного.

Відмова у не зарахуванні до пільгового стажу обґрунтована тим, що заявником не були надані довідки, підтверджуючі пільговий характер роботи та накази про проведення атестації робочих місць по вищевказаних підприємствах.

Також вказаним рішенням до загального страхового стажу роботи та до пільгового стажу роботи не зараховано період роботи з 01.07.2010 по 31.12.2010 та з 01.01.2015 по 16.05.2016 на підприємстві ШУ «Трудівське» в якості гірничого робітника з ремонту гірничих виробок, електрослюсаря підземного, в зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Відповідач в оскаржуваному рішенні зазначив, що загальний страховий стаж складає 22 роки 08 місяців 27 днів. За таких обставин, відмовлено в призначенні пенсії згідно п.1 ч. 2 ст. 114 ЗУ №1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №1 - Шахтарі.

Позивач вважає дії Добропільського ОУПФУ Донецької області протиправними та такими, що суперечать нормам чинного законодавства та порушують його права, оскільки наявний трудовий стаж позивача підтверджено записами в трудовій книжці, яка є основним документом, та позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством, на якому він працював.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано, тож суд вирішив розглянути справи за наявними в ній матеріалами.

Для повного та всебічного з`ясування обставин справи суд вважає за необхідне дослідити зміст наданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькі області відзиву та доданих до нього документів, з яких встановив наступне.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькі області щодо не зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 01.02.1990 по 09.09.1993 та з 19.01.2002 по 31.12.2003 на підприємстві «Південнодонбаська №3» в якості електрослюсаря підземного, гірничого робітника з ремонту гірничих виробок; з 03.03.1994 по 27.08.1994 на підприємстві ДВАТ «Шахта Трудівська» в якості гірничого майстра підземного; з 22.05.1997 по 25.03.1998 та з 14.04.1998 по 30.06.1999 на підприємстві ТОВ «ШСУ №17» в якості електрослюсаря підземного, гірничого робітника з ремонту гірничих виробок; з 01.07.1999 по 28.01.2000 на підприємстві ТОВ «ШСУ №1» в якості гірничого робітника з ремонту гірничих виробок; з 06.03.2001 по 18.01.2002 на підприємстві ТОВ «ШСУ №12» в якості гірничого робітника з ремонту гірничих виробок; з 27.01.2009 по 30.06.2010 та з 01.01.2011 по 31.12.2014 в ШУ «Трудівське» в якості гірника очисного вибою підземного, гірничого робітника з ремонту гірничих виробок, електрослюсаря підземного, зазначило, що відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць,- після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

З позиції Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькі області трудова книжка підтверджує лише загальний трудовий стаж працівника, але підтвердити пільговий характер роботи може лише уточнююча довідка підприємства, на якому особа працювала і яка видана на підставі первинних документів за час виконання відповідної роботи, а в разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника - документи, видані архівними установами. Таким чином, записи у трудовій книжці позивача про його роботу у спірний період не підтверджують стаж роботи зі шкідливими і важкими умовами праці і подання уточнюючої довідки в такому випадку є обов`язковим.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькі області зазначає, що до заяви про призначення пенсії, позивачем засобами веб-порталу надані наступні документи:заяву про призначення пенсії № 1461 від 19.03.2021; трудову книжку НОМЕР_3 ; диплом НОМЕР_4 ;довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 18.03.2021 №1422- ;паспорт та ідентифікаційний номер.

Довідки, уточнюючі пільговий характер роботи за вищевказані спірні періоди, позивачем не були надані.

Управління посилається на те, що після 21.08.1992 року необхідною умовою для зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи є проведення атестації робочих місць.

Щодо не зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 01.07.2010 по 31.12.2010 та з 01.01.2015 по 16.05.2016 на підприємстві ШУ «Трудівське» в якості гірничого робітника з ремонту гірничих виробок, електрослюсаря підземного, Головне управління зазначило, що згідно з відомостей Єдиного державного реєстру підприємстві та організацій України підприємство ВП «ШУ Трудівське» (код 33341002) розташовано за адресою: м. Донецьк, вул. Раціоналізаторів, 36, тобто на території, де органи української влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно «Індивідуальних відомостей про застраховану особу» (Форма ОК-5) ОСОБА_1 встановлено, що за періоди роботи з 01.07.2010 по 31.12.2010 та з 01.01.2015 по 16.05.2016 страхові внески не сплачувалися та заробітна плата взагалі не нараховувалася.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькі області вказує на те, що матеріали адміністративного позову не містять відомостей про нарахування підприємством заробітної плати ОСОБА_1 . Довідка про нарахування заробітної плати у спірні періоди позивачем не надана, а отже, відсутні відомості про щомісячне утримання суми страхових внесків до управління Пенсійного фонду України, при цьому Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькі області посилається на висновок Першого апеляційного адміністративного суду, викладений в постанові Першого апеляційного адміністративного суду, викладеного в постанові від 20.11.2019 року у справі №200/5886/19-а.

Трудовий стаж позивача підтверджується даними трудової книжки НОМЕР_5 від 05.02.1990 року, згідно записів якої:

- запис №2 від 09 лютого 1990 року - прийнятий електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті на дільницю ВШТ-2;

- запис №3 від 09 вересня 1993 року - звільнений за власним бажанням;

- запис №4 від 03 березня 1994 року - прийнятий електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті ДВАТ «Шахта «Трудівська»;

- запис №5 від 27 серпня 1994 року - звільнений за власним бажанням;

- запис №10 від 22 травня 1997 року - прийнятий підземним електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем в шахті;

- запис №11 від 25 березня 1998 року - звільнений за власним бажанням;

- запис №12 від 14 квітня 1998 року - прийнятий підземним гірничим по ремонту гірничих виробок 4 розряду з повним робочим днем в шахті;

- запис №13 від 30 червня 1999 року - звільнений за переведенням в ТОВ ШСУ №1;

- запис №14 від 01 липня 1999 року - прийнятий за переведенням підземним гірничим по ремонту гірничих виробок;

- запис №15 від 28 січня 2000 року - звільнений за власним бажанням;

- запис №16 від 06 березня 2001 року - прийнятий на роботу підземним гірничим по ремонту гірничих виробок 4 розряду з повним робочим днем в шахті;

- запис №17 від 18.01.2002 року - звільнений за власним бажанням.

Дублікат трудової книжки НОМЕР_6 підтверджує наступні періоди роботи:

- запис №9 від 17 січня 2002 року - прийнятий гірничим підземним по ремонту гірничих виробок 3 розряду з повним робочим днем в шахті;

- запис №10 від 01 березня 2002 року - переведений гірничим підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті по ремонту гірничих виробок;

- запис №12 від 08 квітня 2004 року - переведений гірничим очисного вибою 4 розряду підземним з повним робочим днем в шахті;

- запис №19 від 27 січня 2009 року - прийнятий гірничим очисного вибою 4 розряду підземним з повним робочим днем в шахті;

- запис №20 від 04 листопада 2009 року - переведений гірничим по ремонту гірничих виробок 4 розряду підземним, з повним робочим днем в шахті:

- запис №22 від 20 грудня 2011 року - переведений гірничим по ремонту гірничих виробок 3 розряду підземним з повним робочим днем в шахті;

- запис №23 від 05 липня 2012 року - переведений електрослюсарем 3 розряду підземним, з повним робочим днем в шахті;

- запис №24 від 16 травня 2016 року - звільнений у зв`язку із скороченням штату робітників.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надано до суду Індивідуальні відомості про застраховану особу (Форма ОК-5) щодо ОСОБА_1 від 04.03.2021 року, з яких суд встановив, що в періоди роботи з 01.01.2010 року по 31.12.2014 року позивач працював на посадах, які обліковуються за кодом підстави для обліку спеціального стажу ЗПЗ014А1.

Крім того, індивідуальних відомостей суд встановив, що позивач працював на посадах, що обліковуються за кодом підстави для обліку спеціального стажу ЗПЗ013А1 в 1999 році 12 місяців, в 2000 році 1 місяць, в 2002 році 11 місяців 15 днів, в 2003 році 12 місяців, в 2004 році -3 місяці 7 днів; за кодом підстави для обліку спеціального стажу ЗПЗ014А2 в 2004 році 5 місяців 6 днів.

Згідно п. 1 Додатку 3 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року N 435(у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15 травня 2018 року N 511) (далі Порядок №435), під кодом ЗПЗ013А1 обліковується спеціальний стаж працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року N 461, і за результатами атестації робочих місць.

Згідно п. 11 Додатку 3 до Порядку №435, під кодом ЗПЗ014А1 обліковується спеціальний стаж працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31 березня 1994 року N 202.

Згідно п. 34 Додатку 3 до Порядку №435, під кодом ЗПЗ014А2 обліковується спеціальний стаж працівників провідних професій: робітників очисного вибою, прохідників, вибійників на відбійних молотках, машиністів гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників, - за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31 березня 1994 року N 202.

Також суд встановив, що Індивідуальні відомості про застраховану особу (Форма ОК-5) щодо ОСОБА_1 від 04.03.2021 року, не містять відомостей про періоди роботи позивача (страховий та пільговий стаж) після 31.12.2014 року.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, обставини та підстави винесення оскаржуваного рішення відповідачем не спростовано, вони підтверджуються відповідними доказами, а тому не викликають у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 1 Конституції України Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Офіційне тлумачення положення статті 1 Конституції України міститься у рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року, згідно якого Основними завданнями соціальної держави є створення умов для реалізації соціальних, культурних та економічних прав людини, сприяння самостійності і відповідальності кожної особи за свої дії, надання соціальної допомоги тим громадянам, які з незалежних від них обставин не можуть забезпечити достатній рівень життя для себе і своєї сім`ї.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частина 3 статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 44 Закону №1058-IV, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону №1058-1V встановлено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV,на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до п. 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 N 383 (далі Наказ №383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками (36-2003-п), не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно п. 10. Наказу №383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання ст. 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затвердив Порядок № 637.

Згідно п. 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

В п. 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з наведених норм Порядку №637, у разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

У пункті 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 передбачено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

У даному адміністративному спорі відповідач піддав сумніву достовірність записів у трудовій книжці щодо окремих періодів роботи позивача.

Комплексний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі №550/927/17.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що коли йдеться про підтвердження роботи в особливо шкідливих і шкідливих умовах праці за Списком № 1, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.

Такий висновок суду кореспондує позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній в постанові від 20.01.2021 року посправі №311/2865/13-а.

Таким чином, відомості трудової книжки позивача містять відомості щодо професії позивача та роботи позивача протягом повного робочого дня під землею в спірні періодиз 01.02.1990 по 09.09.1993 та з 19.01.2002 по 31.12.2003; з 03.03.1994 по 27.08.1994; з 22.05.1997 по 25.03.1998 та з 14.04.1998 по 30.06.1999; з 01.07.1999 по 28.01.2000; з 06.03.2001 по 18.01.2002; з 27.01.2009 по 30.06.2010 та з 01.01.2011 по 31.12.2014.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 N 442 (442-92-п) (далі -Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць (442-92-п), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками (36-2003-п), тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, Велика Палата Верховного суду в постанові від 19.02.2020 року по справі № 520/15025/16-а дійшла висновку, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту б статті 13 Закону № 1788-XII.

Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Щодо не зарахування відповідачем до загального страхового стажу роботи та до пільгового стажу роботи позивача періоду роботи з 01.07.2010 по 31.12.2010 на підприємстві ШУ «Трудівське» в якості гірничого робітника з ремонту гірничих виробок, електрослюсаря підземного, в зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 6 ст. 20 Закону № 1058-IV встановлено, що страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Аналіз наведених приписів законодавства свідчить про те, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, та вказані внески підлягають сплаті незалежно від його фінансового стану.

Несвоєчасне виконання ШУ «Трудівське» обов`язку по своєчасній сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України фактично позбавило позивача соціальної захищеності, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Особа не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування пенсійним органом до страхового стажу особи при призначенні пенсії періоду її роботи, відносно яких відсутні відомості про сплату страхових внесків.

Вказаний висновок суду узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 1 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а, від 30 липня 2019 року у справі № 373/2265/16-а.

Щодо періоду роботи позивача з 01.01.2015 по 16.05.2016 на підприємстві ВП «ШУ «Трудівське» ДП «ДВЕК», суд зазначає наступне.

Приписи ст. 1 Закону № 1058-IV визначають, що застрахована особа це фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

При розгляді заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах органи Пенсійного фонду України мають не лише встановити факт зайнятості особи повний робочий день на певних (визначених нормативно-правовими актами) роботах (посадах), а й встановити ту обставину, що під час зайнятості на зазначених посадах заявник був застрахованою особою.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом , ВП «ШУ «Трудівське» ДП «ДВЕК» зареєстрована за адресою: 83039, Донецька область, місто Донецьк, вул. Раціоналізаторів, буд. 8 (з 14 квітня 2014 року - непідконтрольна українській владі території України).

Відповідно до виписки з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування "Індивідуальні відомості про застраховану особу" (Форма ОК-5) відомості про нараховану позивачу у спірний період заробітну плату, страховий та пільговий стаж відсутні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно не зарахував до страхового та пільгового стажу позивача період роботи з 01.01.2015 по 16.05.2016 на підприємстві ВП «ШУ «Трудівське» ДП «ДВЕК».

Аналогічних висновків дійшов Перший апеляційний суд Донецької області в постанові від 20 листопада 2019 року по справі №200/5886/19-а.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення та його скасування з подальшим зобов`язанням відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 19.03.2021 року з зарахуванням до пільгового та страхового стажу періодів роботи позивача з 01.02.1990 по 09.09.1993 та з 19.01.2002 по 31.12.2003; з 03.03.1994 по 27.08.1994; з 22.05.1997 по 25.03.1998 та з 14.04.1998 по 30.06.1999; з 01.07.1999 по 28.01.2000; з 06.03.2001 по 18.01.2002; з 27.01.2009 по 30.06.2010 та з 01.01.2011 по 31.12.2014, з 01.07.2010 по 31.12.2010.

Таким чином, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. TheUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ст. 9 КАС України, приймаючи до уваги відзив на позовну заяву відповідача, докази наявні у матеріалах справи, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить висновку, що обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права є ефективним.

Згідно квитанції № від 14.05.2021 року за подання ОСОБА_1 позову сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами сплату судового збору.

Згідно з ч. 8 ст. 139 КАС України, у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи викладене, суд вирішив стягнути судовий збір на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 )до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85000, Донецька область, м. Добропілля, вул. Незалежності, 28А, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 0573-04-8/5354 від 29 березня 2021 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19 березня 2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з зарахуванням до страхового та пільгового стажу періодів роботи: з 01.02.1990 по 09.09.1993 та з 19.01.2002 по 31.12.2003 на підприємстві Шахта Південнодонбаська №3 в якості електрослюсаря підземного, гірничого робітника з ремонту гірничих виробок; з 03.03.1994 по 27.08.1994 на підприємстві ДВАТ Шахта Трудівська в якості гірничого майстра підземного; з 22.05.1997 по 25.03.1998 та з 14.04.1998 по 30.06.1999 на підприємстві ТОВ ШСУ №17 в якості електрослюсаря підземного, гірничого робітника з ремонту гірничих виробок; з 01.07.1999 по 28.01.2000 на підприємстві ТОВ ШСУ №1 в якості гірничого робітника з ремонту гірничих виробок; з 06.03.2001 по 18.01.2002 на підприємстві ТОВ ШСУ №12 в якості гірничого робітника з ремонту гірничих виробок; з 27.01.2009 по 30.06.2010 та з 01.01.2011 по 31.12.2014 в ШУ Трудівське в якості гірника очисного вибою підземного, гірничого робітника з ремонту гірничих виробок, електрослюсаря підземного; з 01.07.2010 по 31.12.2010 на підприємстві ШУ Трудівське в якості гірничого робітника з ремонту гірничих виробок, електрослюсаря підземного з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 (Дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Повний текст рішення складено та підписано 29 липня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.М. Кониченко