Справа № 160/4280/21
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2021 року Справа № 160/4280/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- з 20.02.1992 року по 09.04.1993 рік апаратником-гідрометалургом цеху № 5 ВО ПХЗ що складає 1 рік 1 місяць 19 днів;
- з 14.03.2000 року по 02.11.2003 рік апаратником п`ятого розряду гідрометалургійної дільниці, служби заступника директора підприємства по виробництву головного технолога Державного підприємства «Придніпровський завод кольорових металів», що складає 3 роки 7 місяців 18 днів;
- з 03.11.2003 року по 30.04.2007 рік виробничим майстром гідрометалургійної дільниці Державного підприємства «Придніпровський завод кольорових металів», що складає 3 роки 5 місяців 27 днів; з 01.05.2007 року по 16.05.2008 рік старшим майстром виробництва гідрометалургійної дільниці, служби заступника директора підприємства по виробництву головного технолога Державного підприємства «Придніпровський завод кольорових металів» що складає 1 рік 15 днів;
- з 19.11.2008 по 23.02.2009 року у виробництві хімічному простих і складних ефірів целюлози управління з виробництва товарів народного споживання за професією апаратник підготовки сировини та відпускання напівфабрикатів і продукції 5 розряду дільниці з виробництва простих ефірів целюлози ВАТ «ДНІПРОАЗОТ», що складає 0 років 3 місяці 5 днів;
- з 02.03.2010 року по 11.11.2010 року, ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» апаратником приготування хімічних розчинів, ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив», що складає 0 р. 08 м. 11 днів;
з 01.10.2012 по 30.04.2013 майстром виробництва виробництв іонообмінних смол Державного підприємства «Смоли» що складає 0 років 6 місяців 29 днів, що разом складає 10 років 10 місяців 4 дні;
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у трудовій Серії НОМЕР_1 , яка видана 20.09.1989р. на ім`я ОСОБА_1 , містяться наступні записи, а саме: 20.09.1989 - 04.11.1989 - учень токаря ВО ПХЗ ; 16.11.1989 - 22.11.1991 - служба в лавах Радянської армії;20.02.1992 - 09.04.1993 - апаратник-гідрометалург цеха № 5 ВО ПХЗ; 19.04.1993 - 18.11.1997 - служба в органах внутрішніх справ УМВС України у Дніпропетровській області, що складає чотири роки шість місяців 29 днів; 01.12.1997 -11.08.1998 - слюсар-ремонтник з ремонту металургійного обладнання основних цехів ВАТ ДМК ім. Дзержинського; 18.08.1998 - 08.03.2000 - служба в органах внутрішніх справ УМВС України у Дніпропетровській області, що складає 1 рік 6 місяців 20 днів; 14.03.2000 - 02.11.2003 - апаратник у виробництві кольорових металів дорогоцінних металів п`ятого розряду гідрометалургійної дільниці, Державного підприємства «Придніпровський завод кольорових металів»; 03.11.2003 - 30.04.2007 - виробничий майстер гідрометалургійної дільниці Державного підприємства «Придніпровський завод кольорових металів»; 01.05.2007 - 16.05.2008 - старший майстер виробництва гідрометалургійної дільниці Державного підприємства «Придніпровський завод кольорових металів»; 26.05.2008 - 18.11.2008 - виплата допомоги по безробіттю; 19.11.2008 - 23.02.2009 - апаратник підготовки сировини та відпускання напівфабрикатів і продукції 5 розряду дільниці з виробництва простих ефірів
целюлози (змінний) ВАТ «ДніпроАзот»; 20.03.2009 - 01.06.2009 - служба в органах системи виконання покарань нуль років два місяці одинадцять днів; 18.08.2009 - 29.09.2009 - механік блоку теплиць № З ТОВ «Тепличний комбінат «ДНІПРОВСЬКИЙ»; 02.03.2010 - 11.11.2010 - апаратник приготування хімічних розчинів 5 розряду технологічної служби виробництва мінеральних добрив ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив». Робоче місце атестоване згідно сп. 1; 24.11.2010 - 29.03.2011 - охоронник 1 загону ВВО (2 команда) Державне підприємство «38 відділ інженерно-технічних частин»; 15.08.2011 - 02.09.2011 - учень обрубника лиття на наждаках та вручну Металургійне підприємство «Дніпродзержинський сталеливарний завод ДП ПАТ «ДНІПРОВАГОНМАШ»; 06.01.2012 - 13.06.2012 - слюсар зі збирання металоконструкцій ПП «Агроконтур Дніпро»; 01.10.2012 - 30.04.2013 - майстер виробництва служби головного технолога ДП «СМОЛИ»; 21.05.2013 - 14.02.2014 - виплата допомоги по безробіттю; 01.10.2014 - 03.02.2015 - інженер хімік-технолог ТОВ «ПІВДЕНРУДА»; 12.06.2015 - 22.06.2015 - молодший приймальник товарів ТОВ «АТБ- МАРКЕТ»; 11.10.2017 - 16.03.2018 - слюсар ТОВ «ВІКОР ВСТ»; 02.04.2018-27.12.2018 виплата допомоги по безробіттю.
Позивач зазначає, що в підтвердження наявності стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах останнім було надано документи, які підтверджують наявність підстав для зарахування до стажу, в тому числі до пільгового відповідних періодів роботи.
Позивач вважає, що відмова відповідача у призначені позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 є протиправною та такою, що порушує його законні права та інтереси, а тому звернувся до суду із даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 року відкрито провадження у справі №160/4280/21 та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
13 травня 2021 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти задоволення адміністративного позову у зв`язку з наступним.
Відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, в трудовій книжці позивача відсутні, при цьому відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 05.01.1971 у спірні періоди ОСОБА_1 : з 20.02.1992 по 09.04.1993 - працював апаратником - гідрометалургом цеху № 5 "Придніпровський завод кольорових металів"; з 14.03.2000 по 02.11.2003 - працював апаратником п`ятого розряду виробництва дорогоцінних металів "Придніпровський завод кольорових металів"; з 03.11.2003 по 30.04.2007 - працював майстром виробництва гідрометалургійної дільниці "Придніпровський завод кольорових металів"; з 01.05.2007 по 16.05.2008 - працював старшим майстром виробництва гідрометалургійної дільниці "Придніпровський завод кольорових металів"; з 19.11.2008 по 23.02.2009 - працював в управлінні з виробництва товарів народного споживання апаратником підготовки сировини на відпускання напівфабрікатів і продукції 5 розряду дільниці з виробництва простих ефірів целюлози ВАТ "ДНІПРОАЗОТ"; з 02.03.2010 по 11.11.2010 - працював апаратником приготування хімічних розчинів 5 розряду технологічної служби виробництва мінеральних добрив ПАТ "Дніпровський завод мінеральних добрив"; з 01.10.2012 по 30.04.2013 - працював майстром виробництва служби головного технолога Державного підприємства "Смоли".
Відповідач зазначає, що відповідно до п. 20 Порядку № 637, якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
ОСОБА_1 04.01.2021р. при зверненні з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 через Веб-портал надав до Головного управління довідку видану ДП "Придніпровським заводом кольорових металів" від 16.05.2008 № 0024/08 за період роботи з 14.03.2000 по 02.11.2003 та від 16.05.2008 № 0025/08 за період роботи з 03.11.2003 по 30.04.2007 та з 01.05.2007 по 16.05.2008 видану ДП "Придніпровським заводом кольорових металів", від 23.10.2008 № 132 за період роботи з 20.02.1992 по 09.04.1993 видану Державним підприємство "Придніпровським заводом кольорових металів", від 29.05.2013 № 36 за період роботи 01.10.2012 по 30.04.2013 видану Державним підприємством "Смоли".
Також надано архівну довідку Кам`янської міської ради від 02.10.2020р. № Н-1559/1/03-09 за період роботи з 1992-1993 в якій зазначено, про те, що документи з особового складу державного підприємства "Придніпровський завод кольорових металів" прийняті на довгострокове зберігання до архівного управління міської ради у зв`язку з визнанням підприємства банкрутом, (постанова Господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2015 № підставі Ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2016 (справа № Б26/15/48-02), акт приймання - передавання документів від 02.10.2017 № 13, довідка Кам`янської міської ради від 28.09.2020 № Н-1464/03-09 в якій зазначено по Державному підприємству "Придніпровський завод кольорових металів" ОСОБА_1 , прийнятий на посаду апаратника у виробництві дрогоцінних металів 5 розряду гідрометалургійної дільниці з 14 березня 2000 року. В примітці зазначено що, відомості про перебування у відпустках без збереження заробітної плати, роботи за сумісництвом, переведення на іншу роботу та роботу з неповним робочим днем відсутні; табелі обліку робочого часу на зберігання не передавались, у відомостях нарахування заробітної плати кількість відпрацьованих днів, днів перебування у відпустках та на лікарняному не визначена, довідка Кам`янської міської ради від 02.10.2020 № Н-1558/03-09.
Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 19.11.2008 по 23.02.2009 відповідач зазначає, що з розрахунку стажу, якій міститься в електронній справі ОСОБА_1 вбачається що період роботи на ПАТ "Дніпровський завод мінеральних добрив" відповідно до наданої довідки від 16.06.2020 № 38 за період роботи з 02.03.2010 по 11.11.2010 враховано до пільгового стажу за Списком № 1 - 03 місяці. У наведеній довідці зазначено, що атестація робочих місць на підприємстві проводилась на підставі наказів: від 27.05.2005 № 162, від 27.07.2011.
Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 19.11.2008 по 23.02.2009 на ВАТ "ДНІПРОАЗОТ", однак з розрахунку стажу вбачається що період з 19.11.2008 по 23.02.2009 на ВАТ "ДНШРОАЗОТ" зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 та склав 04 місяці.
На підставі вище, відповідач просить суд у задоволенні пред`явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно ч.2 ст.263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
В матеріалах справи міститься трудова книжка ОСОБА_1 Серії НОМЕР_1 , якою визначено трудовий шлях останнього, а саме: 20.09.1989 - 04.11.1989 - учень токаря ВО ПХЗ; 16.11.1989 - 22.11.1991 - служба в лавах Радянської армії;20.02.1992 - 09.04.1993 - апаратник-гідрометалург цеха № 5 ВО ПХЗ; 19.04.1993 - 18.11.1997 - служба в органах внутрішніх справ УМВС України у Дніпропетровській області, що складає чотири роки шість місяців 29 днів; 01.12.1997 - 11.08.1998 - слюсар-ремонтник з ремонту металургійного обладнання основних цехів ВАТ ДМК ім. Дзержинського; 18.08.1998 - 08.03.2000 - служба в органах внутрішніх справ УМВС України у Дніпропетровській області, що складає 1 рік 6 місяців 20 днів; 14.03.2000 - 02.11.2003 - апаратник у виробництві кольорових металів дорогоцінних металів п`ятого розряду гідрометалургійної дільниці, Державного підприємства «Придніпровський завод кольорових металів»; 03.11.2003 - 30.04.2007 - виробничий майстер гідрометалургійної дільниці Державного підприємства «Придніпровський завод кольорових металів»; 01.05.2007 - 16.05.2008 - старший майстер виробництва гідрометалургійної дільниці Державного підприємства «Придніпровський завод кольорових металів»; 26.05.2008 - 18.11.2008 - виплата допомоги по безробіттю; 19.11.2008 - 23.02.2009 - апаратник підготовки сировини та відпускання напівфабрикатів і продукції 5 розряду дільниці з виробництва простих ефірів
целюлози (змінний) ВАТ «ДніпроАзот»; 20.03.2009 - 01.06.2009 - служба в органах системи виконання покарань нуль років два місяці одинадцять днів; 18.08.2009 - 29.09.2009 - механік блоку теплиць № З ТОВ «Тепличний комбінат «ДНІПРОВСЬКИЙ»; 02.03.2010 - 11.11.2010 - апаратник приготування хімічних розчинів 5 розряду технологічної служби виробництва мінеральних добрив ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив». Робоче місце атестоване згідно сп. 1; 24.11.2010 - 29.03.2011 - охоронник 1 загону ВВО (2 команда) Державне підприємство «38 відділ інженерно-технічних частин»; 15.08.2011 - 02.09.2011 - учень обрубника лиття на наждаках та вручну Металургійне підприємство «Дніпродзержинський сталеливарний завод ДП ПАТ «ДНІПРОВАГОНМАШ»; 06.01.2012 - 13.06.2012 - слюсар зі збирання металоконструкцій ПП «Агроконтур Дніпро»; 01.10.2012 - 30.04.2013 - майстер виробництва служби головного технолога ДП «СМОЛИ»; 21.05.2013 - 14.02.2014 - виплата допомоги по безробіттю; 01.10.2014 - 03.02.2015 - інженер хімік-технолог ТОВ «ПІВДЕНРУДА»; 12.06.2015 - 22.06.2015 - молодший приймальник товарів ТОВ «АТБ- МАРКЕТ»; 11.10.2017 - 16.03.2018 - слюсар ТОВ «ВІКОР ВСТ»; 02.04.2018-27.12.2018 виплата допомоги по безробіттю.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 04.01.2021 р. позивач - ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою від 04.01.2021 р. про призначення пенсії за віком.
Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За правилами частини 1статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.
Зазначене у вказаній статті право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) та від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).
Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Згідно зі статтею 1 Закону №1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено порядок на умови призначення пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Відповідно до частини 3статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(далі - Порядок № 637).
Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Також згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Так, згідно з пунктом 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, з аналізу наведених норм видно, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У разі, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41.
Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442, та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.
Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.
Відповідно п.4.2. Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінилися докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Відповідно до Роз`яснення про проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.08.2000 року №205 в окремих випадках за скрутного фінансово-економічного стану, що склався на підприємстві з незалежних від нього причин, для проведення атестації робочих місць, де не сталися докорінні зміни умов і характеру праці у зв`язку з впровадженням нових технологій, засобів виробництва, матеріалів, реконструкцією існуючих об`єктів, приміщень тощо, можливе використання результатів санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу, отриманих під час попередньої атестації, за умови реалізації технічних і організаційних заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працівників за результатами попередньої атестації робочих місць і дотримання всіх інших вимог Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці.
Виходячи з наведеного, суд доходить висновку, що атестація має проводитися у передбачені п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442 строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.
Зазначена позиція викладена Верховним Судом у постанові від 23.10.2018 в справі №348/1079/17), постанові від 18 вересня 2018 року по справі №345/3301/17 та постанові від 01.11.2018 №455/1053/16-а, в яких Верховний Суд зокрема зазначив, що атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Разом з цим, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Аналогічна правова позиція щодо правозастосування викладена у постанові Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у справі № 2040/6395/18, що в силу приписів ст. 242 КАС України підлягає врахуванню судом першої інстанції.
Як видно з трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 , позивач з 20.09.1989 - 04.11.1989 - учень токаря ВО ПХЗ; з 16.11.1989 - 22.11.1991 - служба в лавах Радянської армії; з 20.02.1992 - 09.04.1993 - апаратник-гідрометалург цеха № 5 ВО ПХЗ; з 19.04.1993 - 18.11.1997 - служба в органах внутрішніх справ УМВС України у Дніпропетровській області, що складає чотири роки шість місяців 29 днів; з 01.12.1997 -11.08.1998 - слюсар-ремонтник з ремонту металургійного обладнання основних цехів ВАТ ДМК ім. Дзержинського; з 18.08.1998 - 08.03.2000 - служба в органах внутрішніх справ УМВС України у Дніпропетровській області, що складає 1 рік 6 місяців 20 днів; з 14.03.2000 - 02.11.2003 - апаратник у виробництві кольорових металів дорогоцінних металів п`ятого розряду гідрометалургійної дільниці, Державного підприємства «Придніпровський завод кольорових металів»; з 03.11.2003 - 30.04.2007 - виробничий майстер гідрометалургійної дільниці Державного підприємства «Придніпровський завод кольорових металів»; з 01.05.2007 - 16.05.2008 - старший майстер виробництва гідрометалургійної дільниці Державного підприємства «Придніпровський завод кольорових металів»; з 26.05.2008 - 18.11.2008 - виплата допомоги по безробіттю; з 19.11.2008 - 23.02.2009 - апаратник підготовки сировини та відпускання напівфабрикатів і продукції 5 розряду дільниці з виробництва простих ефірів
целюлози (змінний) ВАТ «ДніпроАзот»; з 20.03.2009 - 01.06.2009 - служба в органах системи виконання покарань нуль років два місяці одинадцять днів; з 18.08.2009 - 29.09.2009 - механік блоку теплиць № З ТОВ «Тепличний комбінат «ДНІПРОВСЬКИЙ»; з 02.03.2010 - 11.11.2010 - апаратник приготування хімічних розчинів 5 розряду технологічної служби виробництва мінеральних добрив ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив». Робоче місце атестоване згідно сп. 1; з 24.11.2010 - 29.03.2011 - охоронник 1 загону ВВО (2 команда) Державне підприємство «38 відділ інженерно-технічних частин»; з 15.08.2011 - 02.09.2011 - учень обрубника лиття на наждаках та вручну Металургійне підприємство «Дніпродзержинський сталеливарний завод ДП ПАТ «ДНІПРОВАГОНМАШ»; з 06.01.2012 - 13.06.2012 - слюсар зі збирання металоконструкцій ПП «Агроконтур Дніпро»; з 01.10.2012 - 30.04.2013 - майстер виробництва служби головного технолога ДП «СМОЛИ»; з 21.05.2013 - 14.02.2014 - виплата допомоги по безробіттю; з 01.10.2014 - 03.02.2015 - інженер хімік-технолог ТОВ «ПІВДЕНРУДА»; з 12.06.2015 - 22.06.2015 - молодший приймальник товарів ТОВ «АТБ- МАРКЕТ»; з 11.10.2017 - 16.03.2018 - слюсар ТОВ «ВІКОР ВСТ»; з 02.04.2018-27.12.2018 виплата допомоги по безробіттю.
Відповідачем не зараховано період з роботи позивача а саме: з 20.02.1992 року по 09.04.1993 рік апаратником-гідрометалургом цеху № 5 ВО ПХЗ що складає 1 рік 1 місяць 19 днів; з 14.03.2000 року по 02.11.2003 рік апаратником п`ятого розряду гідрометалургійної дільниці, служби заступника директора підприємства по виробництву головного технолога Державного підприємства «Придніпровський завод кольорових металів», що складає 3 роки 7 місяців 18 днів; з 03.11.2003 року по 30.04.2007 рік виробничим майстром гідрометалургійної дільниці Державного підприємства «Придніпровський завод кольорових металів», що складає 3 роки 5 місяців 27 днів; з 01.05.2007 року по 16.05.2008 рік старшим майстром виробництва гідрометалургійної дільниці, служби заступника директора підприємства по виробництву головного технолога Державного підприємства «Придніпровський завод кольорових металів» що складає 1 рік 15 днів; з 19.11.2008 по 23.02.2009 року у виробництві хімічному простих і складних ефірів целюлози управління з виробництва товарів народного споживання за професією апаратник підготовки сировини та відпускання напівфабрикатів і продукції 5 розряду дільниці з виробництва простих ефірів целюлози ВАТ «ДНІПРОАЗОТ», що складає 0 років 3 місяці 5 днів; з 02.03.2010 року по 11.11.2010 року, ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» апаратником приготування хімічних розчинів, ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив», що складає 0 р. 08 м. 11 днів; з 01.10.2012 по 30.04.2013 майстром виробництва виробництв іонообмінних смол Державного підприємства «Смоли» що складає 0 років 6 місяців 29 днів, що разом складає 10 років 10 місяців 4 дні.
З трудової книжки позивача видно, що його трудова діяльність у вказані періоди відноситься до професій і посад працівників, які користуються пільговим правом виходу на пенсію.
Суд зазначає, що в матеріалах справи містяться копії довідок, які підтверджують пільговий характер праці позивача на зазначених в трудовій книжці посадах, а саме: про підтвердження наявного трудового стажу від 16.06.2020р. №38; про підтвердження наявного трудового стажу від 05.06.2020р. №018-1-386 видана АТ «ДНІПРОАЗОТ»; архівна довідка від 02.10.2020р. №Н-1559/03-09; архівна довідка №Н-1464/03-09 від 28.09.2020р.; №0024/08 від 16.05.2008 ДП «ПХКМ»; №0025/08 від 16.05.2008 ДП «ПХКМ»; архівна довідка №35-01/58 від 29.09.2020 ДНВП «ЦИРКОНІЙ»; довідка ПАТ «ДМК» №023-4198 ВІД 07.12.2020р.; №023-4184/1 від 07.12.2020р.; довідки №023-4184/1 від 07.12.2020; довідки № 023-4184/1 від 07.12.2020 на 1 арк.; довідки ДНВП «ЦИРКОНІЙ»; довідки №501 від 23.10.2008 року ДП «ДГЗ»; архівна довідка АУ КМР №Н-1558 від 02.10.2020; архівна довідка АУ КМР № Н-1560/1/03-09 від 02.10.2020; довідки № 788 за вих. № 36 від 29.05.2013 року ДП «СМОЛИ»; довідка № 788 за вих. №36 від 29.05.2013 року ДП «СМОЛИ»; перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад ДП «СМОЛИ» робітникам котрих підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по спискам № 1 та № 2; наказ - постанови № 210 від 04.09.2009 року ДМ «СМОЛИ» на 1 арк.; довідка від 26.11.2020 № 858/09-20 ДСНС України; довідка від 18.12.2013 ДСУ України з надзвичайних ситуацій; довідка № 11/9/н-9 від 05.03.2021; довідка № 4/55 від 17.02.2021; довідка № 14 від 23.02.2021 р. ДП «Смоли»; архівна довідка від 21.03.2016р. №11-12-37.
Вимагаючи деякі документи (уточнюючу довідку підприємства), органи Пенсійного фонду України переслідують в цілому законну мету попередження зловживання громадянами своїми правами та запобігання необґрунтованому призначенню пенсії, тим не менше органи Пенсійного фонду України, виконуючи свої повноваження, повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно (ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України) з тим, щоб не створювати штучних і явно необґрунтованих перешкод для реалізації громадянами їх прав.
Відповідно до п. 20 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 у разі, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.
Так, вказаний порядок підтвердження трудового стажу є обов`язковим в разі відсутності в трудовій книжці відомостей про роботу, але в трудовій книжці позивача є необхідні записи за спірний період, які завірені печаткою підприємства, будь-яких інших підтверджень не вимагається.
Згідно зі ст. ст. 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до пільгового стажу зараховується робота працівників, які безпосередньо зайняті повний робочий день на відповідних роботах, за умови підтвердження первинними документами роботи саме такої роботи повний робочий день, при цьому такими документами можуть бути: журнали виходів на роботу, табелі використання робочого часу, деякі накази чи розпорядження по підприємству. Кожен з цих документів дає лише часткове підтвердження зайнятості на роботах із шкідливими умовами праці, але сукупні дані цих документів можуть бути доказом повної зайнятості працівника.
Згідно зі Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, що діяв до 11 березня 1994 року, Список №1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, що діяв до 16 січня 2003 року, Список №1 затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №36 січня 2003 року, що діяв до 24 червня 2016 року та Список №1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461, містить в собі розділ 1 підрозділ 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» у яких передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.
Таким чином, професії, за якими позивач працював, віднесені до Списку №1.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства пралі та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року за №383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року. При цьому пунктом 10 цього Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію за віком на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.
Отже, записів в трудовій книжці позивача достатньо, оскільки в трудовій книжці зазначені періоди роботи, назви професій, а також визначено, що роботи виконувались повний робочий день в шахті.
При цьому суд зазначає, що в матеріалах справи міститься наказ «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці», дані про результати атестації робочих місць за умовами праці для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення по ДП «Придніпровський завод кольорових металів»; лист від 04.11.2008 №003/07-1-388 «Про продовження терміну дії раніше проведеної атестації робочих місць за умовами праці Дніпропетровської обласної державної адміністрації.
На підставі наведеного вище, та по кожному окремому періоду роботи, який дає право на пільгову пенсію за Списком №1 суд зазначає наступне.
Щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пільгову пенсію за Списком №1 період роботи з 20.02.1992 року по 09.04.1993 рік апаратником-гідрометалургом цеху №5 ВО ПХЗ.
Відповідно до довідки № 501 від 23.10.2008р., яка уточнює особливий характер роботи або умов праці, необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах Державного підприємства «Придніпровський гідрометалургійний завод» ОСОБА_1 підтверджується період роботи з 20.02.1992 року по 09.04.1993 року апаратником - гідрометалургом, що передбачено Списком № 1. Наказом № 181/1853 від 28.09.1998 Міністерства енергетики України створеної на базі цеху № 5 виробничого об`єднання «Придніпровський хімічний завод» Державне підприємство «Придніпровський гідрометалургійний завод». Відповідно до даних архівної довідки № Н-1558/03-09 від 02.10.2020 Кам`янської міської Ради Архівного управління, Наказом від 19 лютого 1992 року № 277/Лс по Виробничому об`єднанню «Придніпровський хімічний завод» ОСОБА_1 , прийнятий на посаду апаратника-гідрометалурга 4 розряду дільниці № 1 цеху № 5 20 лютого 1992 року. Наказом від 26 лютого 1993 року № 374/Лс переведений на посаду апаратника-гідрометалурга 5 розряду дільниці № 1 цеху №5 01.03.1993 року. Наказом від 06.04.1993 року №698/Лс звільнений 09.04.1993 року за згодою сторін, ст. 36 п.1 КЗпП України.
Щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пільгову пенсію за Списком № 1 період роботи з 14.03.2000 року по 02.11.2003 рік апаратником п`ятого розряду гідрометалургійної дільниці, що складає 3 роки 7 місяців 18 днів, підприємство ліквідовано. Відповідно до довідки № 0024/08 від 16.05.2008 року, яка уточнює особливий характер роботи або умов праці, необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах Державного підприємства «Придніпровський завод кольорових металів», ОСОБА_1 підтверджується період роботи з 14.03.2000 року по 02.11.2003 рік апаратником п`ятого розряду гідрометалургійної дільниці, служби заступника директора підприємства з виробництва головного технолога Державного підприємства «Придніпровський завод кольорових металів». В довідці № 0024/08 від 16.05.2008 зазначено, що характер виконуваної роботи - постійна зайнятість технологічним процесом отримання, переробки та афінажу дорогоцінних металів, тобто в умовах особового характеру роботи та умов праці, необхідних
для призначення пенсії на пільгових умовах у відповідності до Списку № 1, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року - Розділ 7 «Виробництво кольорових металів», пункт 20 підпункт 7.20 «Афінаж золота, срібла, платини, металів платинової групи», підпункт 7.20 а «Робітники» позиція 7.20 а-3 а «Робітники, зайняті обслуговуванням указаних виробництв». Відповідно до даних Архівної довідки № Н-1464/03-09 від 28.09.2020 Кам`янської міської Ради Архівного управління Наказом від 15 березня 2000 року № 15/Лс по Державному підприємству «Придніпровський завод кольорових металів» ОСОБА_1 , прийнятий на посаду апаратника у виробництві дорогоцінних металів 5 розряду гідрометалургійної дільниці з 14 березня 2000 року. Наказом від 04 листопада 2003 року №34/Лс призначений на посаду виробничого майстра гідрометалургійної дільниці служби головного технолога з 03 листопада 2003 року.
Щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пільгову пенсію за Списком № 1 період роботи з 03.11.2003 року по 30.04.2007 рік виробничим майстром гідрометалургійної дільниці Державного підприємства «Придніпровський завод кольорових металів», з 01.05.2007 року по 16.05.2008 рік старшим майстром виробництва гідрометалургійної дільниці Державного підприємства «Придніпровський завод кольорових металів підприємство ліквідовано. Відповідно до довідки № 0025/08 від 16.05.2008 року, яка уточнює особливий характер роботи або умов праці, необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах Державного підприємства «Придніпровський завод кольорових металів», ОСОБА_1 підтверджується період роботи з 03.11.2003 року по 30.04.2007 рік виробничим майстром гідрометалургійної 1 дільниці Державного підприємства «Придніпровський завод кольорових металів», з 01.05.2007 року по 16.05.2008 рік старшим майстром виробництва гідрометалургійної дільниці, служби заступника директора підприємства з виробництва головного технолога Державного підприємства «Придніпровський завод кольорових металів. В довідці № 0025/08 від 16.05.2008 року також зазначено, що характер виконуваної роботи - постійна зайнятість технологічним процесом отримання, переробки та афінажу дорогоцінних металів, тобто в умовах особового характеру та умовах труда, необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах у відповідності до Списку № 1, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року - Розділ 7 «Виробництво кольорових металів», пункт 20 підпункт 7.20 «Афінаж золота, срібла, платини, металів платинової групи», підпункт 7.20 б «Керівники» позиція 7.206 а «Майстри, старші майстри, зайняті в цехах, переділах та відділеннях». Відповідно до даних архівної довідки № Н-1464/03-09 від 28.09.2020 року Кам`янської міської Ради Архівного управління, Наказом від 15 березня 2000 року №15/Лс по Державному підприємству «Придніпровський завод кольорових металів» ОСОБА_1 , прийнятий на посаду апаратника у виробництві дорогоцінних металів 5 розряду гідрометалургійної дільниці з 14 березня 2000 року. Наказом від 04 листопада 2003 року № 34/Лс призначений на посаду виробничого майстра гідрометалургійної дільниці служби головного технолога з 03 листопада 2003 року. Наказом від 28 квітня 2007 року № 30/лс переведений на посаду старшого майстра виробництва гідрометалургійної дільниці служби заступника директора підприємства по виробництву - головного технолога з 01 травня 2007 року. Наказом від 16 травня 2008 року № 29лс по ДП «Придніпровський завод кольорових металів» ОСОБА_1 звільнений з 16 травня 2008 року за власним бажанням, у зв`язку з порушенням власником умов законодавства про працю, умов колективного і трудового договору, ст.38 ч.3 КЗпП України.
Щодо підтвердження періоду з 19.11.2008 року по 23.02.2009 рік, суд зазначає, що відповідно до Довідки виданої АТ «Дніпроазот» 05.06.2020 за вих. № 018-1-361 Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 працював повний робочий день на Відкритому акціонерному товаристві «ДНІПРОАЗОТ» з 19.11.2008 року по 23.02.2009 рік у виробництві хімічному простих і складних ефірів целюлози управління з виробництва товарів народного споживання за професією апаратник підготовки сировини та відпускання напівфабрикатів і продукції 5 розряду дільниці з виробництва простих ефірів целюлози, що передбачено Списком № 1 постійно 0 р. 03 м. 05 днів.
Щодо підтвердження періоду з 02.03.2010року по 11.11.2010рік. Відповідно до довідки ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» від 16.06.2020 №38 «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (копія якої надається), ОСОБА_1 працював повний робочий день за період з 02.03.2010 року по 11.11.2010 рік виконував роботи в хімічному виробництві на технологічному процесі виробництва мінеральних добрив за професією (посадою) апаратника приготування хімічних розчинів, що передбачено за Списком 1 постійно 0 р. 08 м. 11 днів.
Щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пільгову пенсію за Списком № 1 період роботи з 01.10.2012 року по 30.04.2013 рік майстром виробництва служби головного технолога.
Відповідно до довідки № 788 від 29.05.2013 року «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній» ОСОБА_1 підтверджується період роботи з 01.10.2012 року по 30.04.2013 рік в режимі повного робочого дня, постійно, на Державному підприємстві «Смоли» в виробництві іонообмінних смол роботи з ремонту та обслуговуванню технологічного обладнання за посадою майстра виробництва.
Довідка № 14 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів, яка видана ОСОБА_1 також підтверджує той факт, що позивач працював повний робочий день на (в) Державному підприємстві «СМОЛИ» за період з 01.10.2012 року по 30.04.2013 рік.
Відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлено Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 №1706-VII.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином це обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Разом з цим, слід зазначити, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці.
Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus V. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer V. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».
При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 22.10.2018 року у справі №235/2357/17.
До того ж, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення, у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).
Отже, з викладених у позовній заяві обставин видно, що ОСОБА_2 вчинено всі необхідні дії та подано документи, наявні у нього та необхідні для призначення пенсії.
З огляду на викладене, суд робить висновок, що у цьому випадку позивач не може бути позбавлений свого права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Згідно з ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Що стосується позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 05.01.2021р., суд зазначає наступне.
Як видно з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 р. № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.
Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року № 21-87а13.
Так, призначення та обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
У силу положень частини 5статті 242 Кодексу адміністративного судочинства при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до частин 1, 2статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).
У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах вважає за необхідне зобов`язати відповідача вирішити питання про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
Позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 05.01.2021р., задоволенню не підлягають, оскільки вони є такими, що заявлені передчасно та не можуть бути задоволені без здійснення відповідного нарахування пенсійним органом. Захист прав на майбутнє не відповідає завданню та меті адміністративного судочинства, що визначені статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій, натомість позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Враховуючи викладене, позовна заява є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Положеннями ч. 4 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн. представником позивача надано: договір про надання правової допомоги від 01.02.2021 р. №8; акт про прийняття-передачу наданих послуг від 15.03.2021р.
За змістом акта про прийняття-передачу наданих послуг від 15.03.2021р, відповідно до договору №8 від 15.03.2021 року, адвокатом Бондаренко Наталією Сергіївною була надана правова та професійна правнича допомога, вартість якої складає 5000,00 грн., а саме: надано консультаційні послуги; надіслано адвокатський запит до ПФ України в Дніпропетровській області; складено позовну заяву.
Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (п. 269).
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VIвстановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VIвидами адвокатської діяльності є:
1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;
4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;
5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;
6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;
7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ;
8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.
Суд зазначає, що правовий аналіз наданих клієнтом документів та пошук та аналіз актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах не є видами правової допомоги, а є допоміжною діяльністю при складанні процесуальних документів, зокрема, подання відзиву на позовну заяву, який в свою чергу і є правовою допомогою, оскільки саме відзив містить правовий аналіз документів і посилання на актуальну судову практику.
Здійснивши системний аналіз як зазначених вище норм чинного КАС України, так і доказів в підтвердження витрат на правничу допомогу, суд зазначає, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду розглянув справу №280/2635/20 та встановив, що відмова у відшкодуванні витрат на правничу допомогу через відсутність доказів оплати вказаних послуг не узгоджується з нормами чинного процесуального законодавства.
ВС зазначив, що КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
З огляду на висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.139 КАС України, суд приходить до висновку про наявність підстав для присудження здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат із судового збору в розмірі 908,00 грн.
Керуючись ст. ст.243-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період роботи: з 20.02.1992 року по 09.04.1993 рік апаратником-гідрометалургом цеху № 5 ВО ПХЗ що складає 1 рік 1 місяць 19 днів; з 14.03.2000 року по 02.11.2003 рік апаратником п`ятого розряду гідрометалургійної дільниці, служби заступника директора підприємства по виробництву головного технолога Державного підприємства «Придніпровський завод кольорових металів», що складає 3 роки 7 місяців 18 днів; з 03.11.2003 року по 30.04.2007 рік виробничим майстром гідрометалургійної дільниці Державного підприємства «Придніпровський завод кольорових металів», що складає 3 роки 5 місяців 27 днів; з 01.05.2007 року по 16.05.2008 рік старшим майстром виробництва гідрометалургійної дільниці, служби заступника директора підприємства по виробництву головного технолога Державного підприємства «Придніпровський завод кольорових металів» що складає 1 рік 15 днів; з 19.11.2008 по 23.02.2009 року у виробництві хімічному простих і складних ефірів целюлози управління з виробництва товарів народного споживання за професією апаратник підготовки сировини та відпускання напівфабрикатів і продукції 5 розряду дільниці з виробництва простих ефірів целюлози ВАТ «ДНІПРОАЗОТ», що складає 0 років 3 місяці 5 днів; з 02.03.2010 року по 11.11.2010 року, ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» апаратником приготування хімічних розчинів, ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив», що складає 0 р. 08 м. 11 днів; з 01.10.2012 по 30.04.2013 майстром виробництва виробництв іонообмінних смол Державного підприємства «Смоли», що складає 0 років 6 місяців 29 днів, що разом складає 10 років 10 місяців 4 дні.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вирішити питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до норм ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у сумі 908,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова