Справа № 320/1819/20
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1819/20 Суддя (судді) першої інстанції: Брагіна О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Глущенко Я.Б., Черпіцької Л.Т.,

за участю секретаря: Яковіна Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби України у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної податкової служби України у Київській області звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року були витребувані наступні документи: оригінал наказу ГУ ДПС у Київській області від 10.03.2017 на перевірку ФОП ОСОБА_1 ; оригінали направлень на проведення фактичної перевірки №№187-188 від 13.03.2017; відеозапис проведення перевірки; документи, які свідчать про приналежність магазину, який був об`єктом перевірки за адресою: с. Супоївка Яготинського району Київської області, ФОП ОСОБА_1 ; акт фактичної перевірки від 14.03.2017 №89/10-36-40/ у роздрукованому вигляді; дані ІТ "Податковий блок" стосовно здійснення відповідачем реалізації алкогольних напоїв у перевіряє мий період; Витяг з Єдиного демографічного реєстру про реєстрацію відповідача за вказаною у позовній заяві адресою: с. Свобода Згурівського району Київської області.

13 серпня 2020 року на виконання вимог вищезазначеної ухвали, позивачем було надано наступні документи:

- копія наказу ГУ ДПС у Київській області про переведення працівників від 05.11.2019;

- виписка з ЄДРПОУ про реєстрацію позивача;

- ідентифікаційні дані відповідача;

- роздруківку із невідомого сайту цитати ПКУ про підстави проведення фактичної перевірки, визначені ст.75 ПКУ;

- ксерокопія рукописного тексту акту фактичної перевірки відповідача у непридатному для читання вигляді;

- лист Безуглівської сільської ради Згурівського району Київської області від 18.08.20, інформація щодо якого поставлена судом під сумнів з об`єктивних причин.

Суд першої інстанції залишаючи позовну заяву без розгляду зазначив, що позивачем витребувані докази суду не надані без зазначення поважності причин та/або повідомлення суду про причини їх неподання. Позаяк, на переконання суду, витребувані докази мають суттєве значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, враховуючи факт відвертого невиконання суб`єктом владних повноважень обов`язку надати суду документи у судове засідання, Київський окружний адміністративний суд прийшов до висновку, про необхідність застосування до поданої позовної заяви наслідків, визначених ч.9 ст.80 КАСУ та залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 80 КАС України, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Втім, як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання вимоги ухвали від 03.08.2020 року було надано деякі копії документів та заявлено клопотання про відкладення розгляду справи на інший час та дату.

Також позивачем було подано клопотання про приєднання доказів від 03.09.2020 року, яким було долучено до матеріалів справи ряд документів.

Крім того, відповідно до приписів ч. 9 ст. 80 КАС України, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів, суд може розглянути справу за наявними в ній доказами.

Таким чином, є помилковим твердження суду першої інстанції, що позивачем невиконано обов`язку надати суду документи у судове засідання.

Також, на думку колегії суддів залишення позовної заяви без розгляду на підставі ч. 9 ст. 80 КАС України є передчасним та таким, що не відповідає приписам КАС України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У практиці Європейського Суду з прав людини, зокрема, в справі "Делькур проти Бельгії" висловлена позиція, що в демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

Колегія суддів також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні від 04.12.1995 р. по справі "Беллет проти Франції", в якому Суд зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Таким чином, хоча право доступу до суду і не є абсолютним, це право не повинно обмежуватись таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції, оскільки ухвала про залишення адміністративного позову без розгляду постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Керуючись статтями 311, 312, 320, 321, 322, 325, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у Київській області - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Глущенко Я.Б.

Суддя Черпіцька Л.Т.

Повний текст постанови виготовлено - 26 липня 2021 року.