Справа № 826/7275/18
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2021 року м. Київ № 826/7275/18

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Шевченко Н. М., розглянувши в письмовому порядку за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, Одеського державного аграрного університету, треті особи: Первинна Профспілкова організація Одеського державного аграрного університету, ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства освіти і науки України (надалі по тексту також - відповідач-1, МОН), Одеського державного аграрного університету (надалі по тексту також - відповідач-2), треті особи: Первинна Профспілкова організація Одеського державного аграрного університету, ОСОБА_2 , в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 12.06.2018 та заяви про збільшення позовних вимог від 06.09.2018 просить визнати дії Міністерства освіти та науки України, а саме листа за підписом державного секретаря від 14.04.2018 № 1/11-4027 про включення до числа претендентів на посаду ректора Одеського державного аграрного університету доктора ветеринарних наук, доцента ОСОБА_2 , протиправними; визнати результати виборів ректора Одеського державного аграрного університету, проведені відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 24.01.2018 № 26-к «Про оголошення конкурсу на заміщення посад керівників закладів вищої освіти», що відбулись 26.04.2018 та результати яких оформлено протоколом № 11 виборчої комісії з виборів ректора Одеського державного аграрного університету, - недійсними.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Міністерство освіти і науки України при включенні до числа претендентів на посаду ректора Одеського державного аграрного університету ОСОБА_2 не дотрималось вимог Закону України «Про вищу освіту», не здійснило відповідної перевірки документів, порушило строки подання кандидатури в якості кандидата на посаду ректора університету, внаслідок чого незаконно було допущено до участі у виборах за відсутності необхідного стажу роботи на посадах науково-педагогічного працівника.

Представник відповідача-1 проти позовних вимог заперечував, у відзиві зазначив, що в даному випадку відсутні спірні відносини, оскільки Міністерство не порушувало прав ОСОБА_1 , лист від 12.04.2018 № 1/11-4027, яким включено додатково ОСОБА_2 до числа претендентів на посаду ректора Одеського державного аграрного університету, не є нормативно-правовим актом, на підставі якого приймається відповідне рішення, а у даному випадку рішення суб`єкта владних повноважень взагалі відсутнє.

У відповіді на відзив Міністерства освіти і науки України позивач зауважив, що в даному випадку предметом позову є не протиправність та скасування прийнятного листа, а оскарження дій відповідача щодо включення ОСОБА_2 до числа претендентів на посаду ректора Одеського державного аграрного університету.

ОСОБА_3 заперечував проти задоволення позовних вимог, в письмових поясненнях зазначив, що доводи позивача є необґрунтованими та безпідставними.

В судовому засіданні 08.07.2021 представники учасників справи заявили клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевказані приписи, клопотання представників учасників справи про здійснення подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження, дана адміністративна справа розглядається в письмовому порядку.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

На виконання наказу Міністерства освіти і науки України від 24.01.2018 № 26-к «Про оголошення конкурсу на заміщення посад керівників закладів вищої освіти», був оголошений конкурс на заміщення посади ректора Одеського державного аграрного університету.

В газеті «Освіта України» № 4 від 29.01.2018 опубліковано оголошення про проведення конкурсу, в якому визначені вимоги до претендентів, а також термін та адресу подання документів до Міністерства освіти і науки України, та інформацію про проведення виборів. Зокрема, відповідачем-1 визначено, що кандидати на посаду ректора Університету повинні подати документи на протязі двох місяців з дня опублікування оголошення, а датою виборів встановлено 18 квітня 2018 року.

В свою чергу, на виконання наказу Міністерства освіти і науки України від 24.01.2018 № 26-к «Про оголошення конкурсу на заміщення посад керівників закладів вищої освіти», ректором Одеського державного аграрного університету був виданий наказ від 02 лютого 2018 року № 27-заг. «Про організацію виборів ректора Одеського державного аграрного університету».

Відповідно до листа Міністерства освіти і науки України від 04.04.2018 № 1/11-3816 «Про проведення виборів ректора Одеського державного аграрного університету» було внесено до вищого навчального закладу кандидатури на посаду ректора Одеського державного аграрного університету, серед яких: кандидат біологічних наук, професор ОСОБА_1 ; кандидат сільськогосподарських наук, доцент ОСОБА_4 ; кандидат сільськогосподарських наук, доцент ОСОБА_5 .

Листом від 12.04.2018 №1/11-4027 відповідачем-1 включено додатково до числа претендентів на посаду ректора Одеського державного аграрного університету ОСОБА_2 , доктора ветеринарних наук, доцента.

18.04.2018 відбувся перший тур виборів ректора Одеського державного аграрного університету, відповідно до протоколу № 7 позивач набрав 115 голосів та ОСОБА_2 - 91 голос.

Відповідно до протоколу виборчої комісії з виборів ректора Одеського державного аграрного університету від 26.04.2018 № 11 за результатами другого туру виборів ректором Одеського державного аграрного університету було обрано ОСОБА_2 .

Порядок організації і проведення виборів керівника закладу вищої освіти визначено статтею 42 Закону України «Про вищу освіту» № 1556-VII (далі Закон №1556) і Методичними рекомендаціями щодо особливостей виборчої системи та порядку обрання керівника закладу вищої освіти, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 5 грудня 2014 року № 726 (далі - Методичні рекомендації).

Частиною 3 статті 42 Закону № 1556 передбачено, що засновник (засновники) або уповноважений ним (ними) орган (особа) зобов`язаний оголосити конкурс на заміщення посади керівника закладу вищої освіти не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку контракту особи, яка займає цю посаду. У разі дострокового припинення повноважень керівника закладу вищої освіти конкурс оголошується протягом тижня з дня утворення вакансії.

Засновник (засновники) або уповноважений ним (ними) орган (особа) протягом двох місяців з дня оголошення конкурсу на посаду керівника закладу вищої освіти приймає (приймають) пропозиції щодо претендентів на посаду керівника закладу вищої освіти і протягом 10 днів з дня завершення терміну подання відповідних пропозицій вносить (вносять) кандидатури претендентів, які відповідають вимогам цього Закону, до закладу вищої освіти для голосування.

Пунктами 3-8 Методичних рекомендацій регламентовано, що вибори керівника (далі - вибори) проводяться з дотриманням таких принципів: відкритості; гласності; таємного та вільного волевиявлення; добровільної участі у виборах; демократичності; забезпечення рівності прав учасників виборів.

Забезпечення проведення виборів здійснюється засновником (засновниками) вищого навчального закладу або уповноваженим ним (ними) органом (особою) (далі - засновник).

Процедура обрання керівника складається з таких етапів: 1) оголошення конкурсу та прийом документів від претендентів на посаду керівника (далі - претенденти); 2) підготовка виборів; 3) проведення виборів.

Конкурс оголошується засновником. Оголошення про проведення конкурсу не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку контракту особи, яка займає посаду керівника, або протягом тижня з дня утворення вакансії публікується засновником у газеті "Освіта України" та водночас розміщується на його веб-сайті (за наявності) і офіційному веб-сайті вищого навчального закладу.

Засновник може оприлюднювати таке оголошення також в інших друкованих засобах масової інформації.

Оголошення про проведення конкурсу повинне містити: повне найменування вищого навчального закладу; інформацію про строк подання претендентами документів, перелік яких зазначений у пункті 10 цих Методичних рекомендацій; адресу, за якою здійснюється прийом документів; контактну інформацію (номер телефону, адресу електронної пошти); інформацію про дату проведення виборів, яка не повинна припадати на канікулярний період у вищому навчальному закладі.

Відповідно до пункту 11 Методичних рекомендацій, прийом документів претендентів здійснюється засновником протягом двох місяців з дня публікації оголошення про проведення конкурсу. У разі надіслання документів поштою датою подання документів вважається дата, зазначена на поштовому штемпелі.

Пунктом 12-13 Методичних рекомендацій передбачено, що Засновник проводить перевірку відповідності претендентів вимогам до керівника, встановленим частиною першою статті 42 Закону України «Про вищу освіту», і протягом десяти календарних днів з дати завершення строку подання претендентами документів подає перелік кандидатів на посаду керівника (далі - кандидат), які відповідають зазначеним вимогам, до закладу вищої освіти для голосування.

Під час проведення перевірки відповідності претендентів вимогам до керівника, встановленим частиною першою статті 42 Закону України «Про вищу освіту», засновник на підставі копії трудової книжки претендента та наданих ним документів, а також інформації з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади», про внесення відомостей про особу до Реєстру або відсутність у Реєстрі таких відомостей перевіряє достовірність відомостей, зазначених у заяві, щодо незастосування до претендента заборон, передбачених частиною третьою статті 1 Закону України «Про очищення влади», на основі критеріїв, визначених частиною першою, пунктами 1-8 частини другої або пунктами 1 і 2 частини четвертої статті 3 зазначеного Закону. Виявлення під час такої перевірки факту належності претендента до осіб, щодо яких застосовується заборона, передбачена частиною третьою статті 1 зазначеного Закону, на основі критеріїв, визначених частиною першою, пунктами 1-8 частини другої або пунктами 1 і 2 частини четвертої статті 3 зазначеного Закону, є підставою для відмови такому претенденту у подальшій участі у конкурсі.

Усі претенденти, які своєчасно подали документи для участі в конкурсі, письмово повідомляються засновником про прийняте рішення щодо їх кандидатур не пізніше ніж протягом десяти календарних днів з дати закінчення строку подання претендентами документів.

Згідно частини 1 статті 42 Закону № 1556-VII кандидат на посаду керівника закладу вищої освіти повинен вільно володіти державною мовою, мати вчене звання та науковий ступінь (для закладів вищої освіти мистецького спрямування - вчене звання та науковий ступінь або ступінь доктора мистецтва) і стаж роботи на посадах науково-педагогічних працівників не менш як 10 років. Кандидат на посаду керівника закладу вищої освіти державної чи комунальної форми власності має бути громадянином України.

Одна і та сама особа не може бути керівником відповідного закладу вищої освіти більше ніж два строки.

Відповідно до Положення про експертно-кадрову комісію з розгляду питань діяльності керівників закладів вищої освіти, установ та організацій, що належать до сфери управління Міністерства освіти і науки України, затвердженого наказом МОН від 16.08.2016 № 987 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.09.2016 № 1221/29342, надалі також Положення) Комісія є постійно діючим дорадчим органом МОН.

Частиною 10 Положення передбачено, що основні завдання Комісії є, зокрема, розгляд кандидатур претендентів на виконання обов`язків керівників закладів вищої освіти, установ та організацій, що належать до сфери управління МОН, до заміщення посад в установленому законодавством порядку та рекомендації державному секретареві Міністерства або особі, яка його заміщує, стосовно покладання обов`язків на цих претендентів, що міститься у протоколі засідання комісії.

У зв`язку з поданням заяви про включення ОСОБА_2 до числа претендентів для участі у конкурсі на заміщення посади ректора Одеського державного аграрного університету, Комісією відповідно до протоколу № 14 від 11.04.2018 вирішено допустити ОСОБА_2 до участі у виборах.

Щодо оскаржуваних дій МОН в частині складання листа від 12.04.2018 № 1/11-4027 щодо включення до числа претендентів на посаду ректора Одеського державного аграрного університету ОСОБА_2 суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За своїм смисловим навантаженням термін «законний інтерес» є тотожним «охоронюваному законом інтересу», оскільки саме законність обумовлює надання інтересу правової охорони.

Поняття законного (охоронюваного законом) інтересу міститься в рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 у справі № 1-10/2004, згідно з яким поняття "охоронюваний законом інтерес" у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Ознаки, притаманні законному інтересу, визначені у вже згадуваному рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 року у справі № 1-10/2004. Поняття "охоронюваний законом інтерес" означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Розмежовуючи суб`єктивне право, і пов`язаний з ним інтерес, Конституційний Суд України зазначає, що перше є особливим дозволом, тобто дозволом, що відображається у відомій формулі: "Дозволено все, що передбачено у законі", а друге - простим дозволом, тобто дозволом, до якого можна застосовувати не менш відоме правило: "Дозволено все, що не забороняється законом". Інтерес, навіть перебуваючи під охороною закону чи права, на відміну від суб`єктивного права, не має такої правової можливості, як останнє, оскільки не забезпечується юридичним обов`язком іншої сторони. Законний інтерес відбиває лише легітимне прагнення свого носія до того, що не заборонено законом, тобто тільки його бажання, мрію, потяг до нього, а отже - й не юридичну, а фактичну (соціальну) можливість. Це прагнення у межах сфери правового регулювання до користування якимось конкретним матеріальним або нематеріальним благом. Відмінність такого блага від блага, яке охоплюється змістом суб`єктивного права, полягає в тому, що користування благом, на яке особа має право, визначається можливістю в рамках закону, а до якого має законний інтерес - без вимог певних дій від інших осіб або чітко встановлених меж поведінки.

З огляду на вимоги статей 2, 5 КАС України, об`єктом судового захисту в адміністративному судочинстві є не будь-який законний інтерес, а порушений суб`єктом владних повноважень.

Для визначення інтересу як об`єкту судового захисту в порядку адміністративного судочинства, окрім загальних ознак інтересу, він повинен містити спеціальні, визначені КАС України. Якщо перша група ознак необхідна для віднесення тієї чи іншої категорії до інтересу, то друга - дозволяє кваліфікувати такий інтерес як об`єкт судового захисту в адміністративному судочинстві.

Зі змісту норми частини 1 статті 5 КАС України слідує, що судовому захисту в адміністративному судочинстві підлягає законний інтерес, який має такі ознаки: (а) має правовий характер, тобто перебуває у сфері правового регулювання; (б) пов`язаний з конкретним матеріальним або нематеріальним благом; (в) є визначеним. Благо, на яке спрямоване прагнення, не може бути абстрактним або загальним. У позовній заяві особа повинна зазначити, який саме її інтерес порушено та в чому він полягає; (г) є персоналізованим (суб`єктивним). Тобто належить конкретній особі - позивачу (на це вказує слово «її»); (д) суб`єктом порушення позивач вважає суб`єкта владних повноважень.

Обставинами, що свідчать про очевидну відсутність у позивача законного інтересу (а отже і матеріально-правової заінтересованості), є: (а) незаконність інтересу - його суперечність Конституції, законам України, принципам права; (б) не правовий характер вимог - вимоги не породжують правових наслідків для позивача. Це виключає можливість віднесення спору до «юридичного» відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України; (в) встановлена законом заборона пред`явлення позову на захист певного інтересу (наприклад, заборона оскаржувати рішення дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя особою, яка подала скаргу на суддю); (г) коло осіб, які можуть бути позивачами, прямо визначено законом, і позивач до їх числа не належить (це свідчить про відсутність матеріальної правоздатності); (д) позивач звернувся за захистом інтересів інших осіб - держави, громади, фізичної або юридичної особи без відповідних правових підстав або в інтересах невизначеного кола осіб.

Законний інтерес може бути захищено судом, якщо позивач вважає, що його законний інтерес, за захистом якого він звернувся до суду: а) порушено (щодо протиправних діянь, які мали місце і припинилися) або б) порушується (щодо протиправних діянь, які тривають); або в) створюються перешкоди для його реалізації (щодо протиправних діянь, які тривають і є перешкодами для реалізації права в теперішньому або в майбутньому часі) або г) мають місце інші ущемлення законних інтересів.

З наведеного слідує необхідність з`ясування судом обставин, що свідчать про порушення інтересу. Позивач повинен довести, що він має законний інтерес, а його права порушені з боку суб`єкта владних повноважень.

Як зазначено вище, листом від 12.04.2018 № 1/11-4027 відповідачем-1 включено додатково до числа претендентів на посаду ректора Одеського державного аграрного університету ОСОБА_2 , доктора ветеринарних наук, доцента.

При цьому, в ході розгляду справи позивачем не наведено жодного обґрунтування яким чином дії МОН щодо прийняття листа від 12.04.2018 № 1/11-4027 порушують його права та охоронювані законом інтереси.

Крім цього, позовна заява не містить в собі жодного обґрунтування негативного впливу оскаржуваного листа та дій на конкретні реальні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси позивача.

Встановлення відсутності матеріально-правової заінтересованості позивача є самостійною і достатньою підставою для відмови у задоволенні такої позовної вимоги.

Аналогічний правовий підхід застосовано в постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №522/3665/17.

Разом з тим, суд наголошує, що норми статті 42 Закону України «Про вищу освіту» не можуть бути застосовані в даному випадку, оскільки вони стосуютьсяобрання та призначення особи керівником вищого навчального закладу, а не висунення особи кандидатом (претендентом) в конкурсі на таку посаду та відповідно позивачем не наведено та не додано до суду докази того, що інформація, яка міститься в листі МОН від 14.04.2018 № 1/11-4027 порушує права позивача враховуючи положення КАС України.

Таким чином, з огляду на наведене судом не вбачається підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо результатів виборів з підстав невідповідності пропозиції ОСОБА_2 умовам конкурсу суд зазначає наступне.

До заяви про включення ОСОБА_2 до числа претендентів для участі у конкурсі на заміщення посади Одеського державного аграрного університету додано трудову книжку НОМЕР_1 та довідку від 15.04.2009 № 01-12/642, відповідно до чого науково-педагогічний стаж роботи ОСОБА_2 складає 10 років 5 місяців, що свідчить про відповідність кандидата вимогам закону та виключає твердження позивача про незаконність участі у виборах.

Відповідно до записів у трудовій книжці ( НОМЕР_1 ) стаж роботи ОСОБА_2 на посадах науково-педагогічних працівників становить 9 років 7 місяців (з 01.09.2008). Претендентом подана довідка Донецького державного університету управління від 15.04.2009 № 01-12/642, де зазначено, що працював на посаді викладача-стажиста в період з 03.09.2007 по 20.06.2008 (відповідно до записів в трудовій книжці - навчання в аспірантурі Одеського держави університету з відривом від виробництва). З урахуванням зазначеної довідки загальний стаж становить 10 років 5 місяців.

На час подання документів ОСОБА_2 був професором кафедри загальної та клінічної патологічної фізіології Одеського національного медичного університету.

Оскільки довідка, видана у 2009 році, закладом вищої освіти, який знаходиться не на підконтрольній Україні території, і її достовірність не можливо з`ясувати, МОН зробило усну вимогу претенденту ОСОБА_2 надати підтвердження його трудового стажу.

Одночасно з цим, Департаментом кадрового забезпечення підготовлено службову записку від 03.04.2018 № 5.2/240-вн-18 Державному секретарю Міністерства освіти і науки України ОСОБА_6 , в якій пропонує винести питання щодо допуску ОСОБА_2 до участі у конкурсі на посаду ректора Одеського державного аграрного університету для розгляду на засіданні експертно-кадрової комісії.

На усну вимогу МОН щодо підтвердження страхового (пенсійного) стажу в період з 03.09.2007 по 20.06.2008 ОСОБА_2 направлено запит до Управління ПФУ в Ворошиловському районі м. Донецька за місцезнаходженням страхувальника, про що повідомляв у листі до Міністерства вхідний від 10.04.2018 № 8752.

11 квітня 2018 року відбулося засідання експертно-кадрової комісії з розгляду питань діяльності керівників закладів вищої освіти, установ та організацій, які належать до сфери управління Міністерства освіти і науки України, на засіданні відбувся розгляд документів ОСОБА_2 , поданих на участь у конкурсі на заміщення посади ректора Одеського державного аграрного університету.

В результаті засідання експертно-кадрової комісії і було прийнято рішення у формі листа від 12.04.2018 р. № 1/11-4027, яким МОН включило додатково до числа претендентів для участі у виборах на посаду ректора Одеського державного аграрного університету ОСОБА_2 , які відбулися 18 квітня 2018 року.

Слід зауважити, що МОН не є спеціально-уповноваженою експертною установою, тому до повноважень не належить проведення експертизи наданим документам щодо підтвердження стажу, зокрема копії трудової книжки та довідки.

Щодо посилань позивача на те, що не підтверджено достовірність роботи за сумісництвом ОСОБА_2 на посаді викладача-стажиста кафедри менеджменту невиробничої сфери Донецького державного університету управління, суд зауважує, що знаходження архіву зазначеного університету знаходиться у АДРЕСА_1 на непідконтрольній території, а тому неможливо отримати документи для перевірки.

Також суд не бере до уваги посилання позивача щодо підробки документів, оскільки кримінальне провадження за таким фактом № 0000972 за ч.ч.1, 4 ст. 358 КК України закрито 15.11.2018 на підставі ч.1 ст.284 КПК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 подав у строк 26.03.2018 усі необхідні документи, відповідно до чинного законодавства, а його пропозиція відповідала вимогам претендента.

Окрім цього, суд не знаходить порушення строків в опублікуванні виборчої програми ОСОБА_2 відповідно до п.16 Методичних рекомендацій та п. 3.2.9 Положення про організаційний комітет з проведення виборів ректора Одеського державного аграрного університету, затвердженого наказом № 35-заг. Від 09.02.2018.

Так, кандидат опублікував виборчу програму після отримання листа № 5.2-997 від 12.04.2018, та крім цього, такий факт не впливає на результати виборів.

Суд не надає оцінку обставинам, що ОСОБА_2 в період з грудня 2006 року по червень 2008 року навчався в аспірантурі Одеського державного аграрного університету з відривом від виробництва, що підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також суд зауважує, що в даному випадку дослідження наявності необхідного стажу відноситься до дискреційних повноважень експерно-кадрової комісії, а належних та допустимих доказів спростування висновків, викладених у протоколі від 11.04.2018, позивачем не надано.

До того ж, під час проведення виборів згідно з протоколу Організаційного комітету з проведення виборів ректора Одеського державного аграрного університету № 13 від 18.04.2018 від виборчої комісії не надходило заяв чи скарг, поданих кандидатами на посаду ректора університету або їх спостерігачами, що, в свою чергу, ОСОБА_1 не спростовано та доказів належним чином направлених скарг або заяв до відповідачів до суду не надано.

Слід повторно зауважити, що результати виборів позивач вважає безпідставними тільки з підстав допущення до участі у конкурсі ОСОБА_2 за відсутності належного стажу, натомість жодних зауважень до процедури проведення виборів ОСОБА_1 не зазначалось.

Отже, підсумовуючи вищевикладене та ураховуючи відсутність обґрунтованих посилань позивача на інші обставини процедурних порушень під час проведення першого та другого туру виборів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання результатів виборів ректора Одеського державного аграрного університету, що відбулись 26.04.2018 та результати яких оформлено протоколом № 11 виборчої комісії з виборів ректора Одеського державного аграрного університету недійсними.

Згідно з частинами 1-3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов до висновку відмову в задоволенні позовних вимог.

Як наслідок, беручи до уваги положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та враховуючи відмову позивачу у задоволенні позовних вимог, відшкодування судового збору останньому не здійснюється.

Керуючись статтями 77, 90, 241 - 246, 255, 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

2. Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач-1: Міністерство освіти і науки України (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 10, )

Відповідач-2: Одеський державний аграрний університет (65039, Одеська обл., вул. канатна, 99, )

Третя особа-1: Первинна профспілкова організація Одеського державного аграрного університету (65039, Одеська обл., вул. канатна, 99, )

Третя особа-2: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295- 297 КАС України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко