Справа № 160/6694/21
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2021 року Справа № 160/6694/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та не зарахування стажу роботи ОСОБА_1 в Криворізькому аптечному складі, ТОВ «Євроаптека», ТОВ «Ярд» та ТОВ «Аптеки медичної академії» протиправною;
- визнати наявність стажу ОСОБА_1 для отримання пенсії за вислугою років 26 років 6 місяців та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 для отримання пенсії за вислугою років в Криворізькому аптечному складі, ТОВ «Євроаптека», ТОВ «Ярд», та ТОВ «Аптеки медичної академії» та призначити і нарахувати пенсію за вислугу років з 26.02.2021р., тобто з дня звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до повідомлення від 18.03.2021р. ГУ ПФУ в Дніпропетровській області управління пенсійного забезпечення відділу призначення пенсій зазначено, що надані документи ОСОБА_1 та даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ті періоди роботи які можливо зарахувати до страхового стажу складають 31 рік 2 місяці 4 дні, втому числі за вислугу років 12 років 9 місяців 5 днів, що не достатньо для призначення пенсії. До стажу за вислугу років не враховані періоди роботи під час роботи в Криворізькому аптечному складі, ТОВ «Євроаптека», ТОВ «Ярд», ТОВ Аптека медичної академії, оскільки зазначені підприємства не належать до аптечних закладів, ліцензії на вид діяльності не були надані. Позивач зазначає, що відповідно до трудової книжки останньої серії НОМЕР_1 внесенні відомості, щодо підтвердження стажу роботи на посаді фармацевта аптек, аптечних кіосків, аптечних магазинів починаючи з: 02.08.1989 року по 02.01.1991 рік - КП «Фармація»; 03.01.1991-30.06.1992 рік - КП «Фармація»; 20.07.1992-04.08.1993 рік - КП «Фармація»; 04.08.1993 -16.05.1996 рік - КП «Фармація»; 16.05.1996 -14.01.1997 рік - КП «Фармація» аптека№14; 15.01.1997 -13.09.1999 рік ТОВ «Євроаптека»; 15.09.1999-15.05.2000 рік ТОВ «Ярд»; з 16.05.2000 - 25.11.2004 рік КП «Фармація»; 01.12.2004 - 26.05.2008 рік ТОВ «Віска»; 02.06.2008 - 05.10.2009 рік ПП «Гален»; 23.07.2010 - 11.10.2017 рік ТОВ «Аптека медичної академії». На підставі зазначеного позивач вважає, що загальний період необхідний для отримання права на пенсію за вислугою років ОСОБА_1 у період з 02.08.1989 року по 11.10.2017 рік становить 27 років 8 днів, що є достатнім для отримання пенсії за вислугою років. Позивач вважає, що відмова відповідача у призначені останньому пенсії за вислугою років є протиправною та такою, що порушує його законні права та інтереси, а тому звернувся до суду із даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 року відкрито провадження у справі №160/6694/21 та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
30 червня 2021 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти задоволення адміністративного позову у зв`язку з наступним.
В період з 15.01.1997р. по 13.09.1999р. позивач працювала фармацевтом в ТОВ "Евроаптека". Відповідно до архівної довідки від 24.02.2021р. №С-345 зазначено, що у книгах реєстрації прийому та звільнення працівників ТОВ "Євроаптека" ОСОБА_1 значилась фармацевтом з 15.01.1997р. (наказ №8-к від 15.01.1997р.) по 13.09.1999р. (наказ №150 від 13.09.1999р.). Також, в період з 15.09.1999р. по 15.05.2003р. працювала в ТОВ "Ярд" фармацевтом. Жодних довідок щодо підтвердження пільгового стажу позивачем надано не було. В період з 23.07.2010р. по 16.09.2019р. позивач працювала фармацевтом в ТОВ "Аптеки медичної академії". Періоди роботи в ТОВ "Євроаптека", ТОВ "Ярд" та ТОВ "Апетки медичної академії" не були враховані до стажу за вислугу років, оскільки зазначені підприємства не належать до аптечних закладів. При поданні заяви про призначення пенсії, відповідно до п. "е" ст. 55 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" позивачем не надавалися ліцензії на види діяльності вищезазначених підприємств. Дані ліцензії надані лише при поданні позовної заяви. Стаж, який дає право на призначення пенсії за вислугу років обчислюється до 11.10.2017р. у зв`язку з набранням чинності ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VІІІ. Відповідач зазначає, що розглянувши заяву позивача про призначення пенсії за вислугу років від 26.02.2021р. та додані документи і даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 складає 31 рік 02 місяці 04 днів, в тому числі наявний стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" становить 12 років 09 місяці 05 днів (при необхідному 26 років 6 місяців), що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років.
На підставі вище, відповідач просить суд у задоволенні пред`явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно ч.2 ст.263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
В матеріалах справи міститься трудова книжка ОСОБА_1 Серії НОМЕР_1 , якою визначено трудовий шлях останньої, а саме: 02.08.1989 року по 02.01.1991 рік - КП «Фармація»; 03.01.1991-30.06.1992 рік - КП «Фармація»; 20.07.1992-04.08.1993 рік - КП «Фармація»; 04.08.1993 -16.05.1996 рік - КП «Фармація»; 16.05.1996 -14.01.1997 рік - КП «Фармація» аптека №14; 15.01.1997 -13.09.1999 рік ТОВ «Євроаптека»; 15.09.1999 - 15.05.2000 рік ТОВ «Ярд»; з 16.05.2000 - 25.11.2004 рік КП «Фармація»; 01.12.2004 -26.05.2008 рік ТОВ «Віска»; 02.06.2008 - 05.10.2009 рік ПП «Гален»; 23.07.2010 - 11.10.2017 рік ТОВ «Аптека медичної академії».
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 26.02.2021 р. позивач - ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою від 26.02.2021 р. про призначення пенсії за вислугою років.
Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні пенсії за вислугою років, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За правилами частини 1статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 р. № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно з вимогами п. «е» ст. 55 Закону № 1788-XII визначено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
Статтею 48 Кодексу законів про працю України, ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.
Орган Пенсійного фонду України не зарахував спірні періоди до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виходячи з того, що ТОВ «Євроаптека», ТОВ «Ярд» та ТОВ «Аптеки медичної академії» не належать до аптечних закладів, ліцензії на вид діяльності надано не було.
Згідно з Постановою №909 право на пенсію мають провізори, фармацевти (незалежно від найменування посад), лаборанти аптек, аптечних кіосків, аптечних магазинів, контрольно аналітичних лабораторій. У випадку коли назва фармацевтичного закладу (незалежно від його форми власності), що зазначено в трудовій книжці (ліцензії на здійснення підприємницької власності) не відповідає переліку закладів охорони здоров`я затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28.10.2002 року №385, акредитаційний сертифікат є обов`язковим документом для визначення права на пенсію за вислугу років, оскільки відповідно до наданого сертифікату визначається назва фармацевтичного закладу.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензія - запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (в редакції до 26.11.2015 р. - документ) про рішення органу ліцензування щодо наявності у суб`єкта господарювання права на провадження визначеного ним виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензуванню підлягають виробництво лікарських засобів, оптова та роздрібна торгівля лікарськими засобами, імпорт лікарських засобів (крім активних фармацевтичних інгредієнтів) - з урахуванням особливостей, визначених Законом України " Про лікарські засоби". Факт отримання ліцензії на здійснення певного виду господарської діяльності свідчить про спроможність закладу охорони здоров`я провадити діяльність на встановленому рівні.
Згідно абз. 26 п. З Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, імпорту лікарських засобів (крім активних фармацевтичних інгредієнтів), затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 929 від 30.11.2016 р. (далі за тестом - Ліцензійні умови), роздрібна торгівля лікарськими засобами - це діяльність з придбання, зберігання та продажу готових ліків, виготовлених (вироблених) в умовах аптеки, через аптеку та її структурні підрозділи безпосередньо громадянам для особистого споживання, закладам охорони здоров`я (крім аптечних закладів), а також підприємствам, установам та організаціям без права їх подальшого перепродажу. Оптова торгівля лікарськими засобами - діяльність з придбання лікарських засобів у виробників лікарських засобів або інших суб`єктів господарювання, що мають відповідну ліцензію, зберігання, транспортування та продажу лікарських засобів з аптечних складів (баз) іншим суб`єктам оптової або роздрібної торгівлі лікарськими засобами, які отримали на це відповідні ліцензії, виробникам лікарських засобів, безпосередньо лікувально-профілактичним закладам або юридичним особам, структурними підрозділами яких є лікувально-профілактичні заклади, (абз. 22 п.3 Ліцензійних умов).
Пунктом 4, абз. 2 п. 10 Ліцензійних умов визначено, що провадження господарської діяльності з роздрібної торгівлі лікарськими засобами здійснюється через аптеку, аптечний пункт, оптової торгівлі - через аптечний склад (базу), а підставою для видачі ліцензії на провадження господарської діяльності з роздрібної торгівлі лікарськими засобами є наявність матеріально-технічної бази, кваліфікованого персоналу, відповідність яких встановленим вимогам та заявленим у поданих заявником документах для одержання ліцензії характеристикам підлягає обов`язковій перевірці перед видачею ліцензії у межах строків, передбачених для видачі ліцензії, за кожним місцем провадження діяльності органом ліцензування або його територіальними органами у порядку, визначеному МОЗ.
Згідно абз. 5, 6 п. З Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, імпорту лікарських засобів (крім активних фармацевтичних інгредієнтів,) затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 929 від 30.11.2016 p., аптечні заклади - це аптечні склади (бази), аптеки та їх структурні підрозділи. Аптечний склад (база) - це заклад охорони здоров`я, основне завдання якого полягає в забезпеченні лікарськими засобами інших суб`єктів оптової або роздрібної торгівлі, закладів охорони здоров`я та виробників лікарських засобів шляхом здійснення ним оптової торгівлі.
Згідно п.1 п.п. 15, абз. 1,3 п. 2 Положення про порядок видачі суб`єктам підприємницької діяльності спеціальних дозволів (ліцензій) на здійснення окремих видів діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 316 від 17.05.1994 р. (в редакції станом на 28.08.1995 p.), виготовлення та реалізація медикаментів підлягає ліцензуванню в МОЗ. Ліцензія видається за заявою суб`єкта підприємницької діяльності. До заяви підприємцем-юридичною особою додаються копії засновницьких документів.
Відповідно до п.20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників .
Крім цього відповідно до розділу III Переліку закладів охорони здоров`я, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження переліків закладів охорони здоров`я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров`я» N 385 від 28.10.2002 p., до фармацевтичних (аптечних) закладів належать: аптека, аптечна база (склад), база (склад) медичної техніки, база спеціального медичного постачання (центральна, республіканська, обласна), контрольно-аналітична лабораторія, лабораторія з аналізу якості лікарських засобів, магазин (медичної техніки, медичної оптики).
Враховуючи вище викладене та наявність у суб`єкта господарювання, незалежно від форми власності або відомчої належності, ліцензії на провадження діяльності з торгівлі лікарськими засобами, суд приходить до висновку, що ТОВ «Євроаптека», ТОВ «Ярд», ТОВ «Аптеки медичної академії» належать до закладу охорони здоров`я аптеки, аптечного складу (бази) тощо, робота в якому на фармацевтичній, провізорській посаді (незалежно від найменування) зараховується до спеціального трудового стажу та, відповідно, надає право на пенсію за вислугу років.
З огляду на наведене орган Пенсійного фонду неправомірно не зарахував спірний період роботи позивача до пільгового стажу та у зв`язку з цим протиправно відмовив позивачу в призначенні пенсії за вислугою років.
Отже, порушені пенсійні права позивача підлягають захисту та відновленню шляхом визнання неправомірним та скасування оскарженого рішення органу Пенсійного фонду України із зобов`язанням відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до стажу роботи, що дає право на призначення такої пенсії, спірного періоду її роботи (п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).
Разом з тим суд позбавлений можливості зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію згідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки відповідачем виконані не всі умови для прийняття рішення, а саме не встановлена та не досліджена наявність щодо позивача необхідних умов для призначення пенсії за вислугу років із зарахуванням спірного періоду.
Вчинення таких дій входить до безпосередньої компетенції органа Пенсійного фонду України.
Оскільки права позивача порушені, і прийняття рішення на користь позивача належить до безпосередніх повноважень органу Пенсійного фонду України, суд дійшов висновку, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню частково шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень повторно вирішити питання, щодо якого звернувся позивач із зарахуванням до стажу роботи, що дає право на призначення такої пенсії, спірного періоду його роботи.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в наступній редакції:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.02.2021 року про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п «е» ст.55 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із зарахуванням до стажу роботи, що дає право на призначення такої пенсії, періоду її роботи в Криворізькому аптечному складі, ТОВ «Євроаптека», ТОВ «Ярд», та ТОВ «Аптеки медичної академії».
Згідно ст.139 КАС України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст.243-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.02.2021 року про призначення пенсії за вислугу років, відповідно до п «е» ст.55 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із зарахуванням до стажу роботи, що дає право на призначення такої пенсії, періоду її роботи в Криворізькому аптечному складі, ТОВ «Євроаптека», ТОВ «Ярд», та ТОВ «Аптеки медичної академії».
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова