Справа № 260/1214/21
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 260/1214/21 пров. № А/857/11904/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року у справі № 260/1214/21 (головуючий суддя Гаврилко С.Є., м. Ужгород) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

06 квітня 2021 року Закарпатським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дії відповідача щодо припинення виплати позивачу з 23.02.2021 надбавки до пенсії як жителю гірського населеного пункту та зобов`язання відповідача починаючи із 23.02.2021 виплачувати позивачу пенсію (довічне грошове утримання) з поновленням виплати 20 відсотків доплати до основного розміру пенсії як жителю гірського населеного пункту.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області протиправно здійснюється виплата позивачу щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці без нарахування до розміру довічного грошового утримання 20% надбавки як особі, що проживає у населеному пункті, що має статус гірського.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачем ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким задовільнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що 20% надбавка до пенсії є соціальною гарантією для осіб, що мають статус жителя гірського населеного пункту. Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, послався на рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 у справі №8-рп/2005, однак вказане рішення стосується порядку нарахування пенсії, а не пільги за проживання в гірському населеному пункті. Рішення касаційного суду, на які послався суд першої інстанції, стосуються лише порядку нарахування пенсії суддям і не мають обов`язкового значення.

Відповідачем подано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в якому він просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів зробила висновок, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 17 квітня 1990 року по 09 вересня 2020 року працював на посаді судді Міжгірського районного суду.

Згідно рішення Вищої ради правосуддя від 08 вересня 2020 року №2577/0/15-20 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Міжгірського районного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Рішенням ГУ ПФУ № 50 від 24 вересня 2020 року ОСОБА_1 було переведено з пенсії по інвалідності на довічне грошове утримання судді у відставці згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів». При призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачу було враховано 20 відсотків надбавки до розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці як особі, що проживає у населеному пункті, що має статус гірського.

Рішенням ГУ ПФУ № 50 від 23 лютого 2021 року ОСОБА_1 було позбавлено підвищення у розмірі 20 відсотків до розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці як особі, що проживає у населеному пункті, що має статус гірського у зв`язку з безпідставним встановленням такої надбавки.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 2 ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» встановлено, що розмір державних пенсій, стипендій, всіх передбачених чинним законодавством видів державної матеріальної допомоги громадянам, які одержали статус особи, що працює, проживає або навчається на території населеного пункту, якому надано статус гірського, збільшується на 20 відсотків.

Відповідно до частин 1-4 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі Закон №1402-VIII) судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно частин 1-2 ст.135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці нерозривно пов`язаний із розміром суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Єдиною підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання є зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Конституційний Суд України у рішенні від 11.10.2005 у справі №8-рп/2005 зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання, це особлива форму соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання суддів, у тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді; особливість щомісячного довічного грошового утримання полягає у правовому регулюванні, а також у джерелах його фінансування (абзаци п`ятий, сьомий пункту 7 мотивувальної частини).

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці не належить до категорій виплат (пенсій, державної матеріальної допомоги тощо), на збільшення яких спрямовані норми статті 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні», а тому суд першої інстанції правильно відмовив ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 340/248/17, від 06 лютого 2020 року у справі № 347/24/17, від 13 травня 2021 року у справі № 300/221/19.

Щодо твердження апелянта про те, що рішення касаційного суду, на які послався суд першої інстанції, стосуються порядку нарахування пенсії суддям і не мають обов`язкового значення, колегія суддів зазначає наступне.

В постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 300/221/19 предметом розгляду було саме зобов`язання пенсійного органу виплачувати судді у відставці довічне грошове утримання з виплатою 20 відсотків доплати до основного розміру пенсії як жителю гірського населеного пункту. Верховним Судом було відмовлено позивачу в задоволенні такого позову.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З врахуванням вказаного аналізу законодавства та матеріалів справи, колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду приходить до висновку про правильність рішення суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Згідно з ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 241, 250, 308, 311, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року у справі №260/1214/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук