Справа № 460/8324/20
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2021 року м. Рівне№ 460/8324/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щербакова В.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Вест Ойл" до Поліської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,-

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Вест Ойл" (далі по тексту позивач) до Поліської митниці Держмитслужби (далі по тексту відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови.

Згідно з позовною заявою і поясненнями представника позовні вимоги ґрунтуються на тому, що позивач, за наявності усіх необхідних документів, звернувся до митного органу для здійснення митного оформлення товару смоли фенольної. У поданій митній декларації митна вартість товару позивачем була визначена за ціною договору (основний метод). Проте, відповідачем протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України та при поданні усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість транспортного засобу, здійснено визначення митної вартості товару, який ввозиться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом, а саме: за вартістю операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну. Внаслідок цього було прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів поданий перелік документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки відповідачем не доведено обставин, які б свідчили про існування у митного органу достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованого товару. Крім того зауважує, що митний орган не обґрунтував належним чином неможливість використання першого методу для визначення митної вартості товару. Відтак, застосування другого методу є протиправним, а збільшення такої вартості суттєво порушує права позивача. Також вказує, що відповідачем при визначені митної вартості безпідставно не взято до уваги МД від 11.08.2020 № UA204020/2020/022070 про ввезення та попереднього митного оформлення ідентичного товару ("смола фенольна"), яка є максимально наближеною до часу експорту ним товару вартість якого скорегована спірними рішеннями. З наведеного просив позов задовольнити повністю.

Згідно з відзивом на позовну заяву та поясненнями представника в судовому засіданні, сторона відповідача позов не визнає. В обґрунтування заперечень покликається на те, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією, митниця встановила ряд розбіжностей у поданих документах. Наявність таких обставин зумовило виникнення у відповідача сумнівів щодо правильності визначення митної вартості імпортованого товару. Тому, відповідно до вимог Митного кодексу України, посадовою особою відповідача було направлено позивачу електронну вимогу, щодо надання додаткових документів з метою підтвердження заявлених відомостей у митній декларації, на яку декларантом було надано запитувані документи не у повній мірі для того щоб засвідчити числові значення визначення митної вартості. Повідомив, що в зовнішньоекономічному контракті на поставку від 20.12.2019 № 10/12/19 (далі - Контракт) імпортованого товару вказано, що оплата продукції покупцем здійснюється після підписання сторонами специфікацій шляхом 100 % передоплати, однак в наданому до митного оформлення платіжному дорученні банку від 17.08.2020 №10, сума попередньої оплати 17841,70 євро за товар відрізняється від суми 19200 євро вказаної в проформі-інвойсі від 17.08.2020 на поставку. Також звернув увагу на те, що фактурна вартість заявлених до митного оформлення товару знизилася у порівнянні з такою вартістю за попередні періоди часу. При цьому, до митного оформлення не надано документів, які б пояснювали механізм зниження вартості товарів, факторів, що впливають на її зниження (падіння вартості сировини, виробничих та інших витрат). Вказав, що додатково надану на вимогу митного органу копію митної декларації країни відправлення Росія від 18.08.2020 №10418010/180820/0227954 (далі - копія експортної МД) не можливо поширити на заявлену партію товару, оскільки згідно даного документу торгівельною країною є Кіпр, а за поданим контрактом - Казахстан. Відповідно до копії експортної МД отримувач та особа відповідальна за фінансове врегулювання, а також кількість товару, відрізняються від таких осіб за поданими до митного оформлення документами за МД від 31.08.2020 №ИА204020/2020/024506, що вказує на ще одних учасників зовнішньоекономічної операції. Підкреслив, що згідно поданого акту звірки від 22.08.2020 здійснено оплату в сумі 17841,70 євро від 18.08.2020, а у відповідності до платіжного доручення банку №10 суму попередньої оплати зараховано 17.08.2020. Зазначив, що недоліки у поданих документах унеможливлюють застосування до імпортованого товару першого методу визначення митної вартості. Крім того, пояснив, що для випуску товару у вільний обіг позивач самостійно обрав другий метод визначення митної вартості, тобто погодився з висновками митного органу. З наведеного вважає оспорювані рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення такими, що прийняті митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. З тих підстав просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Ухвалою суду від 21.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 02.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 15.04.2021 вирішено перейти до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини справи та фактичні правовідносини сторін.

20.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СК ВЕСТ ОЙЛ" та ТОВ «АстанаПромНефть» укладено контракт №20/12/19 на поставку товару - смоли фенольної на умовах СРТ в тлумаченні правил ІНКОТЕРМС-2010 (а.с.15-21). У підпункті 4.9. пункту 4 цього контракту вказано, що оплата товару здійснюється у валюті євро. Оплата продукції здійснюється покупцем після підписання сторонами специфікацій, які є додатками до даного контракту, на окрему поставку банківським переказом у розмірі 100% передоплати.

31.08.2020 ТзОВ "СК ВЕСТ ОЙЛ" подано до Поліської митниці митну декларацію №UA204020/2020/024506 (а.с. 14) щодо митного оформлення товару смола фенольна, в`язка рідина темно-коричневого кольору використовується в якості компонента сировини у виробництві фенолформальдегідних смол і технічного вуглецю та у якості зв`язуючого у коксохімічному виробництві вагою 234800 кг. Митна вартість такого товару згідно поданої митної декларації становить 637 921,59 UAH (ПДВ 127 584,32 грн.) або у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання МД до митного оформлення - 19 488,40 ЄВРО (EUR). Митна вартість товару була визначена за першим методом, тобто за ціною контракту.

Разом з митною декларацією позивачем для оформлення товару відповідачу надано такі документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 20.12.2019 року; специфікацію № 4 від 17.08.2020 року; лист ТОВ "АстанаПромНефть" від 17.08.2020 року № 5; інвойс № 14/20-12-19 від 19.08.2020; інвойс № 15/20-12-19 від 19.08.2020; інвойс № 16/20-12-19 від 22.08.2020; інвойс № 17/20-12-19 від 22.08.2020; акт звірки взаємних розрахунків між ТОВ "АстанаПромНефть" і TOB "СК ВЕСТ ОЙЛ"; платіжне доручення в іноземній валюті № 10 від 17.08.2020 року; накладна (для отримувача) № 29515381; митна декларація на товари № 10418010/180820/0227954 (відправник - експортер); паспорт якості № 68; паспорт якості № 69; паспорт якості № 74; паспорт якості № 82 та лист №019.

Так, у специфікації №4 від 17.08.2020 до контракту №20/12/19 від 20.12.2019 зазначено, що вартість однієї тони продукту «Смола фенольна» становить 83 Євро, а для ТзОВ "СК ВЕСТ ОЙЛ" поставлено 240 тон продукції на суму 19920 Євро (а.с.22-23).

При проведенні відповідно до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за вказаною вище митною декларацією, посадовою особою Поліської митниці Держмитслужби встановлено, що у документах, наданих декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів у відповідності до частини 2, 3 статті 53 Митного кодексу України, не містяться всі данні відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, та виявлені окремі розбіжності або неточності, а саме:

1. В договорі на поставку вказано, що поданій партії товару має бути здійснено 100% попередньої оплати, однак в наданому до митного оформлення документі якій підтверджує факт попередньої оплати сума відрізняється від суми вказаної в інвойсі на поставку.

2. Митниця володіє інформацією щодо рівнів митної вартості товарів, схожих призначенням, країною виробництва тощо, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів.

У зв`язку з такими обставинами декларанту було запропоновано надати: виписку з бухгалтерської документації продавця стосовно механізму формування ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки; прайс листи від виробника; висновки спеціалізованих експертних організацій стосовно вартості товару; митну декларацію країни відправлення.

Також декларанта повідомлено, що у відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

01.09.2020 декларантом СП «PST Україна» на електронне повідомлення митниці стосовно необхідності надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, надано копію митної декларації країни відправлення Росія та лист з ініціюванням прийняття рішення без врахування термінів, передбачених статтею 53 Митного кодексу України.

Інші витребувані документи митному органу не надавались, що не заперечується сторонами.

При розгляді додатково наданих на вимогу митниці документів митним органом встановлено:

В зовнішньоекономічному контракті на поставку від 20.12.2019 № 10/12/19 (далі - Контракт) вказано, що оплата продукції покупцем здійснюється після підписання сторонами специфікацій шляхом 100 % передоплати, однак в наданому до митного оформлення платіжному дорученні банку від 17.08.2020 №10, сума попередньої оплати 17841,70 євро за товар відрізняється від суми 19200 євро вказаної в проформі-інвойсі від 17.08.2020 на поставку.

Фактурна вартість заявлених до митного оформлення товару №1 знизилася у порівнянні з такою вартістю за попередні періоди часу. При цьому, до митного оформлення не надано документів, які б пояснювали механізм зниження вартості товарів, факторів, що впливають на зниження (падіння вартості сировини, виробничих та інших витрат).

Додатково надану на вимогу митного органу копію митної декларації країни відправлення Росія від 18.08.2020 №10418010/180820/0227954 (далі - копія експортної МД) не можливо поширити на заявлену партію товару, оскільки згідно даного документу торгівельною країною є Кіпр, а за поданим Контрактом - Казахстан. Відповідно до копії експортної МД отримувач та особа відповідальна за фінансове врегулювання, а також кількість товару, відрізняються від таких осіб за поданими до митного оформлення документами за МД від 31.08.2020 №UА204020/2020/024506, що вказує на ще одних учасників зовнішньоекономічної операції.

Згідно поданого акту звірки від 22.08.2020 здійснено оплату в сумі 17841,70 Євро від 18.08.2020, а у відповідності до платіжного доручення банку від 17.08.2020 №10 суму попередньої оплати зараховано 17.08.2020.

Декларантом відмовлено в наданні усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст.53 МКУ та у відповідності до ч.5 ст.54 МКУ, де зазначено, що при .здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями ст.17 угоди про застосування статті VIIГАТТ/СОТ від 1994 р.

У зв`язку з такими неточностями та з ненаданням усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, та за результатом проведеної процедури консультації з декларантом, прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 01.09.2020 № UА204020/2020/000134/1.

Митну вартість оцінюваних товарів визначено на основі інформації про вартість подібних товарів з розрахунку: 0,136 євро/кг (рівень митної вартості з МД від 06.05.2020 №UA204020/2020/012568) * 234800 кг (обсяг партії поставленого товару)* 32,7334 (курс валюти UAH/EUR) = 1045269,12 UAH (гривень) або у валюті контракту 31932,8 (євро).

Надалі Поліською митницею Держмитслужби винесено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2020/00649, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією №UA204020/2020/024506 від 31.08.2020 (а. с. 47-49). Причиною відмови зазначено наступне: "Митна вартість товару не може бути визнана за вартістю, визначеною декларантом щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з відсутністю у поданих до митного оформлення документах належних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена (підлягає сплаті за ці товари) та неподанням декларантом додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині третій статті 53 Митного кодексу України. Для можливості проведення митного оформлення вказано на проведення декларування, здійснивши коригування митної вартості відповідно до Рішення про коригування митної вартості товарів № UА204020/2020/000134/1 від 01.09.2020.

Не погоджуючись з рішеннями відповідача позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 1 Митного кодексу України (далі-МК України) відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Згідно із частинами першою-третьою статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України перебачено, що орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Згідно із п.2 частини шостої статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частинами першою-другою статті 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу вимог частини п`ятої цієї статті, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

При цьому, відповідно до частини четвертої статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з частиною п`ятою цієї статті, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною одинадцятою статті 58 Митного кодексу України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Частиною дев`ятою статті 58 Митного кодексу України визначено, що розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, які підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України закріплено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

В силу вимог частин другої-третьої статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією (частина четверта статті 57).

В силу вимог частини другої статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно ж до частини третьої цієї статті, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Таким чином, до виключних повноважень митного органу належить здійснення контролю за правильністю визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, яке полягає у перевірці числового значення та методу визначення заявленої митної вартості.

При цьому, обов`язок доведення митної вартості товару лежить на імпортерові, а митний орган може витребувати додаткові документи лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Сумніви митниці є обґрунтованими тоді, коли:

- надані декларантом документи містять розбіжності,

- або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари,

- або наявні ознаки підробки.

Необхідність витребування додаткових документів є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість товару.

Відповідно, наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Судом встановлено, що після аналізу відповідачем всіх документів поданих до митного оформлення разом з митною декларацією №UA204020/2020/024506 у сукупності митний орган прийняв рішення про корегування митної вартості від 01.09.2020 вказавши ряд підстав для його ухвалення, кожній з яких суд надає правову оцінку.

Так, стосовно того, що фактурна вартість заявлених до митного оформлення товару №1 знизилася у порівнянні з такою вартістю за попередні періоди часу та при цьому, до митного оформлення не надано документів, які б пояснювали механізм зниження вартості товарів, факторів, що впливають на зниження (падіння вартості сировини, виробничих та інших витрат) суд виходить з такого.

Наявність у митного органу інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Щодо висновків митного органу, що згідно поданого акту звірки від 22.08.2020 здійснено оплату в сумі 17841,70 Євро від 18.08.2020, а у відповідності до платіжного доручення банку від 17.08.2020 №10 суму попередньої оплати зараховано 17.08.2020, то суд вважає, що такі обставини жодним чином не спростовують ані факт проведення позивачем оплати за поставлений товар, ані числові складові заявленої митної вартості, а тому не можуть бути підставою для її корегування спірним рішенням.

Так, щодо тверджень відповідача про відсутність 100% передоплати за товар, як того вимагають вимоги укладеного контракту слід зауважити наступне.

Судом з`ясовано що продавцем ТОВ "АстанаПромНефть" було виставлено позивачу відповідно до підписаної сторонами угоди специфікації №4 (а.с. 22-23) чотири рахунки (інвойси) на оплату партії придбаного ним товару: №14/20-12-19 від 19.08.2020 на суму 4776,65 євро; №15/20-12-19 від 19.08.2020 на суму 4855,50 євро; №16/20-12-19 від 22.08.2020 на суму 4901,15 євро та №17/20-12-19 від 22.08.2020 на суму 4955,10 євро (а.с. 27-30). Загальна вартість товару склала 19488 євро, яка й була зазначена декларантом позивача у поданій до відповідача митній декларації. Оплата товару була здійснена позивачем на суму 17841,7 євро згідно з банківським платіжним дорученням №10 від 17.08.2020, яке надавалось митному органу разом з митною декларацією.

Водночас згідно з умовами контракту на поставку від 20.12.2019 № 10/12/19 вказано, що оплата продукції покупцем здійснюється після підписання сторонами специфікацій шляхом 100 % передоплати, однак у платіжному дорученні міститься розбіжність на суму 1646,3 євро з вартістю товару зазначеною у поданій до митного оформлення МД, що розрахована на підставі зазначених вище інвойсів.

Однак висновки митного органу щодо відсутності передоплати за поставлений спростовуються актом звірки від 22.08.2020 (а.с. 31) складеним суб`єктами господарської діяльності ТОВ "СК Вест Ойл" та ТОВ "АстанаПромНефть".

Так, згідно зі змістом вказаного документа станом на 22.08.2020 у ТОВ "АстанаПромНефть" перед позивачем наявна заборгованість у розмірі 431,6 євро. Разом з тим, задекларована повна вартість товару у розмірі 19488 євро частково оплачена позивачем у сумі 17841,7 євро, що підтверджується платіжним дорученням №10 від 17.08.2020, а частково покрита переплатою у розмірі 1646,3 євро за попередніми операціями, про що свідчить акт звірки між суб`єктами господарської діяльності.

Проте, суд зауважує, що зважаючи на такі розбіжності у документах пов`язаних з оплатою імпортованого товару поданих до митного оформлення, відповідач мав право витребувати у декларанта позивача додаткові документи для того пересвідчиться у правильності визначення числових складових задекларованої митної вартості.

01.09.2020 декларантом СП «PST Україна» на електронне повідомлення митниці стосовно необхідності надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, надано копію митної декларації країни відправлення Росія №10418010/180820/0227954 від 18.08.2020 (а.с. 37). Інші витребувані документи митному органу не надавались.

Водночас у переліку основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведених у статті 53 Митного кодексу України відсутній такий документ, як «експортна декларація країни відправлення» однак він може надаватися в якості додаткового, як у даному випадку, якщо виникає необхідність в уточненні показників основних документів.

Згідно з цією декларацією відправником товару є АТ «РН-ТРАНС» (рядок 2), а його отримувачем кіпрська компанія «ЛИНКНАУЭРЛИМИТЕД» (рядок 8), країна призначення вантажу Україна (рядок 17), товар фенольно-альдегідні смоли, смола фенольна (рядок 31) вагою 240000 кг та вартістю 6960 євро.

Суд зауважує, що вага та вартість цієї продукції суттєво різниться з відомостями, які вказані декларантом позивача у митній декларації №UA204020/2020/024506, зокрема вага у ній зазначена 234800 кг, що на 5200 кг менше ніж вказано в декларації країни відправлення, натомість вартість - 19488,40 євро, що на 12528,4 євро більше ніж в експортній декларації, а компанія "АстанаПромНефть" не фігурує у такому документі, як отримувач товару хоча за поданими до митного оформлення документами є його продавцем позивачу.

З наведеного вище суд дійшов висновку, що декларація країни відправлення Росія №10418010/180820/0227954 від 18.08.2020 не містить в собі всі дані, які дають можливість встановити факт того, що вказана в ній продукція експортуються за Контрактом від 20 грудня 2019 року №20/12/19 на підставі Інвойсів: №14/20-12-19 від 19.08.2020; №15/20-12-19 від 19.08.2020; №16/20-12-19 від 22.08.2020 та №17/20-12-19 від 22.08.2020.

Відтак, подана експортна декларація не ідентифікувала в повній мірі оцінюваний товар та містила суттєві розбіжності у ціні товару, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто не підтверджувала належним чином заявлену декларантом позивача митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України.

Поряд з цим, суд підкреслює, що декларант позивача, подаючи до митного оформлення документи, які містили зазначені вище недоліки повинен був розуміти, що такі обставини можуть призвести до виникнення сумнівів у органу митного контролю щодо достовірності відомостей, які у них містяться.

Крім того, після прийняття відповідачем рішення про коригування митної вартості позивач подав 01.09.2020 до митного органу нову МД №UA204020/2020/024696 для випуску товару у вільний обіг, в якій декларант самостійно обрав 2 метод визначення митної вартості, тобто позивач погодився з відповідачем щодо методу визначення такої вартості, однак не був згодний з її корегуванням.

Стосовно визначення відповідачем спірним рішенням №UА204020/2020/000134/1 митної вартості за другим методом по митній декларації №UA204020/2020/024506 (за ціною договору щодо ідентичних товарів) суд зауважує таке.

Згідно з частинами 1-5 статті 59 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як:

1) фізичні характеристики;

2) якість та репутація на ринку;

3) країна виробництва;

4) виробник.

Незначні зовнішні відмінності не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях.

При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

Як зазначено судом вище, оскільки митну вартість неможливо було визначити за основним методом у зв`язку з встановленими розбіжностями у поданих до митного оформлення документах, то відповідач скорегував таку вартість за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Так, митну вартість оцінюваних товарів визначено митним органом на основі інформації про вартість подібних товарів з розрахунку: 0,136 євро/кг (рівень митної вартості з МД від 06.05.2020 №UA204020/2020/012568) * 234800 кг (обсяг партії поставленого товару)* 32,7334 (курс валюти UAH/EUR) = 1045269,12 UAH (гривень) або у валюті контракту 31932,8 (євро).

Позивач стверджує, що відповідачем протиправно не взято до уваги МД від 11.08.2020 № UA204020/2020/022070 про ввезення та попереднього митного оформлення ідентичного товару ("смола фенольна") за рівнем митної вартості 7,0 російських рублів (RUB) за кілограм (курс валюти UAH/RUB - 0,3774 грн., тобто 2,6418 грн. за кілограм), яка є максимально наближеною до часу експорту ним товару 31.08.2020 за МД №UA204020/2020/024506.

Проте, суд критично оцінює ці доводи, оскільки у поданій позивачем декларації відрізняється виробник поставленого товару - ПАТ «Омський каучук», а не АТ «Новокуйбишевська нафтохімічна компанія» та суттєво відрізняється партія (кількість) поставленого товару. У МД від 11.08.2020 № UA204020/2020/022070 вага продукції 88054 кг, натомість за МД №UA204020/2020/024506 від 31.08.2020 така кількість складає 234800 кг.

Отже, суд вважає, що правильність визначення відповідачем митної вартості подібних товарів (смоли фенольної) з розрахунку: 0,136 євро/кг за МД від 06.05.2020 №UA204020/2020/012568 не спростована жодними доказами наявними у матеріалах справи, а тому є доведеною.

З викладеного вище суд констатує, що рішення про коригування митної вартості товарів №UА204020/2020/000134/1 від 01.09.2020 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА204020/2020/00649 повністю відповідають встановленим у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям правомірності, обґрунтованості, неупередженості, добросовісності, розсудливості, пропорційності та своєчасності, а відтак до скасування не підлягають.

Отже, за результатами судового розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Інші доводи та аргументи, наведені сторонами, судом не оцінюються, позаяк не мають вирішального значення для правильного вирішення судового спору по суті.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Вест Ойл" (вул. Індустріальна, 2, м. Прилуки, Чернігівська обл., 17509, ) до Поліської митниці Держмитслужби (вул. Соборна, 104, м. Рівне, Рівненська обл., 33028, ) про визнання протиправними та скасування рішення №UА204020/2020/000134/1 від 01.09.2020, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА204020/2020/00649 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 29.07.2021.

Суддя В.В. Щербаков