Справа № 640/21129/18
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2021-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2021 року м. Київ № 640/21129/18

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергобезпека Груп»

до Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень- рішень,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергобезпека Груп» (далі - позивач) з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 20.09.2018 року № та №.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій контролюючого органу з винесення спірного податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.12.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи ( у письмовому провадженні).

Представником відповідача у письмовому відзиві на позов вказало на відповідність оскаржуваних рішень вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим просить у задовленні позову відмовити повністю.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

20 вересня 2018 року Головним управлінням ДФС у м. Києві було прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 200 000,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 50 000,00 грн. за порушення пункту 44.1 статті 44 пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України; та податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 180 000,0 та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 45 000,00 грн. за порушення пункту 44.1, статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 пункту 134, пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України. Спірні податкові податкові повідомлення-рішення були отримані ТОВ «Енергобезпека Груп» поштою 21 вересня 2018 року.

Оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті за результатми документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Енергобезпека груп» з питань дотримання вимог податкового законодавства при проведенні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «МБ Коммерчіо» на предмет своєчасності, повноти нарахування та сплати податків за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 року, що оформлені у вигляді Акту №208/26-15-14-07-01-10/37269255 від 29.08.2018 року .

Не погоджуючись із вище вказаними податковими повідомленнями-рішеннями ТОВ «Енергобезпека груп» було направлено до ДФС України скаргу.

За результатами розгляду даної скарги, 06 грудня 2018 року Позивачем отримано від Державної фіскальної служби України рішення про результати розгляду скарги від 23 листопада 2018 року за №38105/6/99-98-11-01-02-25, яким залишено без змін спірні рішення ГУ ДФС у м. Києві від 20.09.2018 року № та №, а скаргу - без задоволення.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергобезпека груп» з Податковими повідомленнями-рішеннями не погоджується, вважає, що їх прийнято безпідставно, необґрунтовано та з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені доводи та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Положеннями статті 19 Конституції України (тут і далі по тексту всі нормативно-правові акти наведені в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 14.1.39 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі також - ПК України), грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 58.1 статті 58 ПК України визначено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної, у випадках, передбачених цим Кодексом; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

За визначенням пп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Як встановлено судом, Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27.02.2018 №752/25255/17 задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №1 Коржа Р.О. та призначено позапланову документальну перевірку дотримання вимог податкового законодавства України щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на додану вартість, податку на прибуток ТОВ «Енергобезпека Груп» при взаємовідносинах з ТОВ «МБ Коммерчіо» за 2017 рік.

На підставі даної ухвали Головним управлінням ДФС у м. Києві видано оскаржуваний наказ від 02.08.2018 №11858 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Енергобезпека Груп» на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

На підставі даного наказу Відповідачем проведено перевірку ТОВ «Енергобезпека Груп», за результатами якої складено акт від 29.08.2018 №208/26-15-14-07-01-10/37269255. На підставі акта прийнято податкові повідомлення-рішення від 20.09.2018 № та від 20.09.2018 №.

Разом з тим, ухвалою Київського апеляційного суду від 04.12.2018 №752/25255/17 скасовано ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27.02.2018, якою надано дозвіл на призначення перевірки.

Крім цього, судом враховано, що оскаржуваний наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, зокрема допуском посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки ТОВ «Енергобезпека Груп», за результатом якої складено акт від 29.08.2018 №208/26-15-14-07-01-10/37269255 та прийнято податкові повідомлення-рішення від 20.09.2018 № та від 20.09.2018 №.

Разом з тим, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 березня 2021 року суддею Клименчук Н.М. закрито провадження в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Енергобезпека Груп» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу від 02.08.2018 №11858 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.05.2021 року ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва про закриття провадження у справі №640/21145/18 залишено без змін.

Згідно підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України визначено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Пункт 78.5 статті 75 Податкового кодексу України передбачає, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

У посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог Податкового кодексу України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).

Суд наголошує, що оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18.

Таким чином, обов`язковою передумовою здійснення документальної позапланової виїзної перевірки є направлення платнику податків запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження.

Платник податків зобов`язаний подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження.

У контролюючого органу є право на оцінку пояснень платника податків і їх документальних підтверджень.

Виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.

Матеріали справи свідчать, що призначення та проведення перевірки контролюючим органом здійснено з порушенням підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, оскільки на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу позивачем були надані пояснення та їх документальні підтвердження в строк, передбачений вищезазначеною нормою, що відповідачем не заперечується, проте відповідачем не було надано доказів того, що ним проводилась будь - яка оцінка та аналіз наданих позивачем пояснень та їх документального підтвердження, і за їх результатами, контролюючий орган дійшов висновку, що такі пояснення та документи не усувають сумніви щодо можливих порушень допущених ТОВ «Компанія Стандарт-Спецемаль».

Також, з акту перевірки вбачається, що копія наказу контролюючого органу та направлення на право проведення перевірки вручено під розписку 17.08.2018 року керівнику ТОВ «Енергобезпека груп» Іванову Вадиму Михайловичу, а відповідно до наказу про проведення перевірки, перевірка проводиться з 15.08.2018 року по дату завершення перевірки, тривалістю 5 робочих днів.

Тобто, наказ про проведення перевірки та направлення на перевірку було отримано позивачем 17.08.2018 року саме в день проведення перевірки.

Таким чином, враховуючи вище викладене, суд вважає, що позивач не був належним чином повідомлений про проведення перевірки, враховуючи відсутність належних доказі про направлення на право проведення перевірки та наказу.

Відтак, суд вказує, що з урахуванням вищевикладеного висновки відповідача не ґрунтуються на правильному застосуванні норм чинного законодавства, у зв`язку з чим рішення, прийняте на підставі таких висновків, підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відтак, судом встановлено правові підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у м. Києві.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги є обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 42-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергобезпека Груп» (адреса: 01024, м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, бу. 2/1, оф. 1 ) до Головного управління ДФС у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 20.09.2018 року № та №.

3. Стягнути з Головного управління ДФС у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергобезпека Груп» (адреса: 01024, м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, бу. 2/1, оф. 1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 7125,00 грн. (Сім тисяч сто двадцять п`ять гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 цього Кодексу.

Суддя І.А. Качур