Справа № 500/2673/21
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

Справа № 500/2673/21

30 липня 2021 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області (далі - Управління), у якому просить:

визнати протиправними дії Управління щодо відмови у встановленні йому відсоткової надбавки за вислугу років у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 20.12.1993 №1049 «Про надбавки за вислугу років для працівників органів виконавчої влади та інших державних органів» (далі Постанова №1049);

зобов`язати Управління провести з квітня 2021 року перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 , заступнику начальника відділу соціально-гуманітарної роботи та психологічного забезпечення центру забезпечення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області з врахуванням стажу роботи в органах прокуратури, який дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків відповідно до пункту 2 Положення про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за вислугу років працівникам органів виконавчої влади та інших державних органів (далі Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1993 №1049 (далі Постанова №1049).

В обґрунтування позову позивач зазначив, що наказом Управління від 24.11.2014 прийнятий на посаду начальника юридичного сектору, з 07.11.2018 працює на посаді заступника начальника відділу соціально-гуманітарної роботи та психологічного забезпечення центру забезпечення діяльності Управління. До цього працював в органах прокуратури та має стаж для нарахування відсоткової надбавки за вислугу років станом на грудень 2014 року більше 27 років. Вважає, що має право на надбавку за вислугу років у відповідності до Положення в розмірі 40 відсотків, натомість відповідач відмовив йому у встановлені та виплаті такої, так як керується Умовами оплати праці працівників бюджетних установ, закладів та організацій Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі - Умови), затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14.08.2015 №975 (далі Наказ №975), згідно пункту 1 розділу ІV якого максимальний розмір надбавки за вислугу років понад 20 років встановлено у розмірі 25 відсотків.

Позивач вказує, що засновником Управління є Державна служба України з надзвичайних ситуацій (далі - ДСНС України), діяльність якої спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України. Оскільки діяльність ДСНС України спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України, а Постанова №1049 має вищу юридичну силу, ніж наказ міністерства, тому Наказ №975 підлягає застосуванню в частині, що не суперечить Постанові №1049.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у строк, встановлений статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

31.05.2021, у строк встановлений судом, до суду надійшов відзив на позов (а.с.43-44). Відповідач проти позову заперечує та не вбачає підстав для встановлення ОСОБА_1 щомісячної надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків. Встановлення відсоткової надбавки за вислугу років позивачу проведено у відповідності до вимог чинного законодавства, що регламентує порядок оплати праці працівників підрозділів ДСНС України.

При здійсненні оплати праці працівників підрозділів ДСНС України, Управління керується Умовами оплати праці працівників бюджетних установ, закладів та організацій Державної служби України з надзвичайних ситуацій, затвердженими наказом МВС України від 14.08.2015 №975. Дані Умови визначають розмір надбавки залежно від стажу роботи та час роботи і служби, який зараховується до стажу роботи, що дає право на отримання надбавки за вислугу років у ДСНС України. У зазначеному переліку органи прокуратури відсутні. Представник Управління просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

01.06.2021 до суду надійшла відповідь на відзив (а.с.47-48). Позивач повторно звертає увагу, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Положення, а не Умов. Вважає, що Умови, затверджені Наказом №975, не приведені у відповідність до Постанови №1049 і частково їй суперечать. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 26.07.2021 про витребування доказів зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області надати суду пояснення та докази стосовно того, чи проходить ОСОБА_1 державну службу чи службу цивільного захисту, чи віднесена його посада до категорії посад державного службовця, чи категорії осіб рядового чи начальницького складу, чи є працівником Управління, з яким укладено трудовий договір та існують трудові правовідносини, зокрема, штатний розпис Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, інші докази, які ідентифікують посади осіб рядового і начальницького складу, державних службовців та працівників Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, а також посадову інструкції заступника начальника відділу соціально-гуманітарної роботи та психологічного забезпечення центру забезпечення діяльності Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області тощо.

У строк, встановлений судом надійшли пояснення та витребувані докази від Управління (а.с.75-88). У поясненнях представник відповідача зазначив, що ОСОБА_1 відповідно до витягу з наказу Управління від 24.11.2014 № 404, прийнятий на посаду начальника юридичного сектору Управління на час соціальної відпустки основного працівника по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до витягу з наказу від 07.11.2018 № 375, переведений на посаду заступника начальника відділу соціально-гуманітарної роботи та психологічного забезпечення центру забезпечення діяльності Управління. Згідно штатного розпису Управління посада заступника начальника відділу соціально-гуманітарної роботи та психологічного забезпечення центру забезпечення діяльності Управління не віднесена ні до категорії посад державних службовців, ні до категорій посад осіб рядового та начальницького складу. З ОСОБА_1 був укладенний безстроковий трудовий договір згідно трудового законодавства. Відповідно до витягу з наказу №42 від 17.05.2021 позивач переведений на посаду головного фахівця відділу соціально-гуманітарної роботи Управління, згідно штатного розпису ця посада також не віднесена ні до категорії посад державних службовців, ні до категорій посад осіб рядового та начальницького складу. Згідно біографічної довідки ОСОБА_1 не приймав присяги державного службовця, та не має рангу державного службовця.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 з 25.11.2014 працює в Управлінні (а.с.77), з 07.11.2018 на посаді заступника начальника відділу соціально-гуманітарної роботи та психологічного забезпечення центру забезпечення діяльності Управління (а.с.78). До цього часу працював в органах прокуратури. Такі обставини підтверджуються записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 (а.с.10-15). Стаж роботи для нарахування відсоткової надбавки за вислугу років позивача станом на 01.12.2014 становив 27 років 01 місяць (а.с.20).

ОСОБА_1 виплачується щомісячна надбавки за вислугу років у розмірі 25 % пункту 1 розділу ІV Умов оплати праці працівників бюджетних установ, закладів та організацій Державної служби України з надзвичайних ситуацій, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14.08.2015 №975. Такі обставини визнаються сторонами.

13.04.2021 позивач звернувся із заявою до Управління про встановлення йому надбавки за вислугу років у відповідності до Положення про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за вислугу років працівникам органів виконавчої влади та інших державних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1993 №1049 (а.с.22).

Відповідач відмовив у задоволенні заяви позивача листом від 21.04.2021 за №-64-01-2280/64 2-4, вказавши, що Управління при здійсненні оплати праці працівників підрозділів ДСНС України керується Умовами оплати праці працівників бюджетних установ, закладів та організацій Державної служби України з надзвичайних ситуацій, затвердженими наказом МВС від 14.08.2015 №975, згідно пункту 1 розділу ІV яких максимальний розмір надбавки за вислугу років понад 20 років встановлено у розмірі 25 % (а.с.23).

Позивач вважає, що позбавлення його права на отримання відповідної відсоткової надбавки за вислугу років в органах прокуратури, де він відпрацював 27 років, є незаконним та необгрунтованим, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Також судом встановлено, що відповідно до Положення про Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області (нова редакція), затверджене наказом ДСНС України 04.02.2013 № 3 (у редакції наказу ДСНС 21.09.2017 № 507) (https://tr.dsns.gov.ua/ua/Polozhennya.html), Управління є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Управління підпорядковується ДСНС.

Персонал (кадри) Управління складають особи рядового і начальницького складу, які проходять службу цивільного захисту за контрактом, державні службовці та інші працівники, з якими укладається трудовий договір. Порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та трудові відносини з державними службовцями та іншими працівниками регулюються відповідно до чинного законодавства (пункт 1).

Згідно з пунктом 13 Положення Управління утримується за рахунок коштів державного бюджету, інших джерел, не заборонених законом. Форма власності Управління - державна. Структуру Управління затверджує Голова ДСНС за погодженням з Міністром внутрішніх справ України. Штатний розпис та кошторис Управління затверджує Голова ДСНС. Чисельність осіб рядового і начальницького складу, державних службовців та працівників Управління затверджує Голова ДСНС у межах граничної чисельності, визначеної Кабінетом Міністрів України для територіальних органів ДСНС.

До структури Управління входить Центр забезпечення діяльності Управління (https://tr.dsns.gov.ua/ua/CENTR-ZABEZPECHENNYA-DIYALNOSTI.html). Центр є провідним підрозділом забезпечення діяльності Управління у сфері адміністративного та документального забезпечення, інформації та комунікації з громадськістю, соціально-гуманітарної роботи та психологічного забезпечення, професійної підготовки, а також господарської діяльності і підпорядковується начальнику Управління та його першому заступнику.

Основними завданнями Центру є:

Забезпечення інформування громадськості про реалізацію державної політики з питань, віднесених до компетенції Управління, та проведення інформаційно-роз`яснювальної, пропагандистської і культурно-масової роботи з популяризації служби цивільного захисту.

Проведення роботи із психологічного забезпечення особового складу органів і підрозділів цивільного захисту та психологічного захисту населення у разі загрози і виникнення надзвичайних ситуацій.

Здійснення підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, працівників апарату Управління та підпорядкованих підрозділів.

Проведення роботи із профілактики правопорушень та додержання дисципліни в апараті Управління та підпорядкованих підрозділах, виховання в особового складу високих морально-психологічних якостей, патріотизму та високої відповідальності за виконання вимог Присяги, статутів, інших нормативно-правових актів.

Організація проведення культурно-масової, просвітницької, виховної та соціальної роботи, психологічного забезпечення оперативно-службової діяльності в Управлінні і підпорядкованих підрозділах, аналіз та узагальнення стану справ з цих питань.

Організація роботи із залученням особового складу до занять з фізкультури та спорту, розвитку професійно-прикладних видів спорту.

Впровадження відповідно до законодавства заходів щодо забезпечення правового та соціального захисту осіб рядового і начальницького складу, пенсіонерів, ветеранів служби цивільного захисту та членів їх сімей, працівників апарату Управління та підпорядкованих підрозділів.

Організація ведення діловодства та роботи з укомплектування, зберігання, обліку та використання архівних документів.

До складу Центру забезпечення діяльності Управління входить відділ соціально-гуманітарної роботи та психологічного забезпечення (https://tr.dsns.gov.ua/ua/VIDDIL-SOCIALNO-GUMANITORNOYI-ROBOTI-TA-PSIHOLOGICHNOGO-ZABEZPECHENNYA.html). Відповідно до положення про відділ, на нього покладенні такі основні завдання:

Забезпечення виконання вимог Конституції України, законів України, указів Президента України та нормативно-правових актів Міноборони України, ДСНС України та Управління з питань дисципліни та соціально-гуманітарної роботи з особовим складом, працівниками органів управління та підрозділів області.

Покращення індивідуальної виховної роботи з особами рядового і начальницького складу та працівниками, збереження їх життя та здоров`я.

Вивчення та аналіз соціальних проблем, матеріальних і духовних потреб особового складу органів і підрозділів та членів їх сімей. Ведення Соціального паспорту.

Доведення до особового складу, членів їх сімей визначених законами соціальних прав, пільг та гарантій.

Контроль за проведенням заходів з інформаційно-пропагандистського забезпечення.

Організація роботи зі зміцнення дисципліни та законності серед особового складу, працівників організаційних структур Управління, забезпечення повного, об`єктивного та всебічного дослідження обставин надзвичайних подій, проведення службових розслідувань, які віднесені до компетенції Сектора, проведення профілактичної роботи і надання методичної допомоги підрозділам області з цих питань.

Організація та контроль за плануванням та обліком індивідуальної виховної роботи з особовим складом.

Проведення контролю за організацією діяльності Загальних зборів осіб рядового і начальницького складу.

Аналіз стану соціально-гуманітарної роботи з особовим складом.

Організація роботи щодо збереження життя та здоров`я особового складу.

Аналіз стану дисципліни і законності серед особового складу, опрацювання та вжиття дійових попереджувальних та профілактичних заходів.

Облік правопорушень, грубих дисциплінарних проступків, дисциплінарних стягнень та заохочень застосованих до особового складу.

Дослідивши структуру (органи та підрозділи) Управління та їх повноваження, суд дійшов висновку, що в Управлінні проходять службу цивільного захисту особи рядового і начальницького складу, проходять службу державні службовці, а також працюють інші працівники, з якими укладається трудовий договір.

Відповідно до штатного розпису Управління посада заступника начальника відділу соціально-гуманітарної роботи та психологічного забезпечення центру забезпечення діяльності Управління, яку обіймав позивач, не віднесена ні до категорії посад державних службовців, ні до категорій посад осіб рядового та начальницького складу (а.с.87-88).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 07.11.2018 працює на підставі трудового договору на посаді заступника начальника Відділу соціально-гуманітарної роботи та психологічного забезпечення центру забезпечення діяльності Управління. Позивач не є державним службовцем, не приймав присяги державного службовця, його посада не віднесена до категорії осіб рядового чи начальницького складу. Між позивачем та Управлінням існують трудові правовідносини, а спір, який виник між сторонами є трудовим спором.

Вирішуючи питання чи віднесено розгляд даного спору до юрисдикції адміністративного суду, суд враховує таке.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності і спеціалізації.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За визначеннями, наведеними у пунктах 1, 2 частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Згідно з частиною першою статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

З аналізу вказаних норм вбачається, що юрисдикція адміністративних судів поширюється не на будь-які трудові спори, а лише ті, які пов`язані з прийняттям громадян на публічну службу, її проходженням, звільненням з неї.

Пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

З наведеного випливає, що будь-яка державна служба є публічною службою. Базовим (загальним) законом, що регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, є Закон України «Про державну службу».

Відповідно до Закону України «Про державну службу» державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Державна служба характеризується тим, що: а) здійснюється на державних посадах у державних органах або їх апаратах; б) має своєю метою реалізацію завдань і функцій держави; в) регламентується Законом України «Про державну службу» та іншими спеціальними законами; г) характеризується особливістю вступу на державну службу, її проходженням, припиненням службових відносин; ґ) пов`язана з присвоєнням рангів, чинів, спеціальних і військових звань; д) характеризується безпартійністю або політичною нейтральністю державних службовців; е) оплачується за рахунок державного бюджету.

Спори з приводу прийняття громадянина на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби охоплюють весь спектр спорів, що виникають у відносинах публічної служби. Водночас до цієї категорії не належать трудові спори: а) керівників та інших працівників державних і комунальних підприємств, установ та організацій; б) працівників, які працюють за трудовим договором у державних органах і органах місцевого самоврядування; в) працівників бюджетних установ, організацій та закладів.

Посада, яку обіймає позивач не відноситься до публічної служби, оскільки не пов`язана з діяльністю на державних політичних посадах, професійною діяльністю суддів, прокурорів, військовою службою, альтернативною (невійськовою) службою, дипломатичною службою, іншою державною службою, службою в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Крім того, посада заступника начальника Відділу соціально-гуманітарної роботи та психологічного забезпечення центру забезпечення діяльності Управління не є посадою державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень, а робота на ній не належить до службової (публічної) діяльності.

Суд зауважує, що робота позивача в державній установі, не зважаючи на те, що Управління є суб`єктом владних повноважень, не є проходженням публічної служби в розумінні КАС України. Лише та обставина, що стороною у даних спірних правовідносинах є Управління недостатньо для розгляду трудового спору в порядку адміністративного судочинства.

Компетенція адміністративних судів поширюється саме на публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, а в даному випадку мова йде про трудовий спір між працівником та роботодавцем з приводу встановлення надбавки за вислугу років. Трудові правовідносини таких осіб регулюються законодавством про працю, а спори із цих питань розглядаються у порядку цивільного судочинства.

Наявність ухвали Гусятинського районного суду Тернопільської області від 18.12.2020 у цивільній справі №596/1199/20 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії не спростовує наведених вище висновків суду.

Отже, оскільки робота позивача на посаді заступника начальника Відділу соціально-гуманітарної роботи та психологічного забезпечення Центру забезпечення діяльності Управління не є публічною службою і дії Управління щодо відмови у встановлені відсоткової надбавки за вислугу років стосуються оплати праці у трудових відносинах, то у даній справі відсутній спір з приводу проходження позивачем публічної служби.

Зазначений спір є виключно трудовим спором і повинен вирішуватись за правилами цивільного судочинства.

Наявність у спірних правовідносинах сторони суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області не змінює правову природу спірних правовідносин та не робить спір публічно-правовим, оскільки позивач не проходив публічну службу, а в спірних правовідносинах Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області відносно позивача не виконує функцій суб`єкта владних повноважень, а фактично є роботодавцем у трудових відносинах.

Лише участь у справі сторони, яка є суб`єктом владних повноважень, не може свідчити про наявність між сторонами публічно-правового спору, оскільки в даному випадку спір виник не з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення з публічної служби.

Суд зазначає, що трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини регулює Кодекс законів про працю України (частина перша статті 1 Кодекс законів про працю України (далі КЗпП України)).

Статтею 2 КЗпП України гарантовано, зокрема, право працівників на звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади.

Згідно зі статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При зазначених вище обставинах, враховуючи, що спір пов`язаний з захистом трудових прав позивача, Тернопільський окружний адміністративний суд не є «встановленим законом судом» щодо розгляду такого спору, суд вважає за необхідне провадження по справі закрити.

З вищенаведеного слідує, що спір між сторонами виник із трудових відносин, за своєю правовою природою не пов`язаний із здійсненням відповідачем владних управлінських функцій, тобто, не є публічно-правовим і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому повинен вирішуватись за правилами цивільного судочинства відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії слід закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України.

Суд роз`яснює позивачу, що він може звернутись з вказаними позовними вимогами в порядку цивільного судочинства до місцевого загального суду з урахуванням встановлених Цивільним процесуальним кодексом України правил територіальної підсудності.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (частина друга статті 239 КАС України).

Керуючись пунктом 1 частини першої, частиною другою статті 238, статтями 239, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 30 липня 2021 року.

Суддя Чепенюк О.В.