Справа № 448/1130/17
Суддя: Кічак Ю. В.
Дата ухвалення: 2021-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 448/1130/17
Провадження № 2-а/448/2/21
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

05.07.2021 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Мриц Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, Галицької митниці Держмитслужби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС начальник управління протидії митним правопорушенням Скоромний Ярослав Ігорович, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, Галицької митниці Держмитслужби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС начальник управління протидії митним правопорушенням Скоромний Я.І., про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил.

У призначені судові засідання на 16.12.2020р., 16.02.2021р. та на 05.07.2021р. позивачка ОСОБА_1 та її представник не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 про судове засідання, призначене на 16.12.2020р. повідомлялася під розписку 30.11.2020р. Судові повістки про виклик позивачки ОСОБА_1 в судові засідання на 16.02.2021р. та на 05.07.2021р. надсилались їй рекомендованими листами з повідомленням за місцем її проживання, яке зазначене у позовній заяві та такі були вручені їй особисто. Відомості про будь-яку іншу адресу місця знаходження позивачки чи про її офіційну електронну адресу в матеріалах справи відсутні. Заяв про зміну місця знаходження від позивачки не надходило. Крім того, про дату, час та місце судових засідань по справі повідомлявся представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Голод А.Я., зокрема про судове засідання, що було призначено на 16.02.2021р., такий повідомлявся за відомим номером телефону, а про судове засідання, що було призначено на 05.07.2021р. такий повідомлявся судовою повісткою, яка надсилалась рекомендованим листом та була вручена йому особисто. Повістки про виклик позивачки ОСОБА_1 на 16.02.2021р., а також про виклик останньої та її представника в судове засідання на 05.07.2021 року вручені з урахуванням строку, встановленого частиною третьою статті 126 КАС України. Тому, суд приходить до висновку, що сторона позивача вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце судових засідань, які були призначені на 16.02.2021 року та на 05.07.2021 року.

Слід також зазначити, що від сторони позивача заяв про розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило. Матеріали справи не містять повідомлень сторони позивача про неможливість їх прибуття в судове засідання 16.02.2021р. та 05.07.2021 року з поважних причин, як і не місять будь-яких заяв про відкладення розгляду справи

Представники відповідачів та третя особа ОСОБА_2 у призначені судові засідання також не з`явилися, у матеріалах справи наявні письмові заяви представників відповідачів по суті позову.

Відповідно до ч.2 ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ч.2 ст.131 КАС України учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов`язані завчасно повідомити про це суд.

Будучи ініціатором судового розгляду справи позивач в першу чергу має активно, не зловживаючи використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані. При цьому, визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи, повідомлення суд про неможливість прибуття в судове засідання, дотримування процесуальних строків.

Згідно з пунктами 8, 9 частини 3 статті 2 КАС України серед переліку основних засад адміністративного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й осіб, які беруть участь у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Він не буде відповідальним за відкладення, викликані станом його здоров`я, оскільки вони пов`язані з форс-мажорними обставинами.

Відповідно до ч.5 ст.205 КАС України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Загальнообов`язкові процесуальні правила статті 205 КАС України є свого роду формою реалізації гарантій особи (кожного) на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них іманентно презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, відповідно до принципів верховенство права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права.

Правила цієї статті встановлюють умови та підстави, які спрямовані на те, щоб учасники судового процесу й, зокрема, суд не могли свавільно обмежити право особи на судовий розгляд справи по суті заявлених вимог через ухвалення будь-якого виду судового рішення, що припинить провадження у справі. Водночас правила цієї статті прописують наслідки та умови, які можуть настати для особи, яка не дотримується правил (процесу) судового провадження.

Частина п`ята цієї статті сконструйована таким чином, що дає суду можливість не розглядати позовну заяву особи і повернути її без розгляду її автору, що має вигляд застосування до особи, яка ініціювала позовне провадження, своєрідної форми відповідальності за дії, пов`язані з неявкою на засідання суду. Логіка цих норм така, що якщо позивач два і більше разів не з`явився в судове засідання на судові виклики, не повідомив причин неявки й не висловив свою позицію щодо можливості розгляду справи без його участі, не постав перед судом і не переконав його у тому, що відповідач щодо нього чинив протиправно чи незаконно, то тоді такими діями він фактично сигналізує про свою нехіть до спору.

Законодавче формулювання частини п`ятої «… якщо неявка перешкоджає розгляду справи» означає, що суд може розглянути позов по суті, однак не зобов`язаний цього робити. Це законодавче формулювання змістовно викладено у вигляді умови, яка в кожному конкретному випадку (правовій ситуації, казусові) повинна оцінюватися окремо в межах відповідних спірних правовідносин, які диктують її застосування.

Дана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 грудня 2019 року по справі №9901/949/18 (провадження № 11-1179заі19)

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Тобто, вирішуючи питання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених зазначеними нормами процесуального законодавства, суд на підставі аналізу матеріалів справи та думки інших учасників справи повинен, серед іншого, дослідити питання можливості розгляду справи по суті за відсутності позивача, а також з`ясувати, чи не наполягає відповідач на розгляді справи по суті на підставі наявних у ній доказів.

У даному випадку позивачка тричі підряд не з`явилася у судове засідання та явку уповноваженого представника до суду не забезпечила, при цьому, як вважає суд, - без подання доказів поважності неприбуття, без повідомлення про наявність поважних причин неприбуття у судові засідання, тобто без поважних причин, заяви про розгляд справи за її відсутності позивачка не подавала, вимога відповідачів щодо розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів - відсутня, відтак сукупність наведених обставин є підставою для застосування наслідків, передбачених вищенаведеними приписами ч.5 ст.205, п.4. ч.1 ст.240 КАС України, а саме - залишення позову без розгляду.

Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстави для залишення позову без розгляду, передбаченої п.4 ч.1 ст.240 КАС України.

Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до ч.4 ст.240 КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

В зв`язку з наведеним, залишення позову без розгляду, як вважає суд, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки, позивач має право повторного звернення до суду із позовом.

Керуючись п.4 ч.1 ст.240, ст.ст.241-243, ст.248 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, Галицької митниці Держмитслужби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС начальник управління протидії митним правопорушенням Скоромний Ярослав Ігорович, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил - залишити без розгляду.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя Ю.В. Кічак