Справа № 400/2121/20
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2021 р. № 400/2121/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагар В. С. за участю секретаря судового засідання Задніпрянець М.Б. розглянув за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Офісу Генерального прокурора, вул. Різницька, 13/15, Київ11, Центральна Частина Києва, м. Київ, 01011, Кадрової комісії № 2 Офісу Генерального прокурора, вул. Різницька, 13/15, Київ11, Центральна Частина Києва, м. Київ, 01011, Прокуратури Миколаївської області, вул. Спаська, 28, м. Миколаїв, 54030,

про:визнання протиправними та скасування рішення від 02.04.2020 р. № 74 і наказу від 24.04.2020 р. № 323к; поновлення на посаді; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 30.04.2020 р.,

За участю:

позивач: не з`явився;

від відповідача представник: Добрікова І.В..;

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до адміністративного суду з позовом до Офісу Генерального прокурора України (далі -відповідач), Прокуратури Миколаївської області (далі - відповідач), Кадрової комісії №2 Офісу Генерального прокурора (далі відповідач) з вимогами:

1) визнати протиправним та скасувати рішення кадрової комісії №2 від 02.04.2020 №74 «Про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора»;

2) визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Миколаївської області №323к від 24.04.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу організаційного та правового забезпечення прокуратури Миколаївської області та органів прокуратури;

3) поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу організаційного та правового забезпечення прокуратури Миколаївської області та органів прокуратури з 30.04.2020.

40)стягнути з прокуратури Миколаївської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 30.04.2020 року по день винесення судом рішення.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що працював в органах прокуратури Миколаївської області з липня 2001 року, з серпня 2015 року перебував на посаді начальника відділу організаційного та правового забезпечення прокуратури Миколаївської області та органів прокуратури. З 30.04.2020 згідно з наказом прокурора Миколаївської області №323к позивача було звільнено на підставі п.9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру». На переконання позивача, вказаний наказ є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки у наказі зазначено підставу звільнення п.9 ч. 1 ст. 51 (в разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури), однак одночасно зазначено підставу: рішення кадрової комісії №2 від 02.04.2020 №74, лист Генерального прокурора від 14.04.2020 №06/1/1-620вих-20. Позивачу не відомо про наявність рішення Генерального прокурора України щодо реорганізації, ліквідації прокуратури Миколаївської області або ж скорочення кількості прокурорів цього органу прокуратури. Щодо атестації, то звільнення відбулось на підставі результатів незавершеної атестації із зазначенням в наказі про підставу звільнення у вигляді реорганізації/ліквідації. Проходження атестації, відповідно до вимог п.6-19 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» №113-IX, надання згоди на її проведення з попередженням про можливе майбутнє звільнення, та результати цієї атестації не мають будь-яких правових наслідків без рішення Генерального прокурора, виданого згідно вимог ч. 4 ст. 10 Закону України «Про прокуратуру» щодо ліквідації, реорганізації або ж скорочення кількості прокурорів прокуратури Миколаївської області, тільки за умов проведення яких і можливе було вирішення питання щодо звільнення позивача.

Відповідач, прокуратура Миколаївської області, позов не визнав, в обґрунтування своєї позиції зазначив на безпідставність позовних вимог, спираючись на те, що згідно з п. 6 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» №113-IX, з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру». ОСОБА_1 08.10.2019 року подав Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію, яку прокуратурою області спрямовано до Генеральної прокуратури. Подаючи заяву про переведення та про намір пройти атестацію, позивач цілком і повністю був ознайомлений з умовами та процедурами проведення атестації та погодився на їх застосування. Відповідно до п. 5 розділу ІІ Порядку №221 прокурор, який за результатами складання іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації. У зв`язку з тим, що за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування ОСОБА_1 набрав 67 балів, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту, кадровою комісією №2 прийнято рішення від 02.04.2020 №74 про неуспішне проходження позивачем атестації. Пунктом 19 розділу ІІ Прикінцеві і перехідні положення Закону №113 передбачено, що прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» за умови наявності рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації. Таким чином, підстава звільнення у оспорюваному наказі відповідає вимогам наведених вище норм.

Відповідач, Офіс Генерального прокурора, позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. В письмовому відзиві зазначив, що позов є безпідставним, необґрунтованим та не підлягає задоволенню. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформування органів прокуратури» №113 IX запровадження реформування системи органів прокуратури. Зокрема, згідно з п. 6 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення Закону №113 IX з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі п.9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру». Пунктом 9 розділу ІІ Порядку передбачено, що атестація проводиться на підставі письмової заяви прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури про переведення на посаду прокурора відповідно в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, в якій зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних і на застосування процедур та умов проведення атестації. Вищевказані вимоги позивачем дотримані, ним подано заяву у встановлений строк і за визначеною формою про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про його намір пройти атестацію. Відповідно до п.5 розділу ІІ Порядку прокурор, який за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації. У зв`язку з цим, кадровою комісією № 2 на підставі п.п. 13, 17 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113, п. 6 розділу І, п. 5 розд. ІІ Порядку прийнято законне і мотивоване рішення від 02.04.2020 №74 про неуспішне проходження позивачем атестації.

Доводи позивача з приводу протиправності його звільнення з посади прокурора в порушення Кодексу законів про працю України є необґрунтованими, оскільки норми Закону України «Про прокуратуру» є спеціальними по відношенню до інших нормативних актів, у тому числі й КЗпП України. Також слід зазначити, що дію ст. 60 Закону України «Про прокуратуру», якою визначено процедуру звільнення прокурорів з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури, Законом №113-IX зупинено до 01.09.2021. Таким чином, доводи позивача про відсутність факту ліквідації чи реорганізації прокуратури Миколаївської області під час його звільнення та відсутність підстав для звільнення є необгрунтованими. Юридичним фактом, що зумовлює звільнення на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» в даному випадку є рішення кадрової комісії про неуспішне проходження прокурором атестації.

Ухвалою суду від 03.06.2020 року позовну заяву залишено без руху надано позивачу час для усунення недоліків позовної заяви.

09.06.2020 року позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви на виконання вимог ухвали суду від 03.06.2020 року.

Ухвалою суду від 12.06.2020 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

25.06.2020 року від відповідача Прокуратури Миколаївської області надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 08.07.2020 року суд вирішив подальший розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

12.08.2020 року від відповідача Офісу Генерального прокурора надійшов відзив на позовну заяву.

24.09.2020 року від позивача надійшло клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 09.10.2020 року клопотання про витребування доказів задоволено, витребувано у Офісу Генерального прокурора зазначені докази та зобов`язано ТОВ «Сайметрікс-України» надати відомості щодо поставлених запитань.

05.11.2020 року від представника Миколаївської обласної прокуратури надійшло клопотання про участь в судовому засідання в режимі відеоконференції з використанням власних засобів.

13.11.2020 року на виконання ухвали суду від 09.10.2020 року ТОВ «Сайметрікс-України» надано відповідь на поставлені запитання з додатками.

20.11.2020 року від позивача надійшло клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 27.11.2020 року клопотання про витребування доказів задоволено, витребувано у Офісу Генерального прокурора запитувану інформацію.

21.12.2020 року на виконання вимог ухвали від 27.11.2020 року Офісом Генерального прокурора надано відповідь, та копії Генерального прокурора від 07.02.2020 року №79 та №80, та зазначено, що на Офіс Генерального прокурора та кадрові комісії не поширювались вимоги щодо розробки комплексної системи захисту інформації або отримання сертифікатів чи погоджень від органів державної влади для використання програмного і апаратного забезпечення для проведення іспитів. Враховуючи те, що законодавством не встановлено вимог до захищеності програмного забезпечення, які б потребували погодження, відповідач не зобов`язаний отримувати такі погодження, оскільки ані Законом №113 ані Законом №1697, ані Порядком проходження атестації чи Порядком роботи кадрових комісій не вказані вимоги щодо програмного забезпечення, яке може використовуватись для складення іспитів.

21.01.2021 року від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

17.02.2021 року від позивача надійшло клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 17.02.2021 року клопотання про витребування доказів задоволено.

22.03.2021 року на виконання ухвали суду від 17.02.2021 року Офісом Генерального прокурора вказано у відповіді, що відповідно до протоколів кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур комісією у зв`язку із достроковим завершенням тестування з незалежних від прокурорів та членів комісії причин, приймались рішення про повторне проходження тестування на загальні здібності з використанням комп`ютерної техніки , водночас, надати інформацію про кількість осіб, яким призначено повторне тестування, не вбачається можливим, оскільки збирання та опрацювання такої інформації не передбачено нормативними документами Офісу Генерального прокурора.

06.04.2021 року від представника Миколаївської обласної прокуратури надійшло клопотання про участь в судовому засідання в режимі відеоконференції з використанням власних засобів.

06.04.2021 року позивач телефонограмою повідомив про неможливість бути присутнім на розгляді справи та клопотав про відкладення розгляду справи.

12.05.2021 року від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження по справі.

12.05.2021 року від позивача надійшло клопотання про долучення письмових доказів

Ухвалою суду від 26.05.2021 року в задоволені клопотання про зупинення провадження по справі, відмовлено.

Ухвалою суду від 26.05.2021 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

23.06.2021 року від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

06.07.2021 року від позивача надійшла заява про застосування норм права у побідних правовідносинах.

Дослідив матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач працював на різних посадах в органах прокуратури Миколаївської області з 09.07.2001 року.

З 19.08.2015 позивач працював на посаді начальника відділу організаційного та правового забезпечення прокуратури Миколаївської області та органів прокуратури.

25.09.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», відповідно до якого, розпочато реформу прокуратури, та всі прокурори попереджені про майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

Зазначеним Законом запроваджено процедуру атестації, як передумову переведення на посаду прокурорів у обласні прокуратурі.

03.10.2019 наказом Генерального прокурора затверджено Порядок проходження прокурорами атестації, який включає три етапи:

1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора;

2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;

3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності.

08.10.2019 позивач подав заяву Генеральному прокурору про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію.

Позивач був запрошений для складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора та складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки на 03.03.2020 р.

Під час іспиту, позивач надав правильні відповіді на 67 питань зі 100, та отримав 67 балів, про що кадровою комісією було складено відомість про результати тестування.

Відповідно до п.4 розділу ІІ Порядку проходження прокурорами атестації, прохідний бал (мінімально допустима кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту становить 70 балів.

02.04.2020 Кадрова комісія №2 ухвалила Рішення №74 про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, оскільки ОСОБА_1 набрав 67 балів, що є менше прохідного балу для успішного складення іспиту, він не допускається до наступних етапів проходження співбесіди. Вирішено, що ОСОБА_1 неуспішно пройшов атестацію.

24.04.2020 наказом прокурора Миколаївської області №323-к «Про звільнення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 звільнено з 30.04.2020 з посади начальника відділу організаційного та правового забезпечення прокуратури Миколаївської області та органів прокуратури на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру».

Вирішуючи зазначений спір, суд виходив з наступного.

1. Відповідно до п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру» прокурор звільняється з посади у разі: ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Відповідно до п.6 п.7 розділу ІI. Прикінцеві і перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» (далі Закон) з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

Прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Відповідно до п.19 розділу ІI Прикінцеві і перехідні положення Закону, прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» за умови рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури.

Таким чином, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» запроваджено реформу прокуратури, зокрема, створення обласних прокуратур замість регіональних та переведення на посади прокурорів у новостворені структури за умови успішного проходження атестації.

Неуспішне проходження атестації, прямо передбачено законодавцем, як підстава звільнення з підстав ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Проведення атестації та звільнення з підстав, передбачених п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру» не є суб`єктивним ставленням або бажанням відповідачів звільнити позивача з займаної посади, а є прямою вимогою Закону у цьому випадку.

Посилання на Кодекс законів про працю України та Закон України «Про професійний розвиток працівників», а також на звичайний порядок звільнення у разі ліквідації, реорганізації та скорочення штатів не є доречним, оскільки, у цьому випадку, сам законодавець передбачив не звичайну процедуру звільнення аd hoc (спрямованість на конкретний випадок, розв`язок конкретної проблеми, а не на широке застосування чи впровадження.), саме з метою проведення реформи прокуратури.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» у цьому випадку є спеціальним, а також таким, що прийнятий пізніше, а тому підлягає застосуванню саме він. Крім того, зазначений Закон не визнаний Конституційним Судом України неконституційним, є чинним, а тому у адміністративного суду не має підстав його не враховувати.

Також, щодо аргументу позивача про неможливість звільнення прокурора у разі не проходження атестації саме з підстав ліквідації, реорганізації органу прокуратури або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури, то суд хоче зауважити, що за звичайних обставин, негативний висновок атестації, має наслідком звільнення працівника з підстав службової невідповідності (п.2 ч.1 ст.40 КЗпП, ч.3 ст.13 Закону України «Про професійний розвиток працівників», п.5 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», ч.6 ст.44 Закону України «Про державну службу» та ін.), тобто звільнення за обставинами, що дискредитують робітника, мають для нього негативні наслідки після припинення трудового договору.

У цьому випадку, законодавець передбачив навпаки більш м`яку, сприятливу для робітника підставу звільнення - з підстав ліквідації, реорганізації органу прокуратури, яке жодним чином не дискредитує робітника, не є перешкодою у прийнятті на роботу до інших державних органів, а також дозволяє брати участь у доборах на посади прокурорів в майбутньому.

Враховуючи викладене, аргументи позивача про необґрунтованість застосування до нього процедури атестації, а також звільнення з підстав, передбачених п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру», на думку суду, є непереконливими та не можуть бути підставою для задоволення позову.

Відповідно до п.16 II. Прикінцеві і перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» за результатами складення прокурором іспиту відповідна кадрова комісія ухвалює рішення щодо допуску прокурора до проведення співбесіди. Якщо прокурор за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, встановлений згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, це є підставою для недопущення прокурора до етапу співбесіди і ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором.

Тобто, законодавець чітко визначив, що негативний висновок про не проходження атестації можливо зробити на підставі іспиту, у разі якщо особа набрала меншу кількість балів, ніж прохідний бал.

У такому разі, відповідач правомірно визначився щодо атестації позивача лише за результатами першого етапу.

Відповідно до п.12, п.13 розділу ІI. Прикінцеві і перехідні положення Закону предметом атестації є оцінка: 1) професійної компетентності прокурора; 2) професійної етики та доброчесності прокурора.

Атестація прокурорів включає такі етапи:

1) складення іспиту у формі анонімного письмового тестування або у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.

2) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності.

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний вдосконалювати свій професійний рівень та з цією метою підвищувати кваліфікацію, та періодично проходить підготовку у тренінговому центрі.

Таким чином, на думку суду, результати іспиту у формі анонімного письмового тестування або у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, прямо відносяться до оцінки професійної компетентності прокурора, яка в свою чергу входить до предмету трудового договору між робітником та роботодавцем, та у разі не підтвердження її належного рівня, зазвичай може бути підставою для розірвання договору за ініціативою роботодавця.

Відповідно до п.11 розділу ІI. Прикінцеві і перехідні положення Закону атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями Офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур.

Відповідно до п.2 розділу І Порядку проведення атестації прокурорів, атестація прокурорів регіональних, місцевих прокуратур та військових прокуратур проводиться відповідними кадровими комісіями.

Рішення №74 від 02.04.2020 про неуспішне проходження позивачем атестації, ухвалено членами атестаційної комісії: голова Г. Мамедов, секретар О.Коріняк , Л. Вигівська, О. Лємєнов, Б. Малишев, Р. Романчук.

Рішення за результатами атестації позивача приймав повноважний склад комісії.

Питання для тестування готувались Національної академією прокуратури України, яка має ліцензійний сертифікат на майнові права на об`єкт інтелектуальної власності «Прикладне програмне забезпечення інформаційної системи «Аналітична система оцінки знань».

Відповідно до ст.80 Закону України «Про прокуратуру» (у попередній редакції), Національна академія прокуратури України є державною установою із спеціальним статусом, що здійснює спеціальну підготовку кандидатів на посаду прокурора, підвищення кваліфікації прокурорів, яка функціонує при Генеральній прокуратурі України.

За таких обставин, можливо погодитися з відповідачем, що у цьому випадку формулюванням критеріїв професійної компетенції прокурорів, займався сам роботодавець Генеральна прокуратура, що цілком узгоджується з вимогами п.11 розділу ІI. Прикінцеві і перехідні положення Закону.

На виконання ухвали суду про витребування доказів відповідачем надані результати іспиту позивача. Суд зазначає, що анонімність позивача під час іспиту була забезпечена логіном користувача, тестові питання стосувалися знання законодавства, зрозуміло, які відповіді надав на них відповідач, які з них правильні, а які неправильні.

Документ досить детальний та носить інформативний характер, доводить в цілому прозорість та доступність цього етапу.

Загальна кількість наданих позивачем правильних відповідей 67.

Відповідно до п. 4. Порядку проходження прокурорами атестації, прохідний бал (мінімально допустима кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту становить 70 балів.

Тобто, висновок про не складення позивачем тесту цілком обґрунтований.

Щодо аргументу позивача про не розгляд комісією його звернення щодо факту збою у роботі комп`ютерної техніки чи програми тестування, суд зазначає наступне.

Позивач зазначає, що про факт збою у роботі комп`ютерної техніки, чи самої програми тестування, ним одразу повідомлено спостерігачів, присутніх на тестуванні, але у складанні відповідного акту було відмовлено без будь-яких пояснень, стосовно цього суд вказує, що даний факт звернення жодним чином не підтверджений позивачем, крім того з відповідним зверненням до голови кадрової комісії № 2 в письмовій формі позивач звернувся лише 07.04.2020 року тобто вже після прийняття рішення №74 кадровою комісією №2 від 02.04.2020 року.

Пунктом 2 Розділу 5 Порядку проходження прокурорами атестації встановлено, що у разі виникнення у прокурора зауважень чи скарг на процедуру проведення атестації він може звернутися до голови або секретаря комісії, тобто Порядком прямо встановлена можливість прокурора звернутись із відповідною скаргою під час проходження атестації, але позивач не скористався цим правом, в позовній заяві лише зазначив, що у складанні акту про збій в роботі комп`ютерної техніки, чи самої програми тестування йому було відмовлено без будь-яких пояснень, дана позиція не може бути прийнята судом до уваги, оскільки жодними доказами не підтверджується.

Суд зазначає, що позивач не позбавлявся можливості звернутись із письмовою скаргою про збій в роботі комп`ютерної техніки, чи самої програми тестування саме під час проходження атестації, коли позивачем було виявлено неналежну роботу комп`ютера чи програми, а не після прийняття рішення №74 від 02.04.2020 року від тобто майже після спливу місячного терміну.

Щодо твердження позивача, що його заява від 07.04.2020 року не розглянута, не досліджені всі обставини неналежного функціонування електронної системи, комп`ютера, на якому позивач проходив тестування тому з цих підстав рішення №74 від 02.04.2020 року є протиправним, суд зазначає наступне. Розгляд скарг після прийняття комісією рішення про неуспішне проходження атестації ані ЗУ "Про прокуратуру", ані ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури", ані Порядком №233 та іншими нормативними актами не передбачено, тому рішення кадрової комісії №2 від 02.04.2020 року №74 не може бути визнане протиправним.

Суд зазначає, що не знаходить аргументів для задоволення позову та поновлення позивача на посаді, з урахуванням того, що не успішне проходження ним атестації, відповідно до п.19 розділу ІI. Прикінцеві і перехідні положення Закону має наслідком звільнення, на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру». Зазначена норма пряма, чітка, зрозуміла та безумовна.

В задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Прокуратури Миколаївської області (вул. Спаська, 28, м. Миколаїв, 54030, ), Кадрової комісії № 2 Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, 13/15, Київ11, Центральна Частина Києва, м. Київ, 01011), Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, 13/15, м. Київ11,м. Київ,01011, ) про визнання протиправними та скасування рішення від 02.04.2020 р. № 74 і наказу від 24.04.2020 р. № 323к; поновлення на посаді; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. С. Брагар

Рішення складено в повному обсязі 29.07.2021 року