Справа № 640/29391/20
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Епель О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України на прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України (далі Відповідач, ГВМКЦ (ЦКГ) ДПСУ) про визнання протиправним та скасування наказу від 17.06.2020 року №118-АГ, виданого начальником Головного військово-медичного клінічного центру (Центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби підполковника медичної служби Лопайчук В. «Про притягнення до матеріальної відповідальності», відповідно до якого майора медичної служби ОСОБА_1 було притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі визначеному у рахунку фактурі від 12.06.2020 року №СФ-0000088 у розмірі 29 100,00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.04.2021 року позов задоволено. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали службового розслідування не дають можливості встановити саме вину ОСОБА_1 та причинний зв`язок між прийнятим ним протиправним рішенням і настанням шкоди, у зв`язку з чим наявні правові підстави для визнання протиправним та скасування наказу №118-АГ від 17.06.2020 року.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в ході проведення службового розслідування на підставі наданих пояснень та документів встановлено факт порушення позивачем вимог розділу ІІ статті 5 пункту 2 Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі, що має об`єктивні підстави. ОСОБА_1 своїм рішенням порушив установлений порядок використання військового майна та не вжив належних заходів, передбачених законодавством щодо запобігання псуванню майна, чим наніс матеріальної шкоди у розмірі 29 100,00 грн.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2021 року справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, 18.12.2017 року між Позивачем та Державною прикордонною службою України укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб офіцерського складу строком на п`ять років до 17.12.2022 року (а.с. 11-12).

Відповідно до витягу із наказу Начальника Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України (по особовому складу) від 23.07.2018 року №254-ос Позивач вважається таким, що приступив до виконання обов`язків за посадою начальника відділення лікаря-уролога операційного відділення клініки хірургії з 23.07.2018 року (а.с. 9).

Наказом ГВМКЦ (ЦКГ) ДПСУ № 118-АГ від 17.06.2020 року «Про притягнення до матеріальної відповідальності» притягнуто майора медичної служби ОСОБА_1 до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі визначеному у рахунку фактурі від 12.06.2020 року №СФ-0000088 у розмірі 29 100,00 грн. (а.с. 19).

Передумовою притягнення Позивача до матеріальної відповідальності стало таке.

На підставі договору №182-19 на закупівлю за державні кошти: Устаткування для операційних блоків (Ендоскопічна відеокамера (трьохчіпова)), код ДК 021:2015-33160000-9 від 08.04.2019 року (а.с. 83-86), укладеного між ГВМКЦ (ЦКГ) ДПСУ та ТОВ ВІАС ПЛЮС, клінічним центром придбано ендоскопічну відеокамеру (трьохчіпову), а саме: 754-2510USBHD FULL-HD ЕНДОСКОПІЧНА КАМЕРА, 3MOS, TEKNO CAM 3100HD З ВІДЕОЗАХВАТОМ, PAL, БЕЗ ОБ`ЄКТИВУ 754-3910 HD-ОБ`ЄКТИВ З МАСШТАБУВАННЯМ ДЛЯ САМ 3300HD F=16-34MM, АВТОКЛАВУЄМИЙ, вартістю 963000,00 грн, яку введено в експлуатацію 14 травня 2019 року відповідно до паспорту (а.с. 78).

Згідно наявної в матеріалах справи копії листа Приватного підприємства Нектар від 12.03.2019 року №005, підприємство повідомило Відповідача, що є уповноваженим представником на території України компанії виробника обладнання для малоінвазивної хірургії Tekno-Medical Optik-Chirurgie GmbH Німеччина, а також вказано, що підприємство здійснює гарантійне та післягарантійне обслуговування обладнання та ремонт продукції (а.с. 134).

Згідно акта технічного огляду від 29.10.2019 року інженером Приватного підприємства Нектар проведено діагностику вказаної вище ендоскопічної відеокамери, в ході якої виявлено механічне пошкодження C-mount кріплення. Основною причиною поломки стало падіння об`єктиву з висоти. Виконати ремонтні роботи на території України неможливо. Виробник вимагає надіслати об`єктив на виробництво в Німеччину для остаточної діагностики та ремонту. Вартість логістичних та митно-брокерських послуг приблизно 6000,00 грн. Повна вартість ремонтних робіт буде відома після діагностики на виробництві (а.с.135).

04.11.2019 року зареєстровано рапорт ОСОБА_1 від 01.11.2019 року (а.с. 69) про те, що в операційному відділенні пошкоджено ендоскопічну відео систему Tekno. Для з`ясування виду поломки необхідно передати відеосистему до сервісного центру, у зв`язку з чим позивач просив клопотати перед керівництвом про надання дозволу про передачу відеосистеми до сервісного центру.

Відповідно до наказу ГВМКЦ (ЦКГ) ДПСУ від 07.11.2019 року №225-аг Про призначення службового розслідування, на підставі рапорту начальника операційного відділу майора медичної служби ОСОБА_1 , з метою встановлення причин та обставин пошкодження ендоскопічної відео системи Tekon прийнято рішення провести службове розслідування в період з 04.11.2019 року по 04.12.2019 року (а.с.63).

У ході проведення службового розслідування Позивачем були надані письмові пояснення, в яких останній зазначив, що 16.10.2019 року під час виконання хірургічного втручання пацієнту з відділення хірургії відбулось випадкове пошкодження об`єктиву ендоскопічної відеосистеми Tekno. Також зазначено, що Позивач в своїх діях керувався посадовою інструкцією начальника операційного відділення.

Також було відібрано пояснення від лікарів хірургів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили, що 17.10.2019 року після виконання операції відеокамера була від`єднана від світловоду та передана молодшій медсестрі, через деякий час камера впала на підлогу. ОСОБА_4 , яка працює операційною медичною сестрою, надала пояснення, що на той час, коли впала камера, вона знаходилась спиною до стойки і не бачила самого падіння камери. Молодша медична сестра ОСОБА_5 від надання пояснень відмовилась.

За результатами проведеного службового розслідування, комісією складено відповідний висновок від 03.01.2020 року (а.с. 56-60).

За результатом проведеного службового розслідування комісією, зокрема, запропоновано вважати таким, що має об`єктивні підстави факт порушення начальником операційного відділення майором медичної служби ОСОБА_1 статей 12, 16 Внутрішнього статуту Збройних Сил України і п. 6, 12 та п. 7 ІІ-го розділу посадової інструкції начальника операційного відділення та запропоновано притягнути останнього до дисциплінарної відповідальності у відповідності до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

У пункті 6 резолютивної частини висновку зазначено, у зв`язку з відсутністю відповідних спеціалістів на території України, які мають кваліфікацію надання експертної оцінки пошкодження ендоскопічної камери Tekno, після отримання результатів від експертної оцінки пошкодження та вартості ремонту ендоскопічної камери Tekno притягнути винних посадових осіб до матеріальної відповідальності, відповідно до постанови Верховної Ради України Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі.

Наказом від 03.01.2020 року №3-аг Про результати службового розслідування затверджено матеріали вказаного службового розслідування (а.с. 61-62).

11.02.2020 року начальником управління внутрішнього аудиту подано Голові Державної прикордонної служби України доповідну записку за результатами дослідження окремих питань фінансово-господарської діяльності у Головному військово-медичного клінічного центру (а.с. 11-113), у пункті 3 якої зазначено, що за результатами службового розслідування пошкодження ендоскопічної камери було встановлено причетність до факту пошкодження камери наступних осіб, а саме: операційної медичної сестри працівника ОСОБА_6 та молодшої медичної сестри операційного відділення працівника Оксани Сініциної (звільнена з роботи у січні 2020 року за власним бажанням). З посиланням на пункт 7 наказу №3-аг від 03.01.2020 року рекомендовано призначити службове розслідування за фактом пошкодження ендоскопічної камери.

18.03.2020 року в.о. начальника ГВМКЦ ДПСУ (ЦКГ) затверджено висновок службового розслідування щодо встановлення причин та обставин, що призвели до пошкодження коштовної ендоскопічної відео системи Tekno (а.с. 105-109), відповідно до змісту якого комісією в ході службового розслідування встановлено, що у відповідності до результатів дослідження окремих питань фінансово-господарської діяльності від 11.02.2020 року стало відомо про факт механічних пошкоджень вказаної вище ендоскопічної камери. Також вказаний висновок містить аналогічний зміст, який було викладено у висновку за результатами проведеного службового розслідування від 03.01.2020 року.

За результатом проведеного службового розслідування комісією, зокрема, запропоновано:

1. Факт порушення начальником операційного відділення майором медичної служби ОСОБА_1 вимог розділу ІІ статті 5 п. 2, Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі, статей 12, 16 Внутрішнього статуту Збройних Сил України і п. 6, 12 та п. 7 ІІ-го розділу посадової інструкції начальника операційного відділення вважати таким, що має об`єктивні підстави.

2. За порушення вимог розділу ІІ статті 5 п. 2, Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі, статей 12, 16 Внутрішнього статуту Збройних Сил України і п. 6, 12 та п. 7 ІІ-го розділу посадової інструкції начальника операційного відділення майора медичної служби ОСОБА_1 притягнути до матеріальної відповідальності відповідно до розділу ІІ статті 5. п. 2, Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі.

Наказом від 18.03.2020 року №49-аг Про результати службового розслідування затверджено матеріали вказаного службового розслідування (а.с. 103-104).

Враховуючи встановлені вище обставини, виходячи з системного аналізу норм Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність прийняття оскаржуваного наказу, позаяк матеріали службового розслідування не дають можливості встановити саме вину ОСОБА_1 та причинний зв`язок між прийнятим ним протиправним рішенням і настанням шкоди.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на таке.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначено Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 року № 160-IX (далі - Закон №160-IX).

Відповідно до п.п 4, 5 ч.1 ст. 1 Закону №160-IX матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону № 160-IX, підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених ст. 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Отже до матеріальної відповідальності може бути притягнуто військовослужбовця, у разі заподіяння шкоди, наявної з його боку протиправної поведінки та взаємозв`язку між діями військовослужбовця та заподіяною шкодою.

Відповідно до ст. 5 Закону № 160-IX особа за завдану з необережності шкоду несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб, крім випадків, коли цим Законом передбачено повну чи підвищену матеріальну відповідальність.

Командир (начальник), який своїм рішенням чи бездіяльністю порушив установлений порядок обліку, зберігання, використання військового та іншого майна або не вжив належних заходів, передбачених законодавством, щодо запобігання розкраданню, знищенню чи псуванню, іншому незаконному витрачанню військового та іншого майна, внаслідок чого було завдано шкоду, або щодо притягнення винних осіб до матеріальної відповідальності, несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб.

Статтею 8 Закону № 160-IX визначено, що посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.

У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Щодо шкоди, завданої командиром (начальником), розслідування призначається письмовим наказом старшого за службовим становищем командира (начальника), колегія суддів зазначає наступне.

Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.

Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом.

Порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державним бюро розслідувань.

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.

Наказ доводиться до винної особи під підпис.

Аналогічні норми були наведені у Положенні про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року №243/95-ВР, яке було чинним на час виникнення спірних правовідносин. Указане Положення втратило чинність 31.10.2019 року відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону № 160-IX.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що до матеріальної відповідальності за висновками службового розслідування може бути притягнено військовослужбовця у разі заподіяння прямої дійсної шкоди, наявної з його боку протиправної поведінки та наявності взаємозв`язку між діями військовослужбовця та заподіяною шкодою, а також таке службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня виявлення шкоди, та продовжено не більш як на один місяць.

Як вбачається з матеріалів справи, службове розслідування, яке було призначено наказом №225-аг від 07.11.2019 року, мало бути закінчено не пізніше 04.12.2019 року та надано на затвердження. При проведені службового розслідування наказано керуватися вимогами Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України, затвердженої Наказом Адміністрації Держприкордонслужби України 14.02.2005 року № 111 (далі Інструкція № 111).

Відповідно до п. 12 Інструкції № 111 службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення начальником (командиром). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено посадовою особою, якою призначено розслідування, або старшим начальником, але не більше як на один місяць. Рішення про продовження терміну розслідування оформляється письмовим наказом.

Натомість, як свідчать матеріли справи та було вірно вказано судом першої інстанції, за наслідками службового розслідування було складено два висновки, які були затвердженні В.о. начальника ГВМКЦ ДПСУ (ЦКГ) 03.01.2020 року (наказ від 03.01.2020 року № 3-АГ) та 18.03.2020 року (наказ від 18.03.2020 року № 49-АГ), тобто перший виносок затверджений майже через 2 місяці з дня фактичного призначення розслідування, а другий більш ніж через 4 місяці.

Доказів того, що строк службового розслідування було продовжено командиром (начальником), який його призначив, матеріали справи не містять та Відповідачем суду не надано.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення Відповідачем ч. 3 ст. 8 Закону № 160-IX та Інструкції № 111.

До того ж колегія суддів звертає увагу, що оскаржуваний наказ від 17.06.2020 року №118-АГ було видано на виконання наказу від 18.03.2020 року № 49-АГ, яким більш ніж через 4 місяці було затверджено матеріали службового розслідування.

Таким чином, колегія суддів вважає, що службове розслідування, на підставі висновку якого було винесено оскаржуваний наказ, проведене з порушенням строку для його проведення, а висновки такого службового розслідування є недопустимими з огляду на їх одержання з порушенням процедури його проведення, що є самостійною підставою для скасування оскаржуваного наказу.

Крім того, колегія суддів зазначає про те, що оцінюючи наявні у матеріалах справи докази, а також встановивши фактичні обставини справи та аналізуючи наведені вище правові норми, протиправної поведінки Позивача у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням ним обов`язків військової служби або службових обов`язків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою/діями Позивача та завданою шкодою, а також вини ОСОБА_1 у заподіянні шкоди, не підтверджено з огляду на наступне.

Так, проаналізувавши висновки службового розслідування від 03.01.2020 року та від 18.03.2020 року, колегія суддів зауважує, що в них не наведено внаслідок яких саме конкретних винних протиправних дій або рішень ОСОБА_1 настала пряма дійсна шкода, яка полягає у пошкодженні ендоскопічної відеокамери, зважаючи на той факт, що останній був відсутнім в операційній залі в момент, коли було пошкоджено вказану вище ендоскопічну камеру. До того ж, матеріали службового розслідування містять відомості, що пошкодження вказаної камери відбулось внаслідок дій молодшої медичної сестри ОСОБА_7 .

Відтак, Відповідачем не доведено заподіяння саме Позивачем шкоди через його протиправне рішення, не встановлено вину ОСОБА_1 та причинний зв`язок між прийнятим ним протиправним рішенням та взагалі прийняттям якогось рішення Позивачем і настанням шкоди.

Як правильно зауважив суд першої інстанції, зі змісту висновків вбачається, що у таких не деталізовано, що саме з посадової інструкції порушив Позивач, зважаючи на те, що у висновках міститься лише посилання на її пункти, а посадова інструкція начальника операційного відділенні клініки хірургії-лікаря-уролога ГВМКЦ (ЦКГ) ДПСУ не містить в собі пунктів у розділах, на які вона поділена.

Відповідно до посадової інструкції начальника операційного відділення клініки хірургії-лікаря-уролога ГВМКЦ (ЦКГ) ДПСУ начальник операційного відділення клініки хірургії несе відповідальність: за невиконання роботи у заданому обсязі і якості та у визначений термін; за порушення трудової дисципліни та моральних етичних норм етики поведінки; за бездіяльність та неприйняття рішень, які входять в коло його компетенції і обов`язків; види персональної відповідальності визначаються у відповідності до діючого законодавства.

Отже начальник операційного відділення клініки хірургії-лікар-уролог не є матеріально відповідальною особою. При цьому Відповідачем також не доведено, що Позивач є матеріально відповідальною особою та у його відданні перебувала вказана вище ендоскопічна камера.

Колегія суддів звертає увагу на те, що начальником операційного відділення ОСОБА_1 було подано рапорт від 01.11.2019 року (зареєстрований 04.11.2019 року), яким повідомлено про механічне пошкодження ендоскопічної камери, однак факт її пошкодження стався 17.10.2019 року.

Разом з тим, хоча повідомлення ОСОБА_1 командиру (начальнику) про факт завдання шкоди відбулося з порушенням строку, передбаченого ст. 8 Закону № 160-IX, вказане не свідчить про наявність безумовних підстав для притягнення Позивача саме до матеріальної відповідальності.

Отже, Відповідачем не доведено наявності підстав для притягнення Позивача до матеріальної відповідальності, які згідно із Законом № 160-IX є обов`язковими і необхідними умовами.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про те, що матеріали службового розслідування не підтверджують заподіяння саме Позивачем шкоди через його протиправне рішення та взагалі прийняття такого рішення останнім, встановлення вини Позивача та причинний зв`язок між прийнятим ним протиправним рішенням і настанням шкоди, що могло би бути підставою для притягнення його до матеріальної відповідальності, відповідає обставинам цієї справи. Водночас, в апеляційній скарзі жодних доводів на спростування указаних вище обставин не наведено.

Аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для скасування наказу Головного військово-медичного клінічного центру (Центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби України №118-АГ від 17 червня 2020 року Про притягнення до матеріальної відповідальності, яким ОСОБА_1 притягнуто до обмеженою матеріальної відповідальності у розмірі 29 100,00 грн.

Посилання Апелянта на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25.09.2020 року у справі №752/14669/20 колегія суддів вважає помилковим з огляду на те, що згадане рішення не має жодного відношення до предмету даного позову, а саме наказу «Про притягнення до матеріальної відповідальності» від 17.06.2020 року №118-АГ, адже предметом спору у справі №752/14669/20 є стягнення з ОСОБА_1 збитків, а не надання оцінки правомірності спірного у цій справі наказу. До того ж рішення суду від 25.09.2020 року не набрало законної сили, оскільки ухвалою Київського апеляційного суду від 13.07.2021 року відкрито апеляційне провадження у згаданій справі (https://reyestr.court.gov.ua/Review/98345818).

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель

Повний текст постанови складено « 28» липня 2021 року.