Справа № 520/9751/21
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2021 р. справа № 520/9751/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження у м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, у якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України Харківської області в призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, шо передують року звернення за призначенням пенсії;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 16.03.2021 № 13 щодо відмови ОСОБА_1 , в призначенні пенсії за віком та проведенні перерахунку пенсії згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 12.03.2021 в зв`язку з переводом на пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) по народному господарству України, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2018- 2020 роки виходячи з розміру 9118.81 грн;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 , з 12.03.2021 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2018- 2020 роки виходячи з розміру 9118 грн. 81 коп.

В обґрунтування позову вказано, що відповідачем прийнято рішення від 16.03.2021 за №13, яким позивачу відмовлено у переводі з пенсії за віком за Законом України "Про державну службу" на пенсію за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу ) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2018-2020 роки в сумі 9118 грн 81 коп., оскільки позивачу вже було призначено пенсію за віком, провадити перехід на інший вид пенсії (за віком), з урахуванням середньої заробітної плати по народному господарству за 2019-2020 роки підстави відсутні.

Позивач вважає рішення відповідача протиправним та необґрунтованим, а своє право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 12.03.2021, порушеним.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому він вказав, що твердження позивача про те, що звертаючись до відповідача із заявою від 12.03.2021 про призначення пенсії відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вона вперше використала своє право та бажання на призначення пенсії за цим законом - не відповідає дійсності, оскільки пенсія за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Л.М. за цим Законом вже призначалась. Відповідач вважає, що посилання позивача на практику Верховного Суду є безпідставним, оскільки стосуються справ, де має місце призначення пенсії згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вперше, тоді як в даному випадку пенсія вже призначалась і позивач отримувала пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 17.03.2005 по 28.09.2006, а тому при переведенні з пенсії згідно Закону України «Про державну службу» на пенсію за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» повинні застосовуватись правила, передбачені ч.3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком згідно ст. 37 Закону України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу".

12.03.2021 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про проведення перерахунку пенсії в зв`язку з переводом на пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки: тобто за 2018-2020 роки, виходячи з розміру 9118,81 грн.

Відділом перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення (Золочів) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення №13 від 16.03.2021, в якому вказано, що оскільки ОСОБА_1 вже було призначено пенсію за віком, провадити перехід на інший вид пенсії (за віком) з урахуванням середньої заробітної плати по народному господарству за 2019-2020 роки підстави відсутні.

У ході розгляду справи у відзиві на позов відповідачем повідомлено суду, що ОСОБА_1 отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 17.03.2005 по 28.09.2006 (протокол №339 від 20.05.2005).

За заявою позивача її переведено на пенсію за віком на підставі Закону України "Про державну службу".

Розпорядженням від 27.10.2017, на підставі п. 4-7 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 , з 01.10.2017 було автоматично переведено на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує такі норми права.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII "Про державну службу" (далі - Закон № 3723-XII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 43 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Згідно з положеннями статті 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсій за її вибором.

Частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Системний аналіз наведених положень дає змогу дійти висновку, що частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, а відтак показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №348/2271/16-а.

Судом встановлено, що позивачу у 2005 році призначено пенсію по інвалідності за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" призначена з 06.10.2006, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, у 2017 році позивача переведено на пенсію за віком у порядку, передбаченому Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Важливим аргументом у цьому спору є той факт, що розмір пенсії за інвалідністю відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на момент призначення такої пенсії позивачу визначався у відсотковому відношенні до розміру пенсії за віком та обчислювався за правилами, встановленими Законом № 1058-ІV.

Відтак, з урахуванням вищевикладених обставин у межах цього спору суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову за мотивів, викладених позивачем у позовній заяві.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 5-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 257, 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 30 липня 2021 року.

Суддя О.Г. Котеньов