Справа № 640/24923/20
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши в письмовому провадженні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітік Партнерс» про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Аналітік Партнерс» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Аналітік Партнерс»)
до1. Державної податкової служби України (далі по тексту - відповідач 1, ДПС України); 2. Головного управління ДПС у м. Києві (далі по тексту - відповідач 2, ГУ ДПС у м. Києві)
про1) визнання протиправним та скасування рішення відповідача 2 про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22 червня 2020 року №1658211/41676564 про відмову у реєстрації податкової накладної від 01 квітня 2020 року №1; 2) зобов`язання відповідача 1зареєстраувати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 01 квітня 2020 року №1 датою її фактичного направлення для реєстрації
Рішенням від 24 травня 2021 року у справі №640/24923/20 Окружний адміністративний суд міста Києва повністю задовольнив адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітік Партнерс», визнав протиправним та скасував рішення Комісії Головного управління ДПС у місті Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22 червня 2020 року №1658211/41676564, зобов`язав Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітік Партнерс» від 01 квітня 2020 року №1 датою її фактичного надходження та стягнув на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітік Партнерс» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 204,00 грн., з яких: 2 102,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України, 2 102,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

В позовній заяві представник позивача просив стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу.

Крім того, до суду надійшло клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення.

Розглянувши клопотання та додаткові докази, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на таке.

Відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Пункт 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою та другою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 та від 22 грудня 2018 року у справі №826/856/18.

Отже, на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом встановлено, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав суду такі документи:

- ордер на надання правової допомоги від 12 жовтня 2020 року серії КС №765853;

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №6502/10;

- копію договору про надання правничої допомоги від 02 квітня 2020 року;

- копію звіту про надану правничу допомогу від 24 травня 2021 року;

- копію акта приймання-передачі послуг від 24 травня 2021;

- копію платіжного доручення від 06 жовтня 2020 №199 на суму 18 000,00 грн.

З копії акта приймання-передачі послуг та копії платіжного доручення вбачається, що позивач поніс витрати пов`язані із надання професійної правничої допомоги у розмірі 18 000,00 грн.

Частинами п`ятою та сьомою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Оскільки позов задоволено, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітік Партнерс» належить присудити сплачену ним суму судового збору, пов`язану із отриманням професійної правничої допомоги за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у м. Києві.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що представником позивача документально підтверджено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000,00 грн. та вважає за можливе задовольнити заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення та присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітік Партнерс» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000,00 грн. (вісімнадцять тисяч гривень нуль копійок), з яких: 9 000,00 грн. (дев`ять тисяч гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України, 9 000,00 грн. (дев`ять тисяч гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Згідно з частиною третьою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Задовольнити заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітік Партнерс» про ухвалення додаткового рішення.

2. Ухвалити додаткове рішення, яким стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітік Партнерс» понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000,00 грн. (вісімнадцять тисяч гривень нуль копійок), з яких: 9 000,00 грн. (дев`ять тисяч гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України, 9 000,00 грн. (дев`ять тисяч гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аналітік Партнерс» (04075, м. Київ, вул. Курортна, буд. 11, оф. 92; ідентифікаційний код 41676564);

Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19; ідентифікаційний код 43141267);

Державна податкова служба України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8; ідентифікаційний код 43005393).

Суддя В.А. Кузьменко