Справа № 120/7015/20-а
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
Справа № 120/7015/20-а
Головуючий у І інстанції: Сало П.І.
Суддя-доповідач: Франовська К.С.
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Франовської К.С.
суддів: Боровицького О. А. Матохнюка Д.Б.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікітан" про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікітан" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В листопаді 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Вікітан" звернулось в суд з позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) від 12.11.2020 за № 1046/02-32-09-03 в сумі 40 000,00 грн. та за № 1048/02-32-09-03 в сумі 166 000,00 грн.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року позов ТОВ "Вікітан" задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 12 листопада 2020 року за №№ 1046/02-32-09-03, 1048/02-32-09-03. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікітан" судовий збір в розмірі 3090,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Додатковим рішенням від 25 березня 2021 року на відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу на користь ТОВ "Вікітан" за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Вінницькій області стягнуто 5000,00 грн.

За результатами апеляційного перегляду рішення, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року та додаткове рішення від 25 березня 2021 року, - без змін.

09 липня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Вікітан" звернулось до Сьомого апеляційного адміністративного суду із заявою про ухвалення у справі додаткового судового рішення про відшкодування судових витрат, пов`язаних з апеляційним розглядом справи (складання відзиву на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області) в сумі 4540,00 грн.

21 липня 2021 року від Головного управління ДПС у Вінницькій області надійшло клопотання про відмову у відшкодуванні витрат на оплату професійної правничої допомоги у зв`язку із завищенням суми витрат.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи заяви та клопотання про відмову у відшкодуванні судових витрат, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.2 ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 143 КАС України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Статтею 252 КАС України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Як видно з матеріалів справи, у змісті відзиву, поданого на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Вінницькій області представником позивача, адвокатом Герасимчуком О.О. було заявлено про розподіл судових витрат та документи, що підтверджують понесені витрати: договір про надання правничої допомоги від 19.11.2020 року, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом за договором про надання правничої допомоги, довідка про оплату ТОВ "Вікітан" гонорару адвокату Герасимчуку О.О. в сумі 4540 грн., копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №603, що видане на ім`я Герасимчука О.О., ордер адвоката.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2021 року не вирішувалось питання про відшкодування позивачу судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідне клопотання позивача про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із апеляційним розглядом адміністративної справи №120/7015/20-а слід вирішити шляхом ухвалення додаткового судового рішення.

Вирішуючи по суті клопотання позивача про відшкодування відповідних судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4540,00 грн., суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що вказане клопотання слід задовольнити частково, з врахуванням наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. При цьому, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.134 КАС України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст.134 КАС України).

Отже, наведеними правовими нормами встановлено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім цього, колегія суддів враховує, що відповідно до п.4 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Тобто, договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво, та інші види адвокатської діяльності.

Згідно п.9 ст.1 цього Закону, представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності є, зокрема: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відзив на апеляційну скаргу є процесуальним документом.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні, а й у разі вчинення інших дій за його межами. Такий висновок висвітлений у постанові від 17.10.2018 у справі № 301/1894/17.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до ст.17 Закону України №3477- IV від 23.02.2006р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п.30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п.55 з подальшими посиланнями).

В поданому клопотанні представник позивача просив відшкодувати 4540,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, які складаються з вартості складання відзиву на апеляційну скаргу, на що було витрачено 5 годин з врахуванням визначеної п.3.1 Договору про надання правничої допомоги суми гонорару, яка складає за одну робочу годину 40% прожиткового мінімуму громадян у відповідному році ( 2270*40%=908,00*5=4540,00).

З матеріалів справи видно, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, позивачем (представником позивача) надано: договір про надання правничої допомоги від 19.11.2020 року, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом за договором про надання правничої допомоги, довідка про оплату ТОВ "Вікітан" гонорару адвокату Герасимчуку О.О. в сумі 4540 грн., копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №603, що видане на ім`я Герасимчука О.О., ордер адвоката.

При вирішенні питання щодо відшкодування позивачам витрат на правову допомогу апеляційний суд бере до уваги характер заявлених позовних вимог, що був предметом апеляційного розгляду, значення даної справи для позивачів, а також обсяг наданих послуг та затрачений час.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц.

Оцінивши усі необхідні аспекти: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що винагорода за послуги адвоката підлягає зменшенню.

Відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Аналогічні правила застосовуються до визначення витрат на проведення експертизи та залучення експерта (постанови Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі №200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі №520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі №521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі №826/13244/16).

Так, у відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Вінницькій області, представник позивача продублював позицію позивача, наведену в позовній заяві.

Підготовка відзиву на апеляційну скаргу не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, оскільки, представник ТОВ "Вікітан" був обізнаний з позицією позивача, а нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалось.

Таким чином, заявлені позивачем до відшкодування 4540,00 грн. витрат на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з ГУ ДПС у Вінницькій області становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат являється не співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) в період апеляційного провадження, із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

З врахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що на користь позивача підлягає стягненню обґрунтований розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 1816,00грн., із розрахунку (2270,00 грн.*40% * 2 = 1816,00 грн.), тобто за дві години роботи, яких, на думку апеляційного суду, достатньо для складання відзиву на апеляційну скаргу у даній справі.

Керуючись ст.ст. 243, 252, 311, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікітан" про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24.02.2021 року у справі №120/7015/20-а задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області (м.Вінниця, вул.Хмельницьке шосе,7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікітан" (м.Немирів, Вінницької області, вул.Гайсинське шосе,2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1816,00 грн. (одну тисячу вісімсот шістнадцять) грн.00 коп.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Боровицький О. А. Матохнюк Д.Б.