Справа № 120/4333/21-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 липня 2021 р. Справа № 120/4333/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач).

За змістом позовних вимог позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Вінницькій області, що вказана у відповіді №0200-0228-8/53767 від 12.11.2020 року про відмову ОСОБА_1 у зарахуванні при призначені пенсії періодів роботи позивача з 01.07.1976 року по 28.08.1976 року, з 05.09.1985 року по 23.05.1990 року, з 28.05.1990 року по 15.04.1991 року, з 12.07.1997 року по 30.06.1998 року згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- зобов`язати відповідача провести повторне нарахування та виплату пенсії з часу призначення пенсії ОСОБА_1 з 26.11.2019 року шляхом зарахування до загального стажу періодів роботи з 01.07.1976 року по 28.08.1976 року, з 05.09.1985 року по 23.05.1990 року, з 28.05.1990 року по 15.04.1991 року, з 12.07.1997 року по 30.06.1998 року згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- стягнути з ГУ ПФУ у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 різницю між виплаченою та перерахованою пенсією із урахуванням періодів роботи з 01.07.1976 року по 28.08.1976 року, з 05.09.1985 року по 23.05.1990 року, з 28.05.1990 року по 15.04.1991 року, з 12.07.1997 року по 30.06.1998 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача вказує, що ОСОБА_1 призначена пенсія за віком, однак листом від 12.11.2020 року ГУ ПФУ у Вінницькій області відмовило у врахуванні до стажу позивача періодів його роботи з 01.07.1976 року по 28.08.1976 року, з 05.09.1985 року по 23.05.1990 року, з 28.05.1990 року по 15.04.1991 року, з 12.07.1997 року по 30.06.1998 року. Окрім того, сторона позивача вказує, що заява про призначення пенсії подана 02.01.2020 року, проте у зв`язку із зволіканням в проведенні перевірки до стажу позивача не враховані вищезазначені періоди

Відтак, з огляду на те, що ОСОБА_1 не може відповідати за зміст та правильність поставленої печатки або зробленого запису у його трудовій книжці, представник позивача вважає бездіяльність ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо не зарахування періодів стажу з 01.07.1976 року по 28.08.1976 року, з 05.09.1985 року по 23.05.1990 року, з 28.05.1990 року по 15.04.1991 року, з 12.07.1997 року по 30.06.1998 року протиправною.

Ухвалою суду від 11.05.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній адміністративній справі, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Окрім того, даною ухвалою надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

02.06.2021 року ГУ ПФУ у Вінницькій області подано до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Свою позицію мотивує тим, що при призначенні, перерахунку, виплаті пенсій Головне управління як орган державної виконавчої влади керується, зокрема, Законом України від 09.07.2003 року №1058 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а також прийнятими на його виконання підзаконними нормативно-правовим актами.

Так, до страхового стажу не зараховано період трудової діяльності позивача у ПАТ Вінницяплодовочпостач з 01.07.1976 року - 28.08.1976 року з огляду на некоректність запису дати про прийняття на роботу.

Період роботи з 05.09.1985 року - 23.05.1990 року не зараховано до страхового стажу з огляду на те, що в архівних документах значиться ОСОБА_1 що унеможливлює ідентифікацію особи.

Період роботи з 28.05.1990 року - 15.04.1991 року не зараховано до страхового стажу з огляду на відсутність в трудовій книжці дати наказу про прийняття на роботу.

Крім того, до страхового стажу не зараховано період трудової діяльності позивача з 12.07.1997 року - 30.06.1998 року з огляду на те, що на печатці підприємства відсутній код ЄДРПОУ.

Також ГУ ПФУ у Вінницькій області зазначає, що ним направлено ряд запитів щодо підтвердження зазначених періодів, зокрема:

- №171/02-05-26/02-05 від 09.01.2020 року ПАТ Вінницяплодовочпостач. Оскільки відповідь на запит не надійшла 30.09.2020 року за вих. №0200-0205- 8/45707 було повторно зроблено запит;

- №173/02-05-26/02-05 від 09.01.2020 року СТОВ Зоря;

- №172/02-05-26/02-05 від 09.01.2020 року до Державного архіву Вінницької області. Відповідь на запит надійшла 17.01.2020 року, в якій зазначено, що документи СТОВ Зоря до Державного архіву Вінницької області на зберігання не поступали;

- №0200-0205-6/2866 від 05.02.2020 року у Вінницький районний трудовий архів, щодо підтвердження періоду роботи з 05.09.1985 року по 23.05.1990 року в СТОВ Зоря. Відповідь до управління не надійшла;

- №167/02-05-26/02-05 від 09.01.2020 року ЖЕК №3. Оскільки відповідь не надійшла, 30.09.2020 року за вих. №0200-0205-8/45708 повторно направлено запит.

Враховуючи вищезазначене, Головне управління вважає, що доводи, наведені у позовній заяві, не грунтуються на вимогах чинного законодавства, тому у відповідача відсутні підстави для зарахування до стажу вищезазначених періодів роботи позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що ОСОБА_1 призначено пенсію за віком згідно з ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Однак, при призначенні пенсії до страхового стажу позивача не зараховано наступні періоди роботи:

- з 01.07.1976 року по 28.08.1976 року у Вінницькому оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті на посаді сезонного робочого квасильно-засолочного цеху;

- з 05.09.1985 року по 23.05.1990 року у колгоспі Зоря на посаді інженера по ремонту і експлуатації машино-транспортного парку;

- з 28.05.1990 року по 15.04.1991 року у Вінницькому експерментальному ремонтно-механічному заводі Будмаш на посаді інженера-технолога 3-ої категорії;

- з 12.07.1997 року по 30.06.1998 року у Житлово-експлуатаційній конторі №3 на посаді майстра дільниці.

Листом від 12.11.2020 року ГУ ПФУ у Вінницькій області, у відповідь на запит позивача від 16.10.2020 року, надало копії запитів та повідомило про направлення повторних запитів у зв`язку із відсутністю відповідей. Окрім того, зазначено, що у відповідь на запит №170/02-05-26/02-05 від 09.01.2020 року ВТП ТОВ Вінницька центральна машино-технологічна станція щодо підтвердження періоду роботи з 03.07.1998 року по 03.03.1999 року надало довідку №1 від 20.01.2020 року, проте в даній довідці, відсутні посилання на нормативні акти, згідно яких було прийняття/звільнення з роботи. У подальшому, 05.02.2020 року за №0200-0205-8/3027 повторно направлено запит, у відповідь на який ВТП ТОВ Вінницька центральна машино-технологічна станція надало довідку №2 від 28.02.2020 року, проте в даній довідці відсутня печатка підприємства. У зв`язку із вищезазначеним, 17.03.2020 року за №0200-0205-8/11318 втретє направлено запит, на який надано довідку №3 від 09.06.2020 року, з зазначенням наказів про прийняття та звільнення з роботи.

Не погоджуючись з бездіяльністю ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо не зарахування до стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 01.07.1976 року по 28.08.1976 року, з 05.09.1985 року по 23.05.1990 року, з 28.05.1990 року по 15.04.1991 року, з 12.07.1997 року по 30.06.1998 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд виходив з такого.

Згідно з нормою статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України №1058-IV від 09.07.2003 року "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV), який набрав чинності 01.01.2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ).

Відповідно до ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, страховий стаж здобутий до впровадження системи персоніфікованого обліку обчислюється на підставі документів згідно законодавства, що діяло до набрання чинності Закону № 1058-IV.

Положеннями статті 44 Закону № 1058-IV визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (частина перша); заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (частина друга); органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя).

Згідно з частиною 5 статті 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ передбачено, що основним документом, який підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, і лише у разі її відсутності, або відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Таким чином, збирання уточнюючих довідок повинно здійснюватись лише у випадках неправильного, неповного або нечіткого заповнення трудової книжки, що робить незрозумілим зроблений запис.

Як уже зазначалося судом, ГУ ПФУ у Вінницькій області не зараховано до страхового стажу позивача період його роботи з 01.07.1976 року по 28.08.1976 року з огляду на некоректний запис дати про прийняття на роботу.

Так, судом із наявних в матеріалах справи копій трудової книжки серії НОМЕР_2 встановлено, що відповідно до запису № 1 ОСОБА_1 прийнятий у Вінницький оптово-роздрібний плодоовочевий комбінат на посаду сезонного робочого квасильно-засолочного цеху. Однак, при зазначенні дати прийому на роботу в графі число вказано 1976, а в графі рік 01.

Як вбачається із пояснень відповідача Головне управління зверталось до ПАТ Вінницяплодовочпостач із запитом №171/02-05-26/02-05 від 09.01.2020 року та від 30.09.2020 року №0200-0205- 8/45707, проте відповіді на зазначені запити надано не було.

Водночас, на переконання суду таке некоректне зазначення дати прийому на роботу позивача свідчить про те, що роботодавець помилково вказав число прийняття позивача на роботу у графі рік, а рік у графі число.

На переконання суду такий недолік не викликає сумніву у тому, що ОСОБА_1 у період з 01.07.1976 року по 28.08.1976 року працював у Вінницькому оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті, адже запис про прийняття та звільнення позивача з роботи містить всі необхідні координати, а помилка посадової особи Вінницького оптово-роздрібного плодоовочевого комбінату не може слугувати підставою для позбавлення позивача права на пенсійне забезпечення.

Щодо не зарухування ГУ ПФУ у Вінницькій області до стажу позивача при призначенні пенсії періоду з 05.09.1985 року по 23.05.1990 року з огляду на те, що в архівних документах значиться ОСОБА_1 що унеможливлює ідентифікацію особи, суд зазначає наступне.

Відповідно до запису № 1 у трудовій книжці серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 05.09.1985 року прийнятий в члени колгоспу Зоря на посаду інженера по ремонту і експлуатації машино-транспортного парку на підставі наказу №10 від 04.09.1985 року.

Окрім того, в матеріалах справи наявна архівна довідка Лука-Мелишківського трудового архіву Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 01.04.2021 року №Г-150, зі змісту якої вбаачається, що в колгоспі Зоря с. Гавришівка Вінницького району Вінницької області з 1985 року по 1990 року працювала тільки одна людина із прізвищем: ОСОБА_2 , ОСОБА_2 У відомостях щодо нарахування та отримання заробітної плати відсутні інші працівники з подібними прізвищами та іменами.

З огляду на зазначене, в системному аналізі даних трудової книжки позивача та довідки Лука-Мелишківського трудового архіву від 01.04.2021 року №Г-150, суд вважає достатніми таких даних для можливості ідентифікувати особу, вказану у довідці як ОСОБА_1 . Відтак, період роботи позивача з 05.09.1985 року по 23.05.1990 року підлягає зарахуванню до його стажу.

Окрім того, ГУ ПФУ у Вінницькій області не зараховано до стажу ОСОБА_1 період роботи з 28.05.1990 року по 15.04.1991 року з підстав відсутності в трудовій книжці дати наказу про прийняття на роботу.

Так, за порядковим номером 3 в трудову книжку позивача серії НОМЕР_3 внесено запис про те, що 28.05.1990 року ОСОБА_1 прийнято на роботу інженером-технологом 3-ої категорії на підставі наказу №20-К-90.

Суд зазначає, що відсутність у трудовій книжці позивача відомостей щодо дати винесення наказу про прийняття на роботу можна вважати її недоліком, однак такий недолік носить формальний характер, адже інша інформація, яка внесена до трудової книжки, дає можливість встановити місце роботи, посаду та період роботи позивача.

Крім того, згідно з п. 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємства, в учтановах та організаціях від 20.06.1974 року № 162 (чинна на момент внесення записів №3-5 до трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 ) всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Тому, факт внесення запису від 28.05.1990 року вказує на прийняття роботодавцем наказу, який передував запису, а незазначення реквізитів цього наказу, у даному випадку дати, у трудовій книжці не може бути підставою для не врахування до страхового стажу такого періоду роботи позивача.

Надаючи правову оцінку підставі не зарахування до стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 12.07.1997 року по 30.06.1998 року, суд зазначає таке.

Згідно з записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 вбачається, що останній працював з 12.07.1997 року по 30.06.1998 року у Житлово-експлуатаційній конторі №3 на посаді майстра дільниці.

В той же час, відмовляючи у зарахуванні до страхового стажу позивача вищезазначеного періоду його роботи відповідач зазначає про відсутність обов`язкового реквізиту на печатці підприємства, а саме ідентифікаційного коду ЖЕК №3.

Так, суд вказує, що записи у трудовій книжці чітко містять відомості щодо роботи позивача на вищевказаному підприємстві у спірний період, а надання уточнюючих довідок для підтвердження трудового стажу необхідно лише у разі коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Окремо суд наголошує, що відповідачем не ставиться під сумнів вірність записів в трудовій книжці позивача щодо прийняття 12.07.1997 року ОСОБА_1 на роботу та його звільнення з ЖЕК №3 30.06.1998 року.

З огляду на зазначене, період з 12.07.1997 року по 30.06.1998 року підлягає врахуванню при обчисленні пенсії позивача.

Крім цього, суд враховує й усталені правові висновки Верховного Суду із цього приводу, який вважає, що на працівника не слід покладати ризик негативних наслідків (позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку) за формальну неправильність оформлення трудової книжки з вини адміністрації підприємства яка відповідальна за дотримання правил її ведення (постанови у справі № 687/975/17 від 21.02.2018 року, у справі № 490/12392/16-а від 24.05.2018 року та у справі №548/2056/16-а від 29.03.2019 року).

Водночас, надаючи правову оцінку обраному стороною позивача способу захисту прав, шляхом визнаня протиправною бездіяльністі ГУ ПФУ у Вінницькій області, що вказана у відповіді №0200-0228-8/53767 від 12.11.2020 року про відмову ОСОБА_1 у зарахуванні при призначені пенсії періодів роботи позивача з 01.07.1976 року по 28.08.1976 року, з 05.09.1985 року по 23.05.1990 року, з 28.05.1990 року по 15.04.1991 року, з 12.07.1997 року по 30.06.1998 року згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, суд зазначає наступне.

Дії є активною формою поведінки суб`єкта владних повноважень, які виражаються у прийнятті рішень або інших активних формах здійснення наданих повноважень, у зв`язку із чим в подальшому виникає публічно-правовий спір. У свою чергу, бездіяльність є формою пасивної поведінки.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що ГУ ПФУ у Вінницькій області вчиняло активні дії щодо підтвердження стажу ОСОБА_1 шляхом звернення із офіційними записами до попередніх місць роботи позивача, а також до архівних установ, позовні вимоги підлягають задоволенню у спосіб визнання протиправними саме дій пенсійного органу щодо не зарахування при призначені пенсії періодів роботи позивача з 01.07.1976 року по 28.08.1976 року, з 05.09.1985 року по 23.05.1990 року, з 28.05.1990 року по 15.04.1991 року, з 12.07.1997 року по 30.06.1998 року.

Окрім того, на підставі пункту 23 статті 4 КАС України суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимоги про зобов`язати відповідача зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 01.07.1976 року по 28.08.1976 року, з 05.09.1985 року по 23.05.1990 року, з 28.05.1990 року по 15.04.1991 року, з 12.07.1997 року по 30.06.1998 року та провести перерахунок і виплату пенсії з урахуванням даних періодів з моменту призначення пенсії.

При цьому, задоволення вимоги щодо зобов`язання відповідача зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 вищезазначених періодів роботи та провести перерахунок і виплату пенсії з урахуванням даних періодів з моменту призначення пенсії, виключає можливість одночасного задоволення й вимоги про стягнення з ГУ ПФУ у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 різниці між виплаченою та перерахованою пенсією із урахуванням періодів роботи з 01.07.1976 року по 28.08.1976 року, з 05.09.1985 року по 23.05.1990 року, з 28.05.1990 року по 15.04.1991 року, з 12.07.1997 року по 30.06.1998 року.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В той же час, положеннями частини 3 статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Вінницькій області підлягає стягненню судовий збір у розмірі 630,60 грн.

Керуючись ст.ст.73-77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 263, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не зарахування при призначені пенсії періодів роботи ОСОБА_1 з 01.07.1976 року по 28.08.1976 року, з 05.09.1985 року по 23.05.1990 року, з 28.05.1990 року по 15.04.1991 року, з 12.07.1997 року по 30.06.1998 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.07.1976 року по 28.08.1976 року, з 05.09.1985 року по 23.05.1990 року, з 28.05.1990 року по 15.04.1991 року, з 12.07.1997 року по 30.06.1998 року та провести перерахунок і виплату пенсії з урахуванням даних періодів з моменту призначення пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області судовий збір у сумі 681,00 грн. (шістсот вісімдесят одна гривня нуль копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ).

Рішення суду в повному обсязі сформовано: 28.07.2021 року.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна