Справа № 580/2742/21
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року справа № 580/2742/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, далі відповідач) в якому просить:

- визнати протиправним рішення відповідача, яким позивачу до стажу роботи на посаді судді, підлягають зарахуванню тільки періоди з 20.06.1982 по 03.01.1987 та з 04.01.1987 по 19.09.2016 34 роки 02 місяців, що зазначено у листі відповідача від 26.03.2021;

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи на посаді судді: період проходження строкової служби з 10.11.1971 по 03.11.1973, тривалістю 01 рік 11 місяців 23 дні; 1/2 навчання на денному відділенні Харківського юридичного інституту з 01.09.1978 по 26.06.1982 тривалістю 01 рік 04 місяців 28 днів; працю народним суддею Городищенського районного народного суду з 20.06.1982 по 03.01.1987 тривалістю 04 роки 06 місяців 13 днів; працю суддею Апеляційного суду Черкаської області з 04.01.1987 по 19.09.2016 тривалістю 29 років 08 місяців 16 днів, усього станом на 19 вересня 2016 року, стаж роботи на посаді судді для визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання 37 років 07 місяців 20 днів.

Ухвалою суду від 24.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 17.06.2021 витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області завірену належним чином копію пенсійної справи позивача та зупинено провадження в адміністративній справі до отримання від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області витребуваних документів.

Ухвалою суду від 30.07.2021 поновлено провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено йому у зарахуванні до стажу, який дає право на отримання довічного грошового утримання, окрім стажу роботи на посаді судді також період проходження строкової служби в армії з 10.11.1971 по 03.11.1973, тривалістю 01 рік 11 місяців 23 дні та половину строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті з 01.09.1978 по 26.06.1982 тривалістю 01 рік 04 місяців 28 днів.

Відповідач позов не визнав, надав до суду письмовий відзив в якому зазначив, що відсутні правові підстави для зарахування до стажу судді позивача період проходження строкової служби в лавах армії та половину строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 у період:

- з 10.11.1971 по 03.11.1973 проходив службу в лавах Радянської Армії;

- з 01.09.1978 по 26.06.1982 навчався у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського;

- з 20.06.1982 по 03.01.1987 працював народним суддею Городищенського районного народного суду Черкаської області;

- з 04.01.1987 по 19.09.2016 працював суддею в апеляційному суді Черкаської області.

Таким чином, стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді для визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання становить 37 років 07 місяців 20 днів.

На звернення позивача щодо визначення його стажу судді для призначення та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Головне управління ПФУ в Черкаській області листом від 26.03.2021 №1790-1695/Ш-03/8-2300/21 повідомило, що стаж роботи на посаді судді, для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 34 роки 2 місяці.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає, що Законом України від 12.07.2018 №2509-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» (далі - Закон № 2509-VIII) статтю 137 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» доповнено частиною другою такого змісту: «До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді».

Разом з цим, при призначенні (обранні) суддів на посаду вперше до кандидатів на посади суддів застосовувалися різні вимоги, які діяли на момент такого призначення (обрання). Зазначена позиція підтримується Вищою радою правосуддя, Верховним Судом, Вищою кваліфікаційною комісією суддів України, Державною судовою адміністрацією України, Національною школою суддів України, викладеною у спільному листі «Про зарахування (перерахунок) стажу роботи на посаді судді» від 05.11.2018 №41783/0/9-18.

У відповідності до п. 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02.06.2016 №1402-VII «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015, №№ 18-20, ст.132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Згідно з абзацом четвертим п. 34 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02.06.2016 року №1402-VII «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

До набрання чинності Закону №2453 зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15.12.1992 №2862-ХІ «Про статус суддів» (далі - Закон №2862).

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України «Про статус суддів» №2862-ХІІ, кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

На час набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VІ (30.07.2010) діяла постанова Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

Згідно з абзацом 2 пункту 3-1постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» (яка діяла одночасно із Законом №2862-ХІІ; втратила чинність 01 січня 2012 року), доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року №545, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Згідно частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Враховуючи викладене вище, суд зазначає, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та періоду проходження строкової військової служби.

Із наявної у матеріалах справи копії військового квитка ОСОБА_1 вбачається, що він з 10.11.1971 по 03.11.1973 проходив службу в лавах Радянської Армії (стаж 01 рік 11 місяців 23 дні).

Крім того, із копії трудової книжки позивача судом встановлено, що ОСОБА_1 у періоди:

- з 01.09.1978 по 26.06.1982 навчався у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського;

- з 20.06.1982 по 03.01.1987 працював народним суддею Городищенського районного народного суду Черкаської області;

- з 04.01.1987 по 19.09.2016 працював суддею в апеляційному суді Черкаської області.

Отже, до загального стажу роботи позивача, який дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання належить враховувати, крім роботи на посаді судді, половину строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського у період з 01.09.1978 по 26.06.1982 (01 рік 04 місяці 28 днів) та період проходження ним строкової військової служби в лавах Радянської армії з 10.11.1971 по 03.11.1973 01 рік 11 місяців 23 дні), тому загальний стаж роботи позивача, який дає право на одержання щомісячного грошового утримання судді у відставці становить 37 років 07 місяців 20 днів.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №766/14821/16-а, від 31.10.2019 у справі №766/17221/16-а, від 07.11.2019 у справі №727/4435/17.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо зарахування ОСОБА_1 лише стажу роботи на посаді судді, для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 34 роки 2 місяці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, який дає право на відставку судді та отримання довічного грошового утримання, окрім стажу роботи на посаді судді за період з 20.06.1982 по 19.09.2016 (34 роки 02 місяці), також половину строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського за період з 01.09.1978 по 26.06.1982 (01 рік 04 місяці 28 днів) та період проходження ним строкової військової служби в лавах Радянської армії з 10.11.1971 по 03.11.1973 (01 рік 11 місяців 23 дні), що у загальному розмірі стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на одержання щомісячного грошового утримання судді у відставці становить - 37 років 07 місяців 20 днів.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Гайдаш