Справа № 200/7275/21
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2021 р. Справа№200/7275/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області (код ЄДРПОУ 0434093, 87400, Донецька область, Маріупольський район, смт. Мангуш, прос. Мира, 72)

про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області про визнання протиправною відмову відповідача у наданні позивачу інформації про наявність на території Мангушського району, земельних ділянок, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд, для індивідуального дачного будівництва, для ведення особистого селянського господарства, зобов`язання відповідача надати позивачу інформацію про наявність на території Мангушського району, земельних ділянок, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд, для індивідуального дачного будівництва, для ведення особистого селянського господарства.

Ухвалою від 14 червня 2021 року суд прийняв до розгляду позовну заяву, відкрив провадження в адміністративній справі № 200/7275/21. Одночасно суд вирішив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви позивач зазначив, що 24 травня 2021 року направлено запит до відповідача про отримання інформації про вільні земельні ділянки комунальної власності для індивідуального дачного будівництва, для ведення особистого селянського господарства на території с. Урзуф, с. Б. Коса, які можуть передаватись у приватну власність, згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України. Однак, у листі від 4 червня 2021 року № 18 відповідач відмовляється добровільно надати запитувану інформацію посилаючись на те, що наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України від 30.12.2015 року №337 «Про затвердження форм адміністративної звітності з кількісного обліку земель( форми №№ 11- зем, 12 зем, 15 зем, 16-зем) та Інструкції щодо їх заповнення» встановлені нові форми звітності, де передбачено облік земельних ділянок, але функціонал Державного земельного кадастру за допомогою якого така звітність складається на даний час не розроблено.

Відповідач до суду надав відзив на позовну заяву, де зазначив, що в селищній раді відсутня загальна інформація про наявність на території Мангушського району, земельних ділянок, не наданих у користування, так як, державними кадастровими реєстраторами органів Держгеокадастру форми звітності №№ 11- зем, 12-зем, 15-зем, 16-зем не надавалися.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , позивач є учасником бойових дій, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_2 .

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи, 24 травня 2021 року позивачем направлено до відповідача запит про отримання інформації. У якому просив, зокрем, надати інформацію про вільні земельні ділянки комунальної власності для індивідуального дачного будівництва, для ведення особистого селянського господарства на території с. Урзуф, е. Б. Коса, які можуть передаватись у приватну власність, згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України.

Листом від 4 червня 2021 року № 18 відповідач з приводу данного питання зазначив, що відповідно до державної статистичної звітності з кількісного обліку земель, форма якої затверджена наказом Державного комітету статистики України від 05.11.1998 № 377 «Про затвердження форм державної статистичної звітності з земельних ресурсів та Інструкції з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми №№ 11- зем, 12-зем, 15-зем, 16-зем), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 14.12.1998 № 788/3228, площа земель запасу та земель не переданих у власність та користування на території Мангушського району станом на 01.01.2016 складає 11179.7827га, в тому числі земель загального користування 2534,4351га. Звертаємо Вашу увагу, що вказана форма статистичної звітності з кількісного обліку земель не передбачає облік земельних ділянок за видами цільового призначення із перспективою їх подальшого використання та визначення їх місця розташування та кадастрових номерів. Також, повідомляємо, що наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 30.12.2015 року № 337 «Про затвердження форм адміністративної звітності з кількісного обліку земель (форми №№ 11-зем, 12-зем,15- зем,16-зем) та Інструкції щодо їх заповнення » встановлені нові форми звітності, де передбачено облік земельних ділянок, але функціонал Державного земельного кадастру за допомогою якого така звітність складається на даний час не розроблено.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та до інформації, що становить суспільний інтерес, визначено Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Згідно із статтею 1, пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до статті 12 вказаного Закону суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

У відповідності до пункту 6 частини 1 статті 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно з частиною 1 та 2 статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати і оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 20 Закону України «Про інформацію» визначено, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом (ч. 1 Закону).

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 6 вказаного Закону інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Відповідно до частини 2 статті 20 Закону України «Про інформацію» будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

За приписами статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад, організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою, здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.

Відповідно до частини 5 статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" уповноважені органи з питань містобудування та архітектури і центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, забезпечують відкритість, доступність та повноту інформації про наявність на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці земель державної та комунальної власності, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову, про наявність обмежень і обтяжень земельних ділянок, містобудівні умови та обмеження в містобудівному і державному земельному кадастрах.

До моменту внесення відповідної інформації до містобудівного та державного земельного кадастрів виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації або відповідний місцевий орган виконавчої влади зобов`язані надавати за запитами фізичних та юридичних осіб письмову інформацію про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову.

Аналізуючи наведені приписи статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" і статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування", суд приходить до висноку, що саме відповідач згідно з його компетенцією зобов`язаний володіти інформацією про земельні ділянки комунальної або державної форми власності, не надані у користування, що можуть бути використані під забудову. Більше того, виконавчий комітет також залишається розпорядником цієї інформації після її внесення до містобудівного та державного земельного кадастрів, якщо вона є у його фактичному володінні.

Наведений висновок узгоджується із викладеним в постанові Верховного Суду від 07 лютого 2020 року в справі №127/13810/17.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 122 Земельного Кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 83 Земельного кодексу України визначено категорії земель, які перебувають у комунальній власності.

Так, відповіднодо частини 1 та частини 2 цієї статті, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають:

а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

У відповідності до пункту "а" частини 5 статті 83 Земельного кодексу України, територіальні громади набувають землю у комунальну власність у разі передачі їм земель державної власності.

Враховуючи наведене, відповідач є розпорядником запитуваної інформації про вільні земельні ділянки комунальної власності для індивідуального дачного будівництва, для ведення особистого селянського господарства на території с. Урзуф, с. Б. Коса, які можуть передаватись у приватну власність, згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

За таких обставин, враховуючи зміст запиту та відповіді на нього, статус відповідача як розпорядника запитуваної публічної інформації у цих спірних правовідносинах, суд зазначає, що відповідачем не було виконано вимоги пункту 6 частини 1 статті 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" та не надано достовірної, точної та повної інформації на запит позивача від 24 травня 2021 року.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами 2 другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду,може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Нормами статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. З метою поного та ефективного захисту порушеного права позивача, з урахуванням норм статті 9 КАС України, суд вважає за нобхідне задовольнити позов шляхом визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні позивачу інформації про наявність на території Мангушського району, земельних ділянок, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд, для індивідуального дачного будівництва, для ведення особистого селянського господарства, зобов`язання відповідача повторно розглядути запит позивача від 24 травня 2021 року в частині надання з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенніінформації про наявність на території Мангушського району, земельних ділянок, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд, для індивідуального дачного будівництва, для ведення особистого селянського господарства.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку щодо задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Позивач, відповідано до норм статті Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області (код ЄДРПОУ 0434093, 87400, Донецька область, Маріупольський район, смт. Мангуш, прос. Мира, 72) про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити певні діїзадовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області (код ЄДРПОУ 0434093, 87400, Донецька область, Маріупольський район, смт. Мангуш, прос. Мира, 72) щодо відмови в наданні ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) інформації про наявність на території Мангушського району, земельних ділянок, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд, для індивідуального дачного будівництва, для ведення особистого селянського господарства, відповідно до їїого запиту на отримання публічної інформації від 24 травня 2021 року.

Зобов`язати Мангушську селищну раду Маріупольського району Донецької області (код ЄДРПОУ 0434093, 87400, Донецька область, Маріупольський район, смт. Мангуш, прос. Мира, 72) повторно розглянути запит ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на отримання публічної інформації від 24 травня 2021 року в частині надання інформації про наявність на території Мангушського району, земельних ділянок, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд, для індивідуального дачного будівництва, для ведення особистого селянського господарства, з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 30 липня 2021 року. Повне судове рішення складено 30 липня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар