Справа № 824/133/19-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/133/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Анісімов О.В.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

21 липня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Смілянця Е. С. Капустинського М.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бень Я.О.,

представника позивача: Бобика Й.Б.,

представника позивача: Пославського В.С.,

представника відповідача: Фуштей М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Надія-Є" на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Надія-Є" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2019 року Приватне підприємство "Надія-Є" звернулось до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним на скасування податкового-повідомлення рішення від 09.08.2018 року №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 1565916,00 грн, з них 1252733,00 грн - податкове зобов`язання, 313183,00 грн - штрафні (фінансові) санкції.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року апеляційну скаргу Приватного підприємства "Надія-Є" задоволено повністю; рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 року скасовано; прийнято нове рішення, яким позовні вимоги Приватного підприємства " Надія -Є" задоволено в повному обсязі; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 9 серпня 2018 року.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30 липня 2020 року касаційну скаргу Головного управління ДФС у Чернівецькій області, правонаступником якого є Головне управління ДПС у Чернівецькій області, задоволено частково; постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року та рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 8 травня 2019 року у справі №824/133/19-а скасовано; справу №824/133/19-а направлено на новий розгляд до Чернівецького окружного адміністративного суду.

В обґрунтування підстав для направлення справи на новий розгляд Верховний Суд зазначив про те, що суди не дотримали вимоги процесуального закону щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи, невжиття належних та достатніх заходів для встановлення фактичних обставин справи. Зокрема, не встановили і не надали правову оцінку обставинам справи, що входять до предмета доказування (щодо зайвого відображення собівартості реалізованих товарів, робіт, послуг в рядку 2050 Звіту про фінансові результати (форма № 2м) за 2017 рік в сумі 134910 грн), не витребували докази - звіти про рух поголів`я тварин ВРХ власника ПП «Надія-Є» () за період з 1 січня 2016 року по 31 березня 2018 року, а також паспортів ВРХ.

За наслідками нового розгляду справи Чернівецький окружний адміністративний суд прийняв рішення від 31 березня 2021 року, яким в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та частково задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин не виконало ухвалу суду першої інстанції про витребування доказів. В той же час суд першої інстанції не вжив інших заходів щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та не врахував висновки Верховного Суду щодо підстав направлення справи на новий розгляд. Апелянт також стверджує, що суд першої інстанції не врахував лист ТОВ «Компанія «Зевс Лтд» № 264 від 13.12.2018 року у порівнянні з інформацією, наявній у звітах про рух поголів`я. Крім того, суд не з`ясував чи визначено нормативно та чи можливо фізично придбавши та передавши на переробку в один і той же день, змінити власника ВРХ та отримати відповідний паспорт.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Приватне підприємство "Надія-Є" зареєстровано та взято на податковий облік 28.07.2005 року, Кіцманська ОДПІ (Заставнівське відділення), податковий номер платника податків - 33651058, знаходиться за адресою: Україна, 59454, Чернівецька область, Заставнівський район, с. Шубранець (т.1 а.с.10).

На підставі наказу від 11.06.2018 року №375 та направлень від 26.06.2018 року №№1124, 1127-1129 посадовими особами Головного управління ДФС у Чернівецькій області у період з 27.06.2018 року по 19.07.2018 року проведено документальну планову виїзну перевірку ПП "Надія-Є" з питань дотримання податкового законодавства, валютного, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року (т.1 а.с.9), за результатами якої складено акт перевірки від 26.07.2018 року №3708/24-13-14-08/33651058 (далі - акт перевірки) (т.1 а.с.9-69).

Відповідно до акта перевірки встановлено порушення ПП "Надія-Є" положень статті 134 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на прибуток за вказаний період в сумі 1252733 грн, в тому числі: за 2016 рік в сумі 263636 грн, за 2017 рік в сумі 989097 грн (т.1 а.с.68).

На підставі висновків акта перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № від 09.08.2018 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1565916,00 грн, в тому числі: 1252733,00 грн - основний платіж, 313183,00 грн - штрафна (фінансова) санкція (т.1 а.с.75).

ПП "Надія-Є" оскаржило вказане податкове повідомлення-рішення до ДФС України.

Рішенням про результати розгляду скарги ПП "Надія-Є" від 17.10.2018 року №33734/6/99-99-11-01-01-25 податкове повідомлення-рішення № залишено без змін (т.2 а.с. 88-93).

Вважаючи повідомлення-рішення № від 09.08.2018 року протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що господарські операції з придбання ПП "Надія-Є" великої рогатої худоби у фізичних осіб згідно з переліком, доданим до акту перевірки, є нереальними, оскільки такі операції не відображені в Реєстрі тварин, що є обов`язковим; продавці ВРХ, які отримали від позивача гроші готівкою належно не ідентифіковані; транспортування ВРХ в межах областей не підтверджується документально.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

Згідно з п.44.1-44.3 ст.44 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Згідно з ч. 2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-ХІV від 16.07.1999 року (далі - Закон № 996-ХІV) бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 Закону № 996-ХІV встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції: посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

П.135.1 ст.135 ПК України передбачено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону № 996-ХІV регулювання питань методології бухгалтерського обліку та фінансової звітності здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері бухгалтерського обліку, затверджує національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку, національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку в державному секторі, інші нормативно-правові акти щодо ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності.

Згідно з п.3 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку (далі П(С)БО) 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» терміни, що використовуються в національних положеннях (стандартах) бухгалтерського обліку, мають такі значення:

- прибуток - сума, на яку доходи перевищують пов`язані з ними витрати;

- доходи - збільшення економічних вигод у вигляді збільшення активів або зменшення зобов`язань, яке призводить до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників);

- витрати - зменшення економічних вигод у вигляді зменшення активів або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).

Таким чином, повнота відображення підприємством у бухгалтерському та податковому обліку доходів і витрат впливає на правильність визначення бази оподаткування податком на прибуток.

Відповідно до п.5-7 П(С)БО 16 "Витрати" витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Пп. 14.1.13 п.14.1 ст. 14 ПК України визначено, що безоплатно надані товари, роботи, послуги: а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів; б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості; в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.

Таким чином, об`єктом справляння податку на прибуток є фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності підприємства, за правилами бухгалтерського обліку та відкоригований на різниці, передбачені ПК України. Обов`язковою умовою виникнення у платника права на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів. При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Водночас, товарно-матеріальні цінності, передані суб`єктові господарювання безкоштовно призводять до збільшення активу та зростання майбутніх економічних вигод, відповідно, визнаються доходом платника.

Згідно з актом перевірки суми податку на прибуток донараховані контролюючим органом у зв`язку зі встановленням двох самостійних порушень норм податкового законодавства:

- безпідставне включення до р.2050 Звіту про фінансові результати (форма № 2м) собівартості реалізованих товарів, робіт, послуг в сумі 134910 грн;

- віднесення до складу витрат коштів на загальну суму 6824720 грн за операціями з придбання ВРХ від фізичних осіб здавачів ВРХ, які не підтверджені первинними документами.

Відповідно до акта перевірки контролюючим органом встановлено, що згідно з даними бухгалтерського обліку підтвердженими первинними документами собівартість реалізованих товарів, робіт, послуг за 2017 рік складає 46607090,00 грн. Натомість до рядка 2050 Звіту за 2017 рік віднесено собівартість реалізованих товарів, робіт, послуг в сумі 46742000,00 грн.

У зв`язку з цим податковий орган дійшов висновку про те, що в порушення вимог пп.134.1.1п.134.1 ст.134 ПК України позивач безпідставно включив до рядка 2050 Звіту про фінансові результати за 2017 рік собівартість реалізованих товарів, робіт, послуг у сумі 134910 грн (46742000 грн - 466070090 грн), внаслідок чого допущено заниження податку на прибуток 24283,80 грн.

Відповідно до письмових пояснень (т.5 а.с.7-9) позивач визнав вказане вище порушення вимог ПК України та зазначив про те, що не може спростувати висновки акта перевірки щодо зайвого відображення собівартості реалізовних товарів, робіт, послуг в рядку 2050 Звіту про фінансові результати (форма № 2м) за 2017 рік в сумі 134910 грн.

Вказані вище обставини щодо визнання порушень були враховані судом першої інстанції при прийнятті рішення по суті позовних вимог.

Крім того, ПП "Надія-Є" визнало безпідставне включення до витрат придбання ВРХ у гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 , щодо яких відсутня інформація в Єдиному державному реєстрі тварин про тварин виду ВРХ, на загальну суму 292285,00 грн.

При цьому в апеляційній скарги ПП "Надія-Є" не спростовує вказані вище обставини та не оскаржує рішення суду першої інстанції в цій частині, тому з урахуванням меж апеляційного перегляду, встановлених ч.1 ст.308 КА України, колегія суддів не перевіряє обґрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в частині безпідставного включення до р.2050 Звіту про фінансові результати (форма № 2м) собівартості реалізованих товарів, робіт, послуг в сумі 134910 грн та включення до витрат придбання ВРХ у гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 на загальну суму 292285,00 грн.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо реальності господарських операцій з придбання ВРХ у фізичних осіб - здавачів ВРХ, зазначених у приймальних квитанціях та звітах про використання коштів, на загальну суму 6532435 грн (6824720 грн - 292285,00 грн), колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з актом перевірки ПП "Надія-Є" в 2016 та 2017 роках включило до складу собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) витрати з придбання великої рогатої худоби на загальну суму 6824720 грн від 87 постачальників фізичних осіб, які проживають на території Рівненської та Житомирської областей.

Згідно з матеріалами справи на підтвердження операцій з придбання ВРХ у фізичних осіб (т.2 а.с.94) позивач надав наступні документи: форми ПК-2, прийомні квитанції; звіти про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт (т.1 а.с.77-227).

Разом з тим, в ході перевірки на підставі інформації, викладеної у листі Оперативного управління ГУ ДФС у Чернівецькій області №629/вн/24-13-21-03 від 17 липня 2018 року щодо переліку громадян жителів Рівненської області, з якими ПП "Надія-Є" оформило придбання ВРХ, контролюючим органом встановлено, що у закупівельних відомостях зазначено РНОКПП НОМЕР_1 ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , с. Довге Поле, Лубенського району, Рівненської області), тоді як фактично РНОКПП належить громадянці ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ). Аналогічно, у закупівельних відомостях зазначено РНОКПП НОМЕР_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , с. Молодава Третє, Лубенського району, Рівненської області), тоді як фактично РНОКПП належить громадянці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , с. Кременівка, Магдалинівського району, Дніпропетровської області. РНОКПП НОМЕР_3 дійсно належить громадянці ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 жительці с. Листвин, Лубенського району, Рівненської області). Всі інші РНОКПП, вказані у закупівельних документах, не присвоєні фізичним особам (т. 2 а. с. 93 94).

Крім того, контролюючим органом направлено запити сільським радам щодо надання інформації про вирощування, розведення, відгодівлю продукції тваринництва (ВРХ) громадянами, вказаними в якості здавачів ВРХ у наданих до перевірки документах.

Згідно з відповідями Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області №02-20/273-2 від 16 липня 2018 року, Високопічської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 269 від 16 липня 2018 року, Садківської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 184 від 16 липня 2018 року, Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 133 від 13 липня 2018 року, Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 499 від 16 липня 2018 року, Вербської сільської ради Лубенського району Рівненської області № 02-25 від 16 липня 2018 року, Привільненської сільської ради Лубенського району Рівненської області № 100 від 24 липня 2018 року, Семидубської сільської ради Лубенського району Рівненської області № 655 від 24 липня 2018 року вказані у запитах громадяни в сільську раду для підтвердження факту вирощування та реалізації ВРХ не звертались, довідки про самостійне вирощування, розведення, відгодівлю продукції тваринництва (ВРХ) громадянам, які були зазначені у запитах не видавалися, вказані у запиті громадяни на територіях зазначених вище сільських рад не зареєстровані та не проживають (т. 2 а. с. 96 107). Зазначене свідчить про невідповідність місцезнаходження фізичних-осіб-здавачів ВРХ.

В ході перевірки податковим органом отримано лист Оперативного управління ГУДФС у Чернівецькій області від 17 липня 2018 року №629/вн/24-13-21-03, відповідно до якого встановлено, що у власності фізичних осіб, через яких ПП "Надія-Є" здійснювало заготівлю ВРХ від фізичних осіб-здавачів, не зареєстровані вантажні бортові транспортні засоби. До перевірки не надано товарно-транспортних документів, що підтверджують факт перевезення ВРХ від фізичних осіб-здавачів ВРХ до ПП "Надія-Є". У зв`язку з цим не ідентифіковано фактичних місць отримання (зберігання), а також транспортування ВРХ до місця їх поставки позивачу. На підставі вказаного, враховуючи те, що населені пункти здавачів ВРХ знаходяться на значних відстанях від забійного цеху ПП "Надія-Є" (більше 200 250 км), а також відсутність власних чи орендованих транспортних засобів, податковим органом зроблено висновок, що реальність здійснення вказаних господарських операцій є неможливою.

На підставі вищенаведеного, оскільки подані до перевірки документи містять суттєві недоліки, які позбавляють їх юридичного значення та можливість використання у бухгалтерському обліку, контролюючий орган заперечує факт отримання ВРХ саме від фізичних осіб-здавачів ВРХ, зазначених у приймальних квитанціях форм №ПК-2 та звітах про використання коштів, на загальну суму 6824720 грн.

Оцінюючи вказані вище висновки контролюючого органу, колегія суддів враховує висновки Верховного Суду за наслідками касаційного перегляду даної справи.

Так, Верховний Суд зазначив про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про те, що встановлені контролюючим органом недоліки наданих до перевірки документів у своїй сукупності позбавляють надані позивачем докази сили первинних документів, що підтверджують факт здійснення господарських операцій саме з фізичними особами-здавачами ВРХ, яких неможливо ідентифікувати з огляду на невідповідність зазначених РНОКПП та місцезнаходження цих осіб.

Крім того Верховний Суд дійшов висновку про те, що в межах цієї справи, з урахуванням виявлених недоліків первинних документів, необхідним документом для підтвердження фактичного переміщення придбаної ВРХ від зазначених осіб є товарно-транспортна накладна, яка позивачем не надана. При цьому, з огляду на те, що населені пункти здавачів ВРХ знаходяться на значних відстанях від забійного цеху ПП "Надія-Є", а також відсутність власних чи орендованих транспортних засобів, обґрунтованими є сумніви відповідача щодо можливості реального здійснення вказаних господарських операцій.

В той же час Верховний Суд вказав на необхідність витребування та дослідження звітів про рух поголів`я тварин ВРХ власника ПП "Надія-Є" за період з 01 січня 2016 року по 31 березня 2018 року, а також паспортів ВРХ.

Відповідно до ч.5 ст.353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

З матеріалів справи встановлено, що 25.09.2020 ГУ ДПС у Чернівецькій області долучило до матеріалів справи копії звітів про рух поголів`я тварин виду ВРХ власника ПП "Надія-Є" за 2016-2018 роки (т.3 а.с.104-250, т.4 а.с.1-198).

Крім того, ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року витребувано у Державного підприємства «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» інформацію про те, чи здавались після переробки товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Зевс Лтд» (податковий номер 30362061, Рівненська обл., м. Дубно, вул. К.Савури, 6) для зняття з реєстрації тварин паспорти великої рогатої худоби та відомості переміщення тварин за грудень 2017 року, власниками котрої були громадяни згідно з переліком; чи здавались після переробки товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Зевс Лтд» (податковий номер 30362061, Рівненська обл., м. Дубно, вул. К.Савури, 6) для знаття з реєстрації тварин паспорти великої рогатої худоби та відомості переміщення тварин за вересень 2016 року з наступними ідентифікаційними номерами: UA-UA; UA- UA; UA-UA; UA-UA; UA-UA; UA-UA; UA-UA; UA-UA; UA-UA; UA-UA; UA-UA (т.4 а.с.203-205).

На виконання вказаної ухвали суду ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» надало інформацію з Єдиного державного реєстру тварин про тварин виду ВРХ станом на 15.10.2020 та звіти про рух поголів`я щодо всіх власників - фізичних осіб, вказаних в ухвалі від 05 жовтня 2020 року, крім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які не зареєстровані в Реєстрі тварин як власники тварин.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин не виконало ухвалу суду першої інстанції про витребування доказів та надало звіти про рух поголів`я, які судом не витребовувалися.

Водночас, колегія суддів вважає такі доводи позивача необґрунтованими, оскільки витребувана судом інформація щодо ідентифікованої худоби міститься в поданих Агентством Реєстрах та звітах.

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про те, що під час перевірки податковий орган не враховував паспорти ВРХ під час складення акта перевірки та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а тому відсутні підстави для окремого витребування цих паспортів.

Оцінюючи наявні в матеріалах звіти про рух ВРХ та інформацію з Єдиного державного реєстру тварин про тварин виду ВРХ, колегія суддів виходить з наступного.

На момент закупівлі позивачем у наведених в акті перевірки фізичних осіб ВРХ було чинним Положення про ідентифікацію і реєстрацію великої рогатої худоби, затверджене Наказом Міністерства аграрної політики України 17 вересня 2003 року №342 (далі - Положення №342).

Відповідно до п.1.2 Положення №342 положення є обов`язковим для всіх суб`єктів господарювання - юридичних і фізичних осіб та негосподарюючих суб`єктів - фізичних осіб, що є власниками тварин, займаються їх розведенням, утриманням, торгівлею, транспортуванням, проводять забій, утилізацію тварин, здійснюють ветеринарний контроль, надають сервісні послуги у сфері тваринництва та проводять виставки з участю тварин.

Отже, оскільки позивач та фізичні особи, зазначені в акті перевірки, займались розведенням, утриманням та продажем великої рогатої худоби, то Положення №342 підлягало застосуванню при здійсненні ними відповідної діяльності.

Згідно з п.1.4 ідентифікація і реєстрація великої рогатої худоби запроваджується з метою, зокрема, контролю за переміщеннями тварин усередині країни та при їх експорті і імпорті; підтвердження права власності на тварин.

Відповідно до п. 1.6 Положення №342 ідентифікація і реєстрація великої рогатої худоби включає такі процеси: реєстрацію господарства; оформлення замовлення; нумерацію тварин шляхом прикріплення бирок з ідентифікаційним номером; облік ідентифікованих тварин у господарстві; реєстрацію ідентифікованих тварин у Реєстрі тварин; оформлення і видачу паспорта тварини; реєстрацію в Реєстрі тварин інформації про переміщення, загибель (падіж), забій, утилізацію тварин тощо.

Згідно з п.6.1 Положення №342 власник/утримувач має право на переміщення тварини лише в разі, якщо тварина ідентифікована відповідно до розділу 3 цього Положення, зареєстрована в Реєстрі тварин та на неї видані паспорт тварини.

Таким чином, інформація про перехід права власності та переміщення ВРХ підтверджується у порядку, передбаченому Положенням №342.

Відповідно до п.6.2 Положення №342 у разі вибуття тварини з господарства власник/утримувач зобов`язаний: унести дані про вибуття з господарства до книги обліку тварин, заповнити зворотний бік паспорта тварини та два примірники відомості переміщення тварин (додаток 10); разом з паспортом тварини, та заповненою відомістю переміщення тварин звернутися до державної установи ветеринарної медицини для отримання в установленому порядку ветеринарних документів; у момент вибуття тварини з господарства перевірити наявність прикріплених на тварині бирок, відповідність ідентифікаційних номерів на бирках даним паспорта тварини і передати фізичній чи юридичній особі, у господарство якої вибуває тварина, або перевізнику паспорт тварини з та другий примірник відомості переміщення тварин.

При зверненні власника/утримувача спеціаліст державної установи ветеринарної медицини вносить до паспорта тварини дані стосовно проведення вакцинацій, діагностичних досліджень і профілактичних обробок, проставляє свій підпис та засвідчує записи печаткою державної установи ветеринарної медицини.

Перший примірник відомості переміщення тварин не пізніше 3 днів після вибуття тварини з господарства надсилається до Агентства через агента з ідентифікації.

Згідно з п.6.3 Положення №342 суб`єкт господарювання або негосподарюючий суб`єкт, у господарство яких прибула тварина, зобов`язаний: у момент прибуття тварини в господарство перевірити наявність прикріплених на тварині бирок, відповідність ідентифікаційних номерів на бирках даним паспорта тварини; у встановленому цим Положенням порядку здійснити дії з реєстрації господарства в Реєстрі тварин, якщо господарство не зареєстроване; унести відповідні записи про прибуття в господарство до книги обліку тварин; заповнити зворотний бік паспорта тварини; унести дані про прибуття тварини у відомість переміщення тварин і не пізніше триденного терміну після прибуття тварини в господарство надіслати Агентству через агента з ідентифікації.

П.6.5 Положення №342 передбачено, що до відомості переміщення тварин вносяться такі дані: у разі вибуття тварини з господарства - ідентифікаційний номер тварини, реєстраційний номер (або ідентифікаційний номер власника/утримувача), назва та адреса господарства, з якого вибуває тварина, дата та причина вибуття, дата заповнення відомості переміщення тварини та код агента з ідентифікації, що здійснює свою діяльність на території, де розміщене господарство.

У разі прибуття тварини в господарство - реєстраційний номер господарства, назва та адреса господарства, до якого прибуває тварина, дата та причина прибуття, дата заповнення та дані про агента з ідентифікації, що здійснює свою діяльність на території, де розміщене господарство.

Агентство вносить дані відомості переміщення тварин у Реєстр тварин.

Відповідно до п.6.9 Положення №342 при прибутті тварини на м`ясокомбінат, бойню чи ветсанзавод відповідальна особа останніх зобов`язана у тому числі унести дані про прибуття тварини в господарство до відомості переміщення тварин, одержаної від попереднього власника/утримувача, і не пізніше триденного терміну після прибуття тварини надіслати відомість переміщення тварин, паспорт тварини до Агентства через агента з ідентифікації.

Згідно з прийомними квитанціями, наданими позивачем під час проведення перевірки, копії яких містяться в матеріалах справи, ПП "Надіє-Є" придбало у фізичних осіб велику рогату худобу з наступними ідентифікаційними номерами: UA-UA; UA- UA; UA-UA; UA-UA; UA-UA; UA-UA; UA-UA; UA-UA; UA-UA; UA-UA; UA-UA.

В той же час відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру тварин про тварин виду ВРХ станом на 15.10.2020 року фізичні особи самостійно продали товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія «Зевс Лтд» велику рогату худобу за ідентифікаційними номерами UA-UA; UA- UA; UA-UA; UA-UA; UA-UA; UA-UA; UA-UA; UA-UA; UA-UA; UA-UA; UA-UA, яка в подальшому була забита.

Крім того, відповідно до звітів про рух поголів`я тварин виду ВРХ власника ПП «Надія-Є» за період з 01.01.2018 року по 31.03.2018 року, за період з 01.01.2017 року по 31.03.2018 року та за період з 01.01.2016 року по 31.03.2016 року, які використовувались ним при податковій перевірці (Т.3, а.с.105-250, Т.4, а.с.1-198), протягом 2016-2018 рр ПП «Надія-Є» не придбавала велику рогату худобу у фізичних осіб, вказаних в прийомних квитанціях.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про те, що дати продажу фізичними особами ВРХ, зазначені в інформації з Єдиного державного реєстру тварин про тварин виду ВРХ станом на 15.10.2020, співпадають з датами продажу, зазначеними у прийомних квитанціях форми ПК-1, якими документувалась господарська операція з реалізації фізичними особами ВРХ ПП «Надія-Є». Однак, згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру тварин про тварин виду ВРХ станом на 15.10.2020 року така велика рогата худобу була реалізована фізичними особами товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія «Зевс Лтд», а не ПП «Надія-Є».

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на лист ТОВ «Компанія «Зевс Лтд» № 264 від 13.12.2018 року (т.2 а.с.12-16), згідно з яким у вересні 2016 року ПП "Надія-Є" здало на переробку 140 голів ВРХ, 08.12.2017 - 168 голів ВРХ, про що зроблено записи в книзі обліку тварин №153/320, 21.12.2017 - 200 голів ВРХ, про що зроблено записи в книзі обліку тварин №301-500, інформація про власників в ТОВ «Компанія «Зевс Лтд» відсутня. Крім того, у вказаному листі зазначено, що здачу ВРХ на переробку здійснювало ПП "Надія-Є" , в книзі обліку тварин не зазначено прізвищ фізичних осіб - здавачів (власників) ВРХ.

Водночас, в матеріалах справи відсутні документи, на підставі яких видано лист ТОВ «Компанія «Зевс Лтд» № 264 від 13.12.2018 року, зокрема, копії книгу обліку тварин. Отже, вказаний лист не є первинним доказом, який підтверджує, що передачу ВРХ на переробку здійснювало саме ПП «Надія-Є».

Крім того, зважаючи на норми Положення №342 позивач був зобов`язаний оформлювати відповідні документи при придбанні та переміщенні ВРХ і подавати до Агентства відомості про перехід права власності та переміщення ВРХ до іншого господарства.

Відповідно до ч.2 ст.74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, факт переходу права власності на ВРХ та переміщення тварин може підтверджуватися виключно документами, оформленими відповідно до Положення №342.

Разом з тим, у зв`язку з недотриманням ПП «Надія-Є» положень п.6.1-6.3 Положення №342 в звітах про рух поголів`я та інформації з Єдиного державного реєстру тварин про тварин виду ВРХ відсутня інформація про перехід права власності на ВРХ від фізичних осіб, вказаних в прийомних квитанціях.

Враховуючи недоліки в первинних документах, наданих суду та податковому органу, і зважаючи на те, що операції з придбання ПП "Надія-Є" великої рогатої худоби у фізичних осіб згідно з переліком, доданим до акта перевірки, не відображені в Єдиному державному реєстрі тварин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується реальність вказаних господарських операцій.

Таким чином, віднесення до складу витрат коштів на загальну суму 6824720 грн за операціями з придбання ВРХ від фізичних осіб здавачів ВРХ, які не підтверджені належним чином оформленими первинними документами, є порушенням ст.ст.44, 134 ПК України.

З урахуванням встановлених у справі обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність нарахування податкового зобов`язання ПП «Надія-Є» згідно з податковим-повідомленням рішенням від 09.08.2018 року №.

Отже, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного вище колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Приватного підприємства "Надія-Є" залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 29 липня 2021 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Смілянець Е. С. Капустинський М.М.