Справа № 709/802/21
Суддя: Романова О. Г.
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 709/802/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Романової О.Г.,

при секретарі: Соломки Л.М.,

за участі:

позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Чорнобаївського районного суду Черкаської області адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 2 роти БПП у м. Кременчук УПП у Полтавській області капрала поліції Рябенького У.Ю., Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4415558 від 28 червня 2021 року,

в с т а н о в и в :

Гр. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4415558 від 28.06.2021. Справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - закрити.

В обґрунтування позову посилається на те, що його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП є незаконним, необґрунтованим та недоведеним. При розгляді справи інспектор поліції не роз`яснив йому його права та обов`язки, не повідомив його про можливість відкладення справи для того, щоби скористатися правовою допомогою, порушивши його права на звернення за правовою допомогою. Також, не виявив обставини, які виключають адміністративну відповідальність, пом`якшують і обтяжують відповідальність. Працівником поліції не було з`ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок чого при винесенні постанови поліцейським не було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав зазначених у позовній заяві. Додатково пояснив, що він не визнає наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. 28.06.2021 він рухався по вул. Небесної Сотні, 5 в м. Кременчук на автомобілі ВАЗ 21083 д.н.з. НОМЕР_1 з допомогою навігатора. Перетнувши перехрестя, зупинився, щоби розібратися куди далі їхати, оскільки навігатор показував йому їхати прямо, але там був заборонений знак. Зауважив на тому, що на смузі для руху маршрутних транспортних засобів не було інших автомобілів, а тому він не чинив нікому перешкод в русі. Потім до нього під`їхали працівники поліції та почали складати постанову. Зазначає про те, що в його діях не було умислу на вчинення даного адміністративного правопорушення. Інспектором поліції не було у повній мірі роз`яснені йому його права, зокрема, право на отримання правової допомоги. У постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28.06.2021 він розписувався про отримання постанови. У постанові дійсно стоїть його підпис в графі «права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП йому роз`яснено», але запевняє, що працівником поліції це зроблено не було, що вбачається із інформації з відеореєстратора. Крім того, він прохав працівників поліції застосувати до нього такий вид стягнення як попередження, але у цьому йому було відмовлено. Раніше до адміністративної відповідальності він не притягувався, що підтверджується копією приєднаного до матеріалів справи талону, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, а тому у випадку якщо суд прийде до висновку про відсутність підстав для закриття справи про адміністративне правопорушення, просить суд пом`якшити йому покарання. Крім того, зазначив про те, що на відеозаписі не видно його обличчя, а тому матеріалами не підтверджується те, що на місці події був він.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання не з`явився. 13.07.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останні просять суд відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову, справу розглянути у відсутності представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. У відзиві на позов зазначають про те, що доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП не відповідають дійсності та повністю спростовуються наданими суду відеозаписами. Жодних належних, допустимих та достовірних доказів в підтвердження доводів, викладених в адміністративному позові, до позовної заяви, в порядку ч. 4 ст. 161 КАС України, позивачем не додано. За допомогою відеореєстратора, встановленого в службовому автомобілі, зафіксовано як під час патрулювання 28.06.2021 у м. Кременчуці, по вул. Небесної Сотні, інспекторами було виявлено транспортний засіб ВАЗ 21083, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням позивача, який здійснив рух на смузі для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.11 ПДР України, чим порушив п.п. 17.1 ПДР України. На місці зупинки ТЗ позивача поліцейський повідомив водія про причину зупинки, а саме порушення ним п.п. 17.1 ПДР України. Під час з`ясування фактичних обставин справи усні пояснення водія свідчили про те, що водій в порушення п. 2.3 «б» ПДР України не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, повідомив на місці «вибачте, я не бачив, я по навігатору їхав», проти факту вчинення адміністративного правопорушення не заперечував. Водієві було повідомлено про розгляд справи, роз`яснено вимоги ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, на місці розгляду, позивач письмових пояснень не надав, клопотань не заявляв. Жодних доказів, в порядку ст. 268 КУпАП, на підтвердження дотримання Правил дорожнього руху, на місці розгляду справи, водій не надав. Таким чином, було прийнято до уваги порушення водієм ПДР України, враховано усні пояснення водія, з`ясовано всі фактичні обставини справи та прийняте правомірне рішення про накладення на останнього адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Постанову оголошено в присутності водія негайно після розгляду справи та надано її копію.

Відповідач інспектор 2 роти БПП у м. Кременчук УПП у Полтавській області капрал поліції Рябенький У.Ю. в судове засідання не з» явився, 13.07.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву аналогічного змісту із відзивом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому останній просить суд відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову, справу розглянути у його відсутності.

Суд, радячись на місці, ухвалив: відповідно до положень ст. 205 КАС України проводити розгляд справи у відсутності відповідачів, які були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, у відзиві на позов просили суд справу розглядати без їх участі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, ознайомившись із відзивами на позов, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до відомостям постанови серії ЕАН № 4415558 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. - 28.06.2021. Звернувся до суду із позовною заявою 30.06.2021, отже без порушення строку встановленого положеннями ч. 2 ст. 286 КАС України.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративне правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно із ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці правила несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4415558 від 28.06.2021, 28.06.2021 о 22 год. 59 хв. м. Кременчук, вул. Небесної Сотні, 5 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21083 НОМЕР_1 , здійснив рух на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8 або 5.11 (забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі), чим порушив вимоги п. 17.1 ПДР України. За порушення вказаних положень ПДР України ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 680 грн.

Відповідно до положень п. 17.1 ПДР України на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Горизонтальна дорожня розмітка 1.2 (широка суцільна лінія) - позначає край проїзної частини на автомагістралях або межі смуги для руху маршрутних транспортних засобів.

Якщо смуга для руху маршрутних транспортних засобів позначена дорожнім знаком 5.8 або 5.11 і відокремлена від решти проїзної частини суцільною широкою лінією дорожньої розмітки 1.2, на ній заборонені будь-який рух і в`їзд для зупинки, а також стоянки інших транспортних засобів.

Частиною третьою статті 122 КУпАП передбачено, що ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із відзивом на позов відповідачем інспектором 2 роти БПП у м. Кременчук УПП у Полтавській області капралом поліції Рябеньким У.Ю. було надано суду диск, на якому містяться файли з відеозаписами здійсненими із нагрудного реєстратора працівника поліції та реєстратора розміщеного на службовому автомобілі патрульної поліції, відповідно до змісту яких транспортний засіб ВАЗ 21083 НОМЕР_1 , після проїзду перехрестя виїхав на смугу для руху маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.11 ПДР України та здійснив рух по ній.

Вказані відеозаписи є належними доказами по справі, оскільки у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4415558 від 28.06.2021 зазначена інформація щодо здійснення фіксування правопорушення технічними засобами.

Відомості зазначені на відеозаписі повністю підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме порушення останнім п.17.1 ПДР України - на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Посилання позивача у судовому засіданні про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, оскільки рухаючись по смузі для руху маршрутних транспортних засобів він не чинив нікому перешкод в русі та у нього відсутній умисел на порушення вказаних правил, на думку суду, не свідчить про відсутність у останнього складу вказаного адміністративного правопорушення, так як об`єктивна сторона даного правопорушення (порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів) не містить застереження у формі створення перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, що міститься у іншому складі адмінправопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП - порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, а суб`єктивна сторона вказаного правопорушення може мати також необережну форму вини.

Також, на думку суду, не може бути підставою для скасування постанови та закриття справи твердження позивача про те, що на відеозаписі на видно його обличчя, а тому в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні достатні відомості про те, що на місці події був він, оскільки факт зупинки саме його працівниками поліції підтверджений відомостями зазначеними останнім у позовній заяві та його поясненнями наданими в судовому засіданні.

Таким чином, доводи позивача про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Суд, перевіривши оскаржуване рішення на відповідність критеріям, наведеним у ч. 2 ст.2 КАС України приходить до висновку, що прийнято воно незаконно, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2, 3, 5 ст.122 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Таким чином, під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, в тому числі, передбачених статтею 122 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов`язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України наведеній у постанові від 17.05.2018 року №759/12872/16-а.

Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 279 КУпАП встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Таким чином, приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Поліцейський в своїй діяльності керується Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушенняу сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Згідно з п.п. 9, 10 зазначеної Інструкції Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З аналізу наведених норм Кодексу України про адміністративні правопорушення слідує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення та її вирішення повинно відбуватися в точній відповідності з законом та з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Із відомостей дослідженого судом відеозапису не вбачається, що під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач представився позивачу та останнім було роз`яснено позивачу його права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема право на отримання правової допомоги, оскарження постанови, ознайомлення з матеріалами справи. Позивачу було лише задано питання чи є у нього будь-які заяви, пояснення та клопотання та роз`яснений зміст ст. 63 Конституції України.

Отже, хоча і в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4415558 від 28.06.2021 міститься запис про те, що позивачу було роз`яснено права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП, однак вказані відомості спростовуються даними оглянутого судом відеозапису.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем було порушено процедуру розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки позивачу не було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4415558 від 28.06.2021 підлягає до скасування у зв`язку із порушенням працівником поліції процедури розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності із направленням справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на новий розгляд інспектору 2 роти БПП у м. Кременчук УПП у Полтавській області капралу поліції Рябенькому У.Ю.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Однак, позивач по справі в судовому засіданні не наполягав на стягненні з відповідача на його користь сплачений останнім судовий збір, а тому судові витрати залишаються за останнім.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.5,9,19,73,74,77,241-246,286 КАС України,

у х в а л и в:

Адміністративний позовОСОБА_1 до інспектора 2 роти БПП у м. Кременчук УПП у Полтавській області капрала поліції Рябенького У.Ю., Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4415558 від 28 червня 2021 року - задовольнити частково.

Скасувати постановуінспектора 2 роти БПП у м. Кременчук УПП у Полтавській області капрала поліції Рябенького Устима Юрійовича від 28 червня 2021 року серії ЕАН № 4415558 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 направити на новий розгляд інспектору 2 роти БПП у м. Кременчук УПП у Полтавській області капралу поліції Рябенькому Устиму Юрійовичу.

В частині позовних вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 02.08.2021.

Суддя О.Г. Романова