Справа № 120/4005/21-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 липня 2021 р. Справа № 120/4005/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Шаповалової Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Пахольчак С.С.,

представника позивача: Тунік Ю.М.

представника відповідача: Черпітяк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області, у якому просила суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області:

№ 0-0228 від 27.01.2021 на суму 3841,92 грн.;

№ 0-0228 від 27.01.2021 на суму 3703,12 грн.;

№ 0-0228 від 27.01.2021 на суму 3303,79 грн.;

№ 0-0228 від 27.01.2021на суму 9831,93 грн.;

№ 0-0228 від 27.01.2021 на суму 8686,43 грн.;

№ 0-0228 від 27.01.2021на суму 7749,72 грн.;

№ 0-0228 від 27.01.2021 на суму 2301,46 грн.;

№ 0-0228 від 27.01.2021 на суму 2033,59 грн.;

№ 0-0228 від 27.01.2021 на суму 1814,29 грн.;

№ 0-0228 від 27.01.2021 на суму 3954,92 грн.;

№ 0-0228 від 27.01.2021 на суму 3812,04 грн.;

№ 0-0228 від 27.01.2021 на суму 3400,96 грн.;

№ 0-0228 від 22.04.2020 на сум 7514,4 грн.;

№ 0-0228 від 22.04.2020 на суму 500,40 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що 02.02.2021 року нею отримано 12 податкових повідомлень - рішень форми «Ф» відповідно до яких Головним управлінням ДПС України у Вінницькій області їй було нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017-2020 рік в розмірі 72 802, 32 грн.

Позивач вважає вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 29.04.2021 року, поновлено позивачу строк звернення до суду з цим позовом; прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 24.05.2021 року, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

25.05.2021 року представником Головного управління ДПС у Вінницькій області подано відзив на адміністративний позов. У відзиві зазначено, що за інформаційними базами Головного управління ДПС у Вінницькій області у власності фізичної особи ОСОБА_1 знаходиться:

житловий будинок загальною площею (невідомо) за адресою: АДРЕСА_1 ;

житловий будинок загальною площею 81,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 (право власності припинено 29.07.2017р.);

квартира загальною площею 131,6 кв.м (частка власності 1/3) за адресою: АДРЕСА_3 ;

квартира загальною площею 187,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_4 ;

нежитлове приміщення загальною площею 98,6 кв.м за адресою: АДРЕСА_5 .

Крім цього, за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у власності фізичної особи ОСОБА_1 знаходиться:

нежитлове приміщення загальною площею 101,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_6 ;

паркувальне місце № 6 загальною площею 15,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_7 .

Фізичній особі ОСОБА_1 нараховано податок на нерухоме майно та сформовано податкові повідомлення-рішення за 2017-2019 роки, які направлялися на податкову адресу АДРЕСА_3 .

У відповідності до поданої заяви та в зв`язку з припиненням 29.07.2017р. права власності на об`єкт житлової нерухомості - житловий будинок загальною площею 81,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , фізичній особі ОСОБА_1 проведено перерахунок податку на нерухоме майно за 2018- 2020 роки та сформовано нові податкові повідомлення рішення.

Щодо посилання позивача на пільгу встановлену Дніпровською міською Радою, відповідач вказує, що відповідно до пп. 266.4.1.п. 266.4. ст. 266 встановлено пільги із сплати податку, а саме, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів.

Оскільки спеціальним законодавчим актом щодо встановлення податків та зборів є податковий кодекс та даний нормативний акт має вищу юридичну силу та підлягає застосуванню пільга визначена ПК України.

Враховуючи вищевикладене, Головне управління ДПС у Вінницькій області вважає, що податкові повідомлення-рішення прийняті відповідно до вимог чинного податкового законодавства, а відтак не підлягають скасуванню.

01.06.2021 представником відповідача подано додаткові пояснення.

02.06.2021 року подано відповідь на відзив на адміністративний позов, у якій просила врахувати висловлені у ній аргументи при вирішенні спору.

Останній розгляд справи відкладено на 22.07.2021 року.

Ухвалою суду від 22.07.2021 закрито провадження у справі у частині позовних вимог щодо оскарження податкових повідомлень рішень № 0-0228 від 22.04.2020 р. на суму 7514,4 грн. та № 0-0228 від 22.04.2020 року на суму 500,40 грн., оскільки з`ясовано, що податкові повідомлення-рішення з такими номерами не формувались і вони були помилково вказані Головним управлінням ДПС у Вінницькій області у листі-відповіді на запит позивачки.

22.07.2021 року в судове засідання з`явилися представники позивача та відповідача.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив адміністративний позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові.

У судовому засіданні представник відповідача просила відмовити у задоволенні адміністративного позову, з мотивів наведених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін та оцінивши інші докази, судом встановлено наступне.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на праві власності ОСОБА_1 належить:

житловий будинок загальною площею (невідомо) за адресою: АДРЕСА_8 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 10.01.2011 року, виданого виконавчим комітетом Бохоницької сільської ради, форма власності: приватна, частка власності: 1/1;

квартира загальною площею 131,6 кв.м (частка власності 1/3) за адресою: АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності, б/н, від 17.04.2003 року, форма власності: приватна, частка власності: 1/3;

квартира загальною площею 187,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_4 , на підставі договору купівлі-продажу ВАР № 925339 від 30.12.2003 року, форма власності: приватна, частка власності 1/1;

нежитлове приміщення загальною площею 98,6 кв.м за адресою: АДРЕСА_5 , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 05.01.2017 року, форма власності: приватна, розмір частки: 1;

нежитлове приміщення загальною площею 101,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_6 , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 20.07.2013 року, форма власності: приватна, розмір частки: 1;

паркувальне місце № 6 загальною площею 15,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_7 , на підставі договору купівлі-продажу ВКЕ № 679885 від 19.03.2008 року, форма власності: приватна, частка власності: 1/1.

Головним управлінням ДПС України у Вінницькій області відносно позивача було сформовано податкові повідомлення-рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на зазначені об`єкти за 2018-2020 роки, а саме: № 0-0228 від 27.01.2021 на суму 3841,92 грн.; № 0-0228 від 27.01.2021 на суму 3703,12 грн.; № 0-0228 від 27.01.2021 на суму 3303,79 грн.; № 0-0228 від 27.01.2021на суму 9831,93 грн.; № 0-0228 від 27.01.2021 на суму 8686,43 грн.; № 0-0228 від 27.01.2021на суму 7749,72 грн.; № 0-0228 від 27.01.2021 на суму 2301,46 грн.; № 0-0228 від 27.01.2021 на суму 2033,59 грн.; № 0-0228 від 27.01.2021 на суму 1814,29 грн.; № 0-0228 від 27.01.2021 на суму 3954,92 грн.; № 0-0228 від 27.01.2021 на суму 3812,04 грн.; № 0-0228 від 27.01.2021 на суму 3400,96 грн..

Вказані податкові повідомлення-рішення направлялися ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_9 , та отримані позивачкою 01.02.2021.

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_10 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 60145 від 02.12.2020 року, виданою Вінницькою міською радою.

Разом з тим, позивачка звертає увагу суду, що в оскаржуваних податкових повідомленнях рішеннях зазначено невірну адресу податкову адресу платника.

Судом також встановлено, що дійсно фізичній особі ОСОБА_1 нараховано податок на нерухоме майно та сформовано податкові повідомлення-рішення за 2017-2019 роки, які направлялися на податкову адресу АДРЕСА_3 .

Разом з тим, таких позивачка не отримувала. Дізнавшись про наявність податкового боргу з інших відкритих джерел, позивачка із відповіді на заяву дізналась, що податковим органом направлялися податкові повідомлення-рішення за адресою, де вона не проживала. А тому позивачка звернулася із відповідною заявою, за наслідками розгляду якої внесено відповідні зміни щодо її податкової адреси.

У відповідності до поданої заяви та в зв`язку з повідомленням про припинення 29.07.2017р. права власності на об`єкт житлової нерухомості - житловий будинок загальною площею 81,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , фізичній особі ОСОБА_1 проведено перерахунок податку на нерухоме майно за 2018- 2020 роки та сформовано нові податкові повідомлення рішення від 27.01.2021, які є предметом оскарження у даній справі.

Позивачка вважає такі податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а тому звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовано Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до ст. 7 ПК України будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Згідно приписів ст. 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Згідно пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

П.п.266.1.2 п.266.1 ст.266 передбачено порядок визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб. Так, а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку; б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом; в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.

Відповідно до п.п. 266.2.1 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

П.266.3 ст.266 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до п.п.266.4.1 п.266.4 ст.266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

П.п.266.4.2 п.266.4 ст.266 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

Відповідно до п. 266.5 ст.266 ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно із п.266.7 ст.266 обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Щодо податкових-повідомлень рішень № 0-0228 від 27.01.2021на суму 9831,93 грн.; № 0-0228 від 27.01.2021 на суму 8686,43 грн.; № 0-0228 від 27.01.2021на суму 7749,72 грн., сформованих за об`єкт житлової нерухомості квартири, загальною площею 187,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 , та № 0-0228 від 27.01.2021 року на суму 2301,46 грн.; № 0-0228 від 27.01.2021 року на суму 2033,59 грн.; № 0-0228 від 27.01.2021 року на суму 1814,29 грн., сформованих за об`єкт житлової нерухомості 1/3 квартири загальної площі 131.6 кв.м. у АДРЕСА_3 , то суд зазначає таке.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_11 , належить позивачці на праві приватної власності, при цьому частка позивачки визначена як 1/1. Підставою виникнення права власності зазначено договір купівлі продажу ВАР № 925339 від 30.12.2003 року, реєстраційний номер 4746.

Разом з тим, позивачка як на підставу протиправності таких рішень посилається на те, що дана квартира належить їй та її чоловіку на праві спільної сумісної власності, оскільки придбана під час перебування у шлюбі. При цьому, цей об`єкт житлової нерухомості не поділений в натурі, а нею та чоловіком не визначено хто з них є платником податку та податковий орган про такі обставини не повідомлено.

Суд критично відноситься до таких аргументів позивачки, оскільки відповідно до підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Дана норма визначає два джерела отримання відомостей про об`єкт оподаткування - данні з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей або оригінали відповідних документів платника податків.

Враховуючи, що податковий орган при винесенні оскаржуваних рішень використовував інформацію Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, витяг з якого станом на 22.01.2021 надано до суду, де відсутні відомості про спільну сумісну власність на таку квартиру, а визначено частку власності позивача 1/1 та форму власності приватну, суд приходить до висновку, що податковим органом правомірно визначено платника податку за даний об`єкт нерухомості.

Такий висновок суду узгоджується із позицією Верховного суду у постанові від 18.02.2021 у справі №802/2017/17-а.

Що стосується аргументів позивачки щодо неправильного розрахунку суми податку на квартири у м.Дніпро та неврахування при цьому рішення Дніпровської міської ради від 06.12.2017 року № 12/27 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території міста» яким установлено ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (додаток 1 до цього рішення), а саме, оподаткування площі, яка перевищує 85 кв.м., то суд зазначає наступне.

Згідно із пунктом 10.3 статті 10 Податкового кодексу України, в редакції Закону № 71-VIII, місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Відповідно до пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Зважаючи на зміст наведених законодавчих норм, встановлення податку на майно, зокрема в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є повноваженням місцевої ради, яке виконується шляхом прийняття відповідного рішення.

П.п. 266.4.1 п.266.4 ст.266 ПК України встановлено, що база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів.

Відповідно до п.п.266.5.1 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

П.п.266.7.1 за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

Так, рішенням Дніпровської міської ради від 06.12.2017 року № 12/27 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території міста», яке набрало чинності з 01.01.2018 року, приміткою 2 Додатку 1 встановлено, що житлова нерухомість, яка перебуває у власності фізичних осіб, а саме квартири незалежно від їх кількості з площею від 60 до 85 кв.м. оподатковуються податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за нульовою ставкою (оподатковується на загальних засадах площа, що перевищує 85 кв.м.).

Рішенням Дніпровської міської ради від 23.05.2018 року № 4/32 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 року №12/27 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території міста», примітку 2 Додатку 1 викладено у наступній редакції: «Житлова нерухомість, що перебуває у власності фізичних осіб-платників податку, а саме: квартира/квартири, їх частки, незалежно від кількостіЮ, загальна площа яких не перевищує 85 кв.м., оподатковується податком на нерухоме майно за нульовою ставкою.

Якщо житлова нерухомість, що перебуває у власності фізичних осіб-платників податку, а саме: квартира/квартири, їх частки, незалежно від кількості, загальна площа яких сумарно перевищує 85 кв.м., то таке перевищення оподатковується податком на нерухоме майно на загальних підставах.

Інших рішень Дніпровської міської ради із зазначених питань, які б стосувалися спірного періоду 2018-2020, не приймалося.

Разом з тим, як вбачається із розрахунку податку за 2018 та 2019, які наведені у відзиві та за 2020 у додаткових поясненнях поданих 06.07.2021, від загальної площі квартир, які знаходяться у м.Дніпрі, віднімалася площа 60 кв.м, а не 85 кв.м.

А тому розрахунок податку не відповідає зазначеним рішенням органу місцевого самоврядування, а тому податкові повідомленні рішення щодо квартир у м.Дніпрі на вул Пушкіна та АДРЕСА_12 від 27.01.2021 року на суму 9831,93 грн.; № 0-0228 від 27.01.2021р. на суму 8686,43 грн.; № 0-0228 від 27.01.2021року на суму 7749,72 грн.; № 0-0228 від 27.01.2021 року на суму 2301,46 грн.; № 0-0228 від 27.01.2021 року на суму 2033,59 грн.; № 0-0228 від 27.01.2021 року на суму 1814,29 грн. є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо податкових-повідомлень рішень № 0-0228 від 27.01.2021 на суму 3841,92 грн.; № 0-0228 від 27.01.2021 на суму 3703,12 грн.; № 0-0228 від 27.01.2021 на суму 3303,79 грн., сформованих на нежитлове приміщення загальною площею 98,6 кв.м за адресою: АДРЕСА_5 , а також податкових-повідомлень рішень № 0-0228 від 27.01.2021 на суму 3954,92 грн.; № 0-0228 від 27.01.2021 на суму 3812,04 грн.; № 0-0228 від 27.01.2021 на суму 3400,96 грн., сформованих на нежитлове приміщення загальною площею 101,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_6 , то підставами їх протиправності позивачка вважає те, що в них зазначена неправильна податкова адреса.

Відповідно до ст. 42.1. Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Згідно з пунктом 42.2. статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 42.3. статті 42 Податкового кодексу України визначено, що якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Згідно пункту 58.3. ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Судом встанволено, що зазначені податкові повідомлення-рішення від 27.01.2021 надсилалися позивачці за адресою : АДРЕСА_13 , та отримані нею особисто, що не заперечується позивачкою.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що після внесення змін щодо податкової адреси платника за її заявою, з технічних причин автоматично заповнюється попередня адреса, але надсилалися податкові-повідомлення рішення за правильною адресою платника.

Разом з тим, посилання позивачки на окремі недоліки оскаржуваного рішення суд не бере до уваги та вважає, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваного рішення не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган. При розгляді податкових спорів перевага надається змісту документа порівняно з його формою.

Такий висновок суду узгоджується із позицією Верховного Суду, викладену в постанові від 11.09.2018 р. у справі №826/11623/16.

Інших аргументів щодо протиправності рішень, зокрема розрахунку податку, позивачем не наведено.

Враховуючи наведене, суд доходить до висновку, що в цій частині у задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про часткове задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи, що позов задоволено частково судові витрати понесені позивачем у даній справі у розмірі 908 грн. підлягають відшкодуванню в сумі 454 грн., пропорційно розміру задоволених вимог за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № 0-0228 від 27.01.2021 року на суму 9831,93 грн.; № 0-0228 від 27.01.2021р. на суму 8686,43 грн.; № 0-0228 від 27.01.2021року на суму 7749,72 грн.; № 0-0228 від 27.01.2021 року на суму 2301,46 грн.; № 0-0228 від 27.01.2021 року на суму 2033,59 грн.; № 0-0228 від 27.01.2021 року на суму 1814,29 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 гривень (чотириста п`ятдесят чотири гривень 00 копійок ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано суддею 29.07.2021.

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_14 , РНОКПП: НОМЕР_2 )

відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області як відокремлений підрозділ ДПС (, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100).

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна