Справа № 460/3373/21
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2021-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 липня 2021 року м. Рівне №460/3373/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді О.М. Дудар, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доУправління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, стягнення моральної шкоди,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася з позовом до Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, стягнення моральної шкоди.

Позивач просила суд:

- визнання протиправним та скасування рішення Управління соціального захисту населення Здолбунівської районної державної адміністрації, правонаступником якої є відповідач, про відмову в призначенні субсидії;

- зобов`язати відповідача призначити житлову субсидію на опалювальний період 2020/2021 років без врахування доходів чоловіка;

- стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 20000,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні житлової субсидії, оскільки ОСОБА_2 є членом сім`ї лише згідно з нормами Сімейного кодексу України, втім, - не є членом домогосподарства.

Ухвалою суду від 19.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Зазначеною ухвалою ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору у сумі 908,00грн до ухвалення рішення у даній справі.

Ухвалою суду від 19.05.2021 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою суду від 19.05.2021 витребувано у Державної прикордонної служби України додаткові докази.

На виконання вимог ухвали суду Державна прикордонна служба України листом від 04.06.2021 №91-20393/0/15-21 повідомила про те, що зажадану судом інформацію надати неможливо, оскільки не зазначено обов`язкового реквізиту для проведення однозначної ідентифікації особи.

Ухвалою суду від 15.06.2021 повторно витребувано Державної прикордонної служби України додаткові докази.

Ухвалою суду від 15.06.2021 у задоволенні повторного клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено.

22.06.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень вказано, що призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється відповідно до Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848. Відповідно до даного положення, під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства. Оскільки ОСОБА_1 в розділі ІІ декларації про доходи і витрати "Дані про членів сім`ї осіб зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього проживання (фактичного місця проживання)" вказала чоловіка ОСОБА_2 , комісією з питань призначення житлових субсидій та допомоги малозабезпеченим сім`ям прийнято рішення про призначення позивачу житлової субсидії із урахуванням доходів чоловіка. При обчисленні сукупного доходу домогосподарства субсидію позивачу призначено не було, оскільки вартість послуг у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів житлово-комунальних послуг не перевищує обов`язкового платежу. За наведених підстав, відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю.

24.06.2021 від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, за змістом якої доводи відповідача є безпідставними. Позивач просила задовольнити позов у повному обсязі.

30.06.2021 від Державної прикордонної служби України надійшли витребувані докази.

Розглянувши позовну заяву та відзив, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення Здолбунівської районної державної районної державної адміністрації (правонаступником якого є Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації) із заявою від 05.11.2020 про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі (а.с.13).

Для призначення цього виду соціальної допомоги позивачем 17.11.2020 подана Декларація про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, в якій в Розділі ІІ «Дані про членів сім`ї осіб зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного місця проживання)» зазначила чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У примітках вказала, що ОСОБА_2 не зареєстрований та не проживає, є громадянином Польщі, зареєстрований у Польщі (а.с.14).

У поданій голові комісії ОСОБА_3 05.11.2020 заяві ОСОБА_1 вказала, що в Розділі ІІ Декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, ОСОБА_2 зазначений нею як член сім`ї лише з тих підстав, що зареєстрований шлюб наразі не розірвано (а.с.15).

На підставі заяви позивача та доданих до неї документів, відповідачем прийнято рішення, оформлене протоколом №20 від 19.11.2020, яким відмовлено в призначенні субсидії (а.с.22).

Листом від 27.11.2020 №4524/01-31/20 відповідач повідомив позивача про те, що заява від 05.11.2020 про призначення житлової субсидії розглянута комісією з питань призначення житлових субсидій та допомог малозабезпеченим сім`ям (протокол №20 від 19.11.2020). Рішення прийняте комісією з урахуванням норми п.24 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848, а саме: житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. Однак, в результаті опрацювання субсидію на опалювальний період 2020/2021 роки не призначено, оскільки вартість послуг не перевищує обов`язкового платежу. Додатково повідомлено про те, що управлінням надіслано запит до Департаменту розвитку адміністративних послуг, соціальної молодіжної політики та спорту Рівненської обласної державної адміністрації щодо надання роз`яснення про право комісії призначити субсидію без урахування доходів чоловіка (а.с.23).

Вважаючи відмову у призначенні субсидії протиправною, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначає Закон України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 №2017-III (далі Закон №2017-ІІІ).

Відповідно до ст.5 Закону №2017-ІІІ, державні соціальні стандарти і нормативи формуються, встановлюються та затверджуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за участю та погодженням з іншими сторонами соціального партнерства, якщо інше не передбачено Конституцією України та законами України.

Згідно зі ст.9 Закону №2017-ІІІ до державних соціальних нормативів належать:

гранична норма витрат на управління житлом, оплату комунальних послуг, передбачених Законом України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від отримуваного доходу;

соціальна норма житла та соціальні нормативи користування комунальними послугами, з оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії громадянам;

показники якості управління багатоквартирним будинком і надання комунальних послуг.

Пунктом 7 частини 1 статті 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 19.11.2017 №2189-VIII встановлено, що до повноважень Кабінету Міністрів України належать, зокрема, встановлення порядку надання пільг та житлових субсидій населенню в частині забезпечення надання житлових субсидій як частки вартості житлово-комунальних послуг, у тому числі їх виплати у грошовій формі.

Умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій: щомісячної житлової субсидії на оплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, а також житлово-комунальних послуг, а саме: - житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком; - комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами визначає Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848 (далі Положення №848).

Пунктом 4 Положення №848 визначено, що право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Відповідно до абзацу першого пункту 9 Положення №848, призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення.

У силу вимог п.22 Положення №848, житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку).

Відповідно до п.24 Положення №848, житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.

До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають). На таких осіб розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії.

Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства (крім доходів одного з подружжя, якщо обом більше 60 років і вони проживають у сільській місцевості або селищах міського типу, доходів батьків у разі призначення субсидії студентам, які зареєстровані у гуртожитку за місцем навчання, та доходів одного з батьків дитини у разі призначення субсидії другому з батьків з дитиною у разі, коли батьки розлучені або не перебували у шлюбі, а також осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти). При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються.

Під час призначення житлової субсидії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично в ньому не проживають у зв`язку з призовом на строкову військову службу. При цьому фактичні доходи таких осіб не враховуються в сукупний дохід домогосподарства.

Кількість членів домогосподарства визначається на початок місяця, з якого призначається житлова субсидія.

Згідно з п.25 Положення №848, у разі коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), за рішенням комісії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих за даною адресою членів домогосподарства. Рішення комісії в такому разі приймається з урахуванням норм, зазначених в абзаці першому пункту 20 цього Положення.

За рішенням комісії доходи членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично за даною адресою не проживають, в сукупний дохід домогосподарства не враховуються. Рішення комісії в такому разі приймається з урахуванням норм, зазначених в абзаці першому пункту 20 цього Положення, і не може поширюватися на випадок, визначений в абзаці третьому пункту 24 цього Положення (за винятком осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти).

Пунктом 26 Положення №848 передбачено, що відповідно до рішення комісії, прийнятого на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства та/або документів, що підтверджують фактичне непроживання особи за адресою, управителі, об`єднання, виконавці комунальних послуг не нараховують плати за житлово-комунальні послуги, внески/платежі на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком на членів домогосподарства, які зареєстровані, але фактично не проживають у житловому приміщенні (будинку).

Судом встановлено, що субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг позивачу не призначено, оскільки при розрахунку сукупного доходу домогосподарства ОСОБА_1 було враховано дохід її чоловіка - ОСОБА_2 (а саме: пенсія у сумі 74941,17грн), внаслідок чого розмір сукупного доходу сім`ї не давав права на отримання субсидії (вартість послуг не перевищує обов`язкового платежу).

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 30.10.2020 №21, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Коперника -65» за адресою: АДРЕСА_1 - зареєстрована одна особа, а саме: ОСОБА_1 (а.с.26).

Довідкою від 09.03.2021 №10-03-160, виданою Здолбунівським територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Здолбунівської міської ради підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . З 14.09.2017 по даний час перебуває на обслуговуванні у відділенні соціальної допомоги вдома. ОСОБА_1 проживала з матір`ю ОСОБА_4 , яка отримувала послугу догляду вдома 5 разів в тиждень до дня смерті, як особа, яка повністю була залежна від сторонньої допомоги. За час обслуговування ОСОБА_1 за адресою проживання факту проживання іншої особи не спостерігалося (а.с.24).

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов від 15.03.2021, ОСОБА_1 проживає одна в двохкімнатній квартирі з комунальними зручностями. ОСОБА_1 чоловіка та дітей немає, отримує пенсію в розмірі 1769,00грн, інші доходи відсутні. (а.с.28).

На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів Державною прикордонною службою України надано інформацію про те, що відомості про перетин державного кордону України громадянином Польщі, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відсутні. Повідомлено, що інформація у базі даних. "Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України" зберігається протягом п`яти років (а.с.94).

Отже, чоловік позивача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перетинав державний кордон України упродовж останніх п`яти років.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 не зареєстрований та фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, відповідачем, всупереч вимогам Положення №848, при розрахунку розміру субсидії позивача незаконно враховано в сукупний дохід доходи ОСОБА_2 в сумі 74941,17грн, внаслідок чого ОСОБА_1 відмовлено у надані субсидії на період опалювального сезону 2020/2021 років.

У сукупності викладеного, суд дійшов висновку, що рішення Управління соціального захисту населення Здолбунівської районної державної адміністрації про відмову в призначенні ОСОБА_1 житлової субсидії є необґрунтованим, прийняте без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання принципів добросовісності та розсудливості, непропорційно без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення. Тобто, не відповідає критеріям, встановленим ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 20000,00грн, суд зазначає наступне.

Статтею 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною 1 статті 22 Цивільного кодексу України установлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За приписами частин першої-третьої статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17.

Зокрема, Верховний Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини, є одним із ефективних засобів юридичного захисту.

Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання.

Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставини справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

Таким чином, обов`язок доказування спричиненої моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу, що звертається до суду із таким позовом.

Враховуючи те, що матеріали адміністративної справи не містять належних та достовірних доказів заподіяння позивачеві моральних та/або фізичних страждань або втрат немайнового характеру, а також підтвердження причинного зв`язку між протиправними діями відповідача і завданням позивачеві моральної шкоди, вимога в цій частині є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач частково довела ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги.

Отже, позов підлягає до часткового задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Ухвалою суду від 19.04.2021 позивачу відстрочено сплату судового збору у сумі 908,00грн до ухвалення судового рішення у справі.

За змістом частини 2 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, судовий збір підлягає стягненню до Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

При цьому, з урахуванням принципу пропорційності та кількості задоволених позовних вимог, сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 605,33грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань призначення призначення житлових субсидій та допомог малозабезпеченим сім`ям Управління соціального захисту населення Здолбунівської районної державної адміністрації про відмову в призначенні житлової субсидії ОСОБА_1 , оформлене протоколом від 19.11.2020 №20.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації провести розрахунок розміру житлової субсидії ОСОБА_1 на період опалювального сезону 2020/2021 років, виключивши з розрахунку сукупного доходу домогосподарства дохід ОСОБА_2 у сумі 74941,17грн.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації повторно розглянути питання про призначення ОСОБА_1 житлової субсидії на період опалювального сезону 2020/2021 років, з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

Стягнути в дохід Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації, витрати у виді судового збору у сумі 605,33грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації (вул.Соборна, буд.366 А, м.Рівне, 33001, ідентифікаційний код 03195412).

Рішення складено 26 липня 2021 року.

Суддя О.М. Дудар