Справа № 280/3934/21
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 серпня 2021 року Справа № 280/3934/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійною фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Відповідача щодо невиплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строку виплати пенсії за період з 01 серпня 2017 року по 05 червня 2019 року Позивачу

- зобов`язати Відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строку виплати пенсії за період з 01 серпня 2017 року по 05 червня 2019 року Позивачу відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-III та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що вважає бездіяльність Відповідача протиправною та такою, що порушує його конституційні права на підставі норм Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року N 2050-III (далі - Закон № 2025-ІІІ) та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 (далі - Порядок № 159) для реалізації цілей та завдань вищевказаного Закону. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 21.05.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідачем 15.06.2021 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. Вимога про визнання протиправною бездіяльність Відповідача щодо невиплати компенсації частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строку виплати пенсії за період з 01.08.2017 по 05.06.2019 та зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строку виплати пенсії за період з 01.08.2017 по 05.06.2019 є протиправною. Зазначає, що позивач хибно посилається на норми ст. 46 Закон № 1058-IV, яка регламентує виплату нарахованих пенсій. В даному випадку пенсія позивачу нарахована та виплачена на виконання рішення суду. Крім того, необхідно врахувати, що між позивачем та ГУ ПФУ в Запорізькій області мав місце спір про право на отримання пенсії, а отже цей дохід не був нарахований і відповідач не порушив строків виплати пенсії, передбачених зазначеною ст. Закону N 2050-III, тому підстав для нарахування компенсації немає. Крім того, у даному випадку спір виник у зв`язку з невиконанням рішень суду. Судовими рішеннями на які посилається Позивач, суд не визначав конкретної суми до стягнення, а рішення носили зобов`язальний характер і зобов`язання в цьому випадку, не можуть вважатися грошовими. Також, Відповідач вважає, що сума нарахованої та сплаченої, на виконання судового рішення, пенсії носить разовий характер і не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом N 2050-III, за порушення строків виплати яких сплачується компенсація. Крім цього, звертає увагу суду, що за своїми повноваженнями він не може нести відповідальність за невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів, що не може вважтися невиконанням судового рішення без поважних причин. Ця відповідальність лежить на Державі Україна, тому ГУ ПФУ в Запорізькій області не є належним відповідачем по справі. З наведених підстав Відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та закрити провадження у справі.

18.06.2021 позивачем подано до суду заяву про уточнення позовних вимог до адміністративного позову про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати компенсації втрати часини грошових доходів у зв`язку з порушенням сороку виплати пенсії за період з 01 серпня 2017 року по 30 вересня 2019 року та вимоги зобов`язати Відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрат частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строку виплати пенсії за період з 01 серпня 2017 року по 30 вересня 2019 року.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Позивач - ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, яка була призначена довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням.

11.12.2017 Бердянський міськрайонний суд Запорізької області прийняв постанову по справі № 310/6279/17 за позовом ОСОБА_1 до Бердянського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльність Бердянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2017 та зобов`язав Бердянське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2017.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2018 постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11.12.2017 скасовано та у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 30 вересня 2019 постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11.12.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2018 скасовано. Позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Бердянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 пенсії з 01 серпня 2017 року. Бердянське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зобов`язано поновити виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 серпня 2017 року.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 травня 2020 року замінено боржника Бердянське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у виконавчому листі на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

У зв`язку з тривалим невиконанням рішення суду Позивач звернувся з клопотанням до Верховного суду про встановлення судового контролю. Ухвалою Верховного суду від 28 жовтня 2020 року клопотання Позивача про встановлення судового контролю за виконанням постанови Верховного Суду від 30 вересня 2019 року задоволено. Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зобов`язано протягом 30 днів з дня отримання ухвали подати звіт про виконання постанови Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 310/6279/17.

У грудні 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області перерахувало на картковій рахунок позивача суму боргу у розмірі 102 747,32 грн в рахунок виконання постанови Верховного Суду від 30 вересня 2019 року.

Ухвалою Верховного суду від 21 грудня 2020 року прийнятий звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про виконання постанови Верховного суду від 30 вересня 2019 року у справі № 310/6279/17.

В січні 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку виплати пенсії.

Відповідач листом від 27.01.2021 відмовив у нарахуванні компенсації( а.с.12)

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року N 2050-III та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 для реалізації цілей та завдань вищевказаного Закону.

Відповідно до статей 1, 2 Закону N 2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Отже, дія вищевказаних нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Так, основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статтею 46 Закону 1058-IV, статтею 2 Закону N 2050-III та Порядком № 159, компенсації, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення.

Сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 Закону № 2025-ІІІ).

Як вже зазначалось раніше, відповідач у грудні 2020 року на виконання постанови Верховного Суду від 30 вересня 2019 року перерахував на картковій рахунок ппозивача суму боргу у розмірі 102 747,32 грн.

Згідно з п. 1 Порядку № 159 його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Пунктом 2 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Відповідно до пп. 2 п. 3 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

За приписами абзацу 1 пункту 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Водночас первинною умовою нарахування компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати є наявність вини відповідача.

Так, Постановою Верховного Суду від 30 вересня 2019 року визнано протиправною бездіяльність Відповідача, яка полягає у невиплаті Позивачу пенсії з 01 серпня 2017 року, Відповідач зобов`язаний поновити виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 серпня 2017 року.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першочерговості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у ст. 3 Закону № 2050-ІІІ та п. 4 Порядку № 159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 46 Закону № 1058-IV, ст.2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком № 159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Водночас, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст.ст. 1-3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку № 159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але невиплачені.

Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права висловлений Верховним Судом України у постановах від 19 грудня 2011 року (справа № 6-58цс11), від 11 липня 2017 року (справа № 21-2003а16), та Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року (справа № 336/4675/17), від 21 червня 2018 року (№ 523/1124/17), від 03 липня 2018 року (справа № 521/940/17).

Отже, враховуючи той факт, що позивачу, з вини дповідача, не було вчасно проведено перерахунок та виплату нарахованої, раніше призначеної пенсії, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд вважає достатніми підстави для задоволення вимог Позивача зобов`язати Відповідача провести розрахунок та виплату компенсації втрати частини грошових доходів, у зв`язку з порушенням строку виплати пенсії за період з 01 серпня 2017 року по 30 вересня 2019 року Позивачу.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

За таких обставин, беручи до увагу всі надані сторонами докази в їх сукупності та враховуючи, що правомірність своїх дій відповідачем не доведена, суд доходить висновку про обґрунтованість пред`явленого позову та про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено 908,00 грн., відтак стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області підлягає сума сплаченого судового збору у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо невиплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строку виплати пенсії за період з 01 серпня 2017 року по 30 вересня 2019 року ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строку виплати пенсії за період з 01 серпня 2017 року по 30 вересня 2019 року ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-III та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-в, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова