Справа № 279/2760/21
Суддя: Невмержицька О. А.
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 279/2760/21
Номер рядка звіту 140
номер провадження 2-а/279/27/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2021 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Невмержицької О.А., з секретарем Давиденко О.В., за участю позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Коростені адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області в особі командира взводу 1 батальйону 3 роти лейтенанта поліції Лося Валентина Володимировича про скасування постанови від 18.05.2021 року ЕАН № 4225468 у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 18.05.2021 року ЕАН № 4225468 по справі про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.121 КУпАП, зазначивши, що 18.05.2021 року була винесена постанова про накладення на нього штрафу за ст.121 ч.5 КУпАП в розмірі 510 гривень за вчинення правопорушення, а саме порушення правил користування ременями безпеки. Вказану постанову вважає незаконною та необгрунтованою, оскільки правил дорожнього руху не порушував, інспектор причину зупинки транспортного засобу не повідомив, жодних відеозаписів на підтвердження вчинення ним правопорушення йому не надав, клопотання щодо надання можливості скористатися правовою допомогою під час розгляду справи проігнорував та не вжив жодних дій щодо забезпечення надання йому професійної правничої допомоги, не роз`яснив положення ст.63 Конституції України.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених в позові, просив їх задовольнити.

Представник відповідача УПП в Житомирській області проти задоволення позову заперечив, надав відзив на позовну заяву, вказавши, що постанова про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 винесена правомірно, факт вчиненого правопорушення позивачем був зафіксований на нагрудний відео реєстратор поліцейського. Після зупинки транспортного засобу позивача інспектор представився та озвучив причину зупинки, роз`яснив його права в тому числі передбачені ст.63 Конституції України, провів розгляд справи у відповідності до норм КУпАП. Доводи позивача містять виключно посилання на формальні підстави для скасування спірної постанови, проте такі не підтверджені жодним належним і допустимим доказом, є намаганням уникнути адміністративної відповідальності. Санкція статті 121 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту, тому відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення в судовому порядку.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що 18.05.2021 року відносно ОСОБА_1 винесена постанова ЕАН № 4225468 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ст.121 ч.5 КУпАП, а саме керування транспортним засобом, який обладнаний засобами пасивної безпеки, при цьому не був пристебнутий ременем безпеки під час руху транспортного засобу, чим порушив п.2.3в ПДР.

Особою, яка винесла вказану постанову зазначено інспектора поліції Лось В.В..

Зауважень, заперечень, клопотань порушника постанова не містить.

ОСОБА_1 був присутній на місці складання постанови, спілкувався з працівником поліції, висловлював свої доводи по суті вчиненого правопорушення, постанова містить його підпис, зазначені в ній і права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та посилання на ст.63 Конституції України, а також отримав її копію.

Статтею 121 ч.5 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правила дорожнього руху (надалі-Правила) відповідно до Закону України Про дорожній рух установлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до пункту 1.9 Правил особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Вимогами п.2.3 в Правил дорожнього руху України визначено, що

для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначив позивач в позові під час керування транспортним засобом він був пристебнутий паском безпеки, а відстебнувся після зупинки транспортного засобу, при цьому не подав суду жодного доказу, який би підтвердив, що правопорушення він не вчиняв.

Відповідачем суду було надано відеозапис, яким зафіксовано подію та фактичні обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення. З їх даних слідує, що після зупинки транспортного засобу позивача інспектор представився та озвучив причину зупинки, роз`яснив його права в тому числі передбачені ст.63 Конституції України, провів розгляд справи у відповідності до норм КУпАП, водночас ОСОБА_1 висловлював свою версію подій, отримав постанову. Відповідно до відеозапису із місця події вбачається, що позивач під час руху не користувався засобами пасивної безпеки, а саме не був пристебнутий ременем безпеки.

Згідно зі статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Позивач, вказує на те, що поліцейський притягнув його до адміністративної відповідальності з порушенням встановленого законом порядку, зокрема, під час розгляду справи, відповідач не задовольнив клопотання через бажання отримати правову допомогу адвоката, чим позбавив можливості скористатися своїм гарантованим правом на захист.

Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Санкція частини п`ятої статті 121 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту.

Відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував своє право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак, подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Крім того, згідно чинного законодавства до повноважень та обов`язків поліцейського патрульної поліції не входить надавати юридичний захист та забезпечувати адвокатом осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності. Законодавством не визнана обов`язкова участь адвоката чи іншого фахівця у галузі права у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення та реалізація цього права позивачем не пов`язана з обов`язком інспектора відкласти розгляд справи чи терміново викликати фахівця у галузі права. Поліцейський згідно із законодавством лише ознайомлює особу із її правами, однак, виключно правопорушник вирішує, чи скористається він своїми правами і в який спосіб. Водночас, розгляд справ вказаної категорії проводиться поліцейським у порядку скороченого провадження на місці вчинення правопорушення.

З наданого до відзиву відеозапису вбачається, що поліцейський жодним чином не перешкоджав позивачу у користуванні своїми правами, не обмежував у праві отримувати правову допомогу на місці розгляду, в тому числі в телефонному режимі, запропонував надати час з метою, щоб на місце прибув адвокат позивача.

Крім того, доводи позивача на ігнорування поліцейським заявленого клопотання щодо отримання правової допомоги, суд сприймає критично, оскільки позивачем не було вчинено активних дій для отримання такої допомоги. У інакшому б випадку, подача таких клопотань без активної поведінки особи, щодо якої здійснюється розгляд справи про адміністративне правопорушення, призводила б до невиправданого затягування розгляду такої категорії справ, що не відповідає основним завданням контролю з боку держави за безпекою руху та дотриманням Правил дорожнього руху в Україні.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що відповідач при складанні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності діяв не в спосіб, передбачений КУпАП.

Доказів, які б спростовували факт вчинення позивачем правопорушення суду не надано, а ті обставини, на які посилається позивач як на підставу скасування постанови в частині притягнення до відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП, наведені ним з метою уникнення адміністративної відповідальності, із урахуванням того, що останній є професійним адвокатом.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до положень чинного законодавства поліцейським розглянуто справу про адміністративне правопорушення у присутності позивача та враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно до статті 283 КУпАП, на місці вчинення правопорушення винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що відповідачем відповідно до ч.2 статті 77 КАС України належними та допустимими доказами доведено наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке встановлена адміністративна відповідальність за ч.5 ст.121 КУпАП, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена у відповідності до вимог закону, адміністративне стягнення накладене в межах санкції статті закону, доводи позивача не знайшли свого підтвердження в суді та будь-якими доказами не спростовано, тому підстав для її скасування не має,відтак суд не знаходить підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.5,9,77,90,121,242-246,286 КАС України, ст.ст.7,9,121,251,280,284,293 КУпАП, Правилами дорожнього руху (Затв. постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306) зі змінами, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Житомирській області, місце знаходження: м.Житомир вул.Покровська, 96.

Повне рішення виготовлено 30.07.2021 року.

Суддя: Невмержицька О.А.