Справа № 420/23/21
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2021 р.м. ОдесаСправа № 420/23/21

Головуючий в 1 інстанції: Глуханчук О.В. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса 16 квітня 2021 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

при секретарі Ісмієвій А.І.

за участі:

представника апелянта Калайди Д.О., Куракіної Г.В.,

представника позивача Пономаренко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Одеський завод поршневих кілець» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року, у справі за позовом Головного управління Держпраці в Одеській області до Приватного акціонерного товариства «Одеський завод поршневих кілець» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю),-

В С Т А Н О В И Л А :

Головне управління Держпраці в Одеській області звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Приватному акціонерному товариству «Одеський завод поршневих кілець» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), шляхом: зупинення експлуатації технологічного устаткування ливарного виробництва, яке знаходиться у заготівельному цеху; технологічного обладнання металургійного виробництва, яке знаходиться у виробничому цеху; вантажопідіймальних кранів та машин, а саме талів електричних; електрообладнання та електромереж; зупинення виконання верхолазних та скелелазних робіт, а також робіт в діючих в електроустановках напругою понад 1000 В.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог суб`єкта владних повноважень, так як судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням товариства на те, що задоволення позовних вимог у даній справі призведе до відімкнення від джерел енергопостачання житлового багатоквартирного будинку № 3/5 по вул. Строганова у м. Одеса, а як наслідок порушить права мешканців останнього.

В даному випадку, апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно не залучив до розгляду даної справи КП «ЖКС «ЧЕРЕМУШКИ», яке є балансоутримувачем зазначеного об`єкту нерухомості.

Крім того, апелянт, з посиланням на надані до суду апеляційної інстанції докази, зазначає про фактичне усунення виявлених контролюючим органом порушень, а як наслідок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

В свою чергу, контролюючим органом подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, так як ПАТ «Одеський завод поршневих кілець» у своїй діяльності допущено порушення, які несуть загрозу життю та здоров`ю людей.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Головного управління Держпраці в Одеській області від 18 вересня 2020 року № 2466 затверджено графік проведення перевірок суб`єктів господарювання (виробничих об`єктів) на жовтень 2020 року, до якого включено Приватне акціонерне товариство «Одеський завод поршневих кілець», як об`єкт з високим ступенем ризику (пункт 18) (а.с. 7-10).

За результатами проведеної перевірки, посадовими особами Головного управління Держпраці в Одеській області складений акт перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) від 02 листопада 2020 року № 15/14.3/04-680, примірник якого отримав генеральний директор ПрАТ «ОЗПК», про що свідчить підпис останнього на останньому аркуші в акті (а.с. 13-18).

Відповідно до акту від 02 листопада 2020 року №15/14.3/04-680, перевіркою встановлено 45 порушень вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки.

Тому, Головним управлінням Держпраці в Одеській області видано наступні приписи: від 02 листопада 2020 року № 15/14.3/04-680-964 про усунення порушень вимог законодавства (а.с. 19-20); від 02 листопада 2020 року № 15/14.3/04-680-965 щодо усунення порушень в частині електрогосподарства (а.с. 21-23); від 02 листопада 2020 року № 15/14.3/04-680-966 щодо усунення порушень при експлуатації талів електричних облік. №№ 05-1085, 05-2342, 05-3026, 05-3059 (а.с. 23-24).

Між тим, в акті перевірки від 02 листопада 2020 року №15/14.3/04-680 зазначено, що згідно штатного розкладу на підприємстві працює 40 осіб.

Згідно акту розмежування балансової належності електромереж № 954 від 15 лютого 2020 року між ПрАТ «Одеський завод поршневих кілець» та ПАТ «Одесаобленерго», на балансі підприємства знаходиться:

- ЦРП «ОЗПК» 6 кВ, РП №1;

- ТП № 286 з трансформаторами 2x400 + 630 кВА;

- ТП № 503 з трансформаторами 2x1000 кВА;

- ТП № 1176 з трансформаторами 2x1000 кВА;

- ТП № 1043 з трансформатором 1000 кВА;

- КТП № 3467 з трансформатором 1000 кВА;

- КТП № 4274 з трансформатором 1000 кВА;

- КТП № 4530 з трансформаторами 2x1000 кВА;

- КТП № 4792 з трансформаторами 2x400 кВА;

- дві кабельні лінії 6 кВ від комірки № 9 ПС «Ленинская» до ЦРП к.1, ААШв 10 (3x185), L- 2 по 300 м;

- дві кабельні лінії 6 кВ від комірки № 24 ПС «Ленинская» до ЦРП к.2, ААШв 10 (3x185) L- 2 по 300 м (а.с. 27).

Також, ПрАТ «Одеський завод поршневих кілець» експлуатує вантажопідіймальне обладнання, а саме талі електричні: № 05-1085, № 05-2342, № 05-3026, № 05-3059.

При цьому, особа яка заміщує відповідального за електрогосподарство своєчасно не пройшов навчання та перевірку знань.

Декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з Питань охорони праці та промислової безпеки на експлуатацію обладнання підвищеної небезпеки електрообладнання напругою понад 1000 В на роботи в Діючих електроустановках напругою понад 1000 В та роботи на висоті понад 5 м підприємством не зареєстровано в ГУ Держпраці.

Випробування та вимірювання електрообладнання підприємством своєчасно не проведено.

Між тим, за результатами перевірки товариства встановлено наступні порушення, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:

1) порушення вимог ст. 21 ЗУ «Про охорону праці» та дод. 6, 7 до Постанови КМУ № 1107 від 26 жовтня 2011, яке полягає у тому, що не зареєстровано Декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки на експлуатацію: електрообладнання та електромереж напругою понад 1000 В: ЦРП «ОЗПК» 6 кВ; РП № 1; ТП № 286 з трансформаторами 2x400+630 кВА; ТП № 503 з трансформаторами 2x1000 кВА; ТП № 1176 з трансформаторами 2x1000 кВА; ТП № 1043 з трансформатором 1000 кВА; КТП № 3467 з трансформатором 1000 кВА; КТП № 4274 з трансформатором 1000 кВА; КТП № 4530 з трансформаторами 2x1000 кВА; КТП № 4792 з трансформаторами 2x400 кВА; дві кабельні лінії 6 кВ від комірки № 9 ПС «Ленинская» до ЦРП к.1, ААШв 10 (3x185), L- 2 по 300 м; дві кабельні лінії 6 кВ від комірки № 24 ПС «Ленинская» до ЦРП к.2, ААШв 10(3x185), L-2 по 310; технологічного устаткування ливарного виробництва, яке знаходиться у заготівельному цеху (піч б/н, ливарний конвеєр б/н, формовочна машина б/н); технологічного обладнання металургійного виробництва, яке знаходиться у виробничому цеху, (електропечі опору б/н у кіл. 2 од); вантажопідіймальних кранів та машин, а саме: талів електричних № 05-1085, 05-2342, 05-3026, 05-3059.

2) порушення вимог Ст. 21 ЗУ «Про охорону праці» та п. 3, п. 11 дод. 6 постанови КМУ № 1107 від 26 жовтня 2011 року, яке полягає у тому, що не товариством не зареєстровано Декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки на роботи в діючих електроустановках напругою понад 1000 В та роботи верхолазні та скелелазні.

17) порушення вимог ст. 13 ЗУ «Про охорону праці» та п. 1.3.1 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів», яке полягає у тому, що не проведені профілактичні випробування та вимірювання електрообладнання напругою до та понад 1000 В. Протоколи профілактичних випробувань та вимірювань електрообладнання та електромереж не надані.

19) порушення вимог Ст. 18 ЗУ «Про охорону праці» та п. 4.1 НПАОП 00.00-4.12-05 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, яке полягає у тому, що особа, яка заміщує відповідального за електрогосподарство не пройшла щорічне спеціальне навчання та перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці.

32) порушення вимог ст. 13 ЗУ «Про охорону праці» та п. 1 глави 5 розділу VI НПАОП 0.00-1.80-18 Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання, яке полягає у тому, що не пред`явлений договір на технічне обслуговування вантажопідіймального обладнання з організацією, яка має дозвіл на виконання цих робіт.

34) порушення вимог ст. 13 ЗУ «Про охорону праці» та п. 1 глави 4 розділу VI НПАОП 0.00-1.80-18 Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання, яке полягає у тому, що не проведене експертне обстеження талів електричних облік. №05-1085, 05-2342, 05-3026, 05-3059, граничний строк експлуатації яких вийшов.

35) порушення вимог ст. 13 ЗУ «Про охорону праці» та п.п. 9, 10 Порядку проведення огляду, випробування та експертного обстеження (технічного діагностування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що затверджений постановою КМУ № 687 від 26 травня 2004 року, яке полягає у тому, що не проведений позачерговий технічний огляд талів електричних облік. № 05-1085, 05-2342, 05-3026, 05-3059 силами уповноваженої організації.

Внаслідок чого, враховуючи викладені порушення, ГУ Держпраці в Одеській області, з метою недопущення спричинення шкоди здоров`ю людей, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як контролюючим органом доведено необхідності застосування спірних заходів реагування, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Згідно ч. 7 ст. 7 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

При цьому, Закон України «Про охорону праці» визначає основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що з цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, зокрема: забезпечує виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються; організовує проведення аудиту охорони праці, лабораторних досліджень умов праці, оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування, атестацій робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров`я виробничих факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про охорону праці», працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи повинні проходити за рахунок роботодавця інструктаж, навчання з питань охорони праці, з надання першої медичної допомоги потерпілим від нещасних випадків і правил поведінки у разі виникнення аварії.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є потреба у професійному доборі, повинні щороку проходити за рахунок роботодавця спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці.

Згідно ч. 3 ст. 21 ЗУ «Про охорону праці», роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов`язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Частиною 9 вказаної статті встановлено, що набуття права на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки може здійснюватися на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці. Переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, виконання або експлуатація (застосування) яких може здійснюватися на підставі такої декларації, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин ГУ Держпраці в Одеській області просить суд застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду відносно ПрАТ «Одеський завод поршневих кілець» у зв`язку із існуванням загрози життю та здоров`ю людей, шляхом повного зупинення виконання певних видів робіт його працівниками, а також робіт з експлуатації частини обладнання та об`єктів.

При цьому, підставою для звернення до суду з відповідними позовними вимогами стали виявлені у ході проведеного відносно підприємства заходи державного контролю, яким встановлено та зафіксовано в акті № 15/14.3/04-680 від 02 листопада 2020 року порушення вимог законодавства у сфері охорони праці та промислової безпеки.

В даному випадку, у ході проведення перевірки, контролюючим органом встановлено 7 порушень, які на його думку створюють загрозу для життя та здоров`я людей.

В свою чергу, з метою зобов`язання підприємства усунути виявлені порушення посадовими особами контролюючого органу винесено приписи про усунення порушень, які не виконано товариством у встановлені строки, а також не оскаржено їх у встановленому порядку.

При цьому, у ході розгляду даної справи судом першої інстанції, підприємством не спростовано виявлених порушень, а також не надано доказів усунення останніх, внаслідок чого, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог контролюючого органу.

Між тим, надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 КАС України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Частиною 8 вказаної статті встановлено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

З іншого боку, згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 4 вказаної статті встановлено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

В даному випадку, в обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги товариством надано до суду апеляційної інстанції докази (акти технічного огляду електроустановок), якими, на його думку підтверджується факт усунення частини порушень.

Проте, колегія суддів зазначає, що такі докази не подавались до суду першої інстанції, а тому, колегія суддів вважає, що надання відповідних доказів лише до суду апеляційної інстанції свідчить про неналежне використання підприємством наданих йому процесуальних прав при розгляді справи судом першої інстанції, а також про факт зловживання наданими йому процесуальними правами щодо подання доказів на стадії апеляційного провадження.

В свою чергу, враховуючи вищевказані висновки, колегія суддів критично відноситься до посилань товариства про можливість порушення прав територіальної громади (мешканців житлового будинку, пов`язаного лініями електропостачання з товариством) оскаржуваним судовим рішення, так як саме його порушення та бездіяльність спричинили можливість виникнення відповідних негативних наслідків для територіальної громади.

В свою чергу, щодо викладених пояснень підприємства в апеляційній скарзі про відсутність виявлених порушень, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, задовольняючи позовні вимоги судом встановлено, що товариством не надано доказів наявності у TOB «КРАНТЕХНО» дозволу на виконання робіт з технічного обслуговування вантажопідіймального обладнання.

В свою чергу, в апеляційній скарзі товариством повторно зазначено про наявність ТОВ «КРАНТЕХНО» на виконання робіт з технічного обслуговування його вантажопідіймальних робіт.

Проте, до апеляційної скарги додано копію дозволу № 271.19.30, який надано Технокранспертсервіс», тобто іншій юридичній особі, без конкретизації найменування відповідного вантажопідіймального обладнання на яке він надається.

Крім того, щодо доводів апелянта про внесення змін до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1107.

В свою чергу, як вірно зазначено судом першої інстанції, вимоги з приводу безпечної експлуатації електрообладнання та електромереж, технологічного обладнання металургійного та ливарного виробництва, вантажопідіймальних кранів та машин, проведення верхолазних робіт, не змінились, а тому товариству необхідно отримувати відповідні дозволи.

При цьому апелянт посилається на те, що ним не виконуються верхолазні роботи, а тому виявленні порушення є безпідставними.

В даному випадку, колегія суддів вважає, що якщо підприємство вважає, що воно не виконує відповідних робіт, то встановлені судом першої інстанції обмеження не порушать його прав.

В свою чергу, у разі виникнення необхідності та після отримання відповідних дозволів та дозволів на виконання інших робіт, товариство безумовно матиме право на виконання відповідних робіт.

Крім того, судом першої інстанції вірно зазначено, що застосовані до підприємства заходи реагування мають тимчасовий характер, період дії яких залежить безпосередньо від факту усунення суб`єктом господарювання виявлених порушень.

Внаслідок чого, враховуючи наявність у підприємства переконання про усунення виявлених порушень, останнє має право та обов`язок повідомити про такі обставини відповідний орган Держпраці.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено правильний висновок про задоволення позовних вимог.

При цьому, суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив.

Тому, керуючись ст.ст. 308, 311 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Одеський завод поршневих кілець» залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство «Одеський завод поршневих кілець».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складання повного судового рішення, відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

Повний текст постанови складено 28 липня 2021 року.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.