Справа № 200/7907/21
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2021 р. Справа№200/7907/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Арестової Л.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3; код ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

24 червня 2021 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13 січня 2020 року № 9 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за списком № 1 періоди: навчання ОСОБА_1 в середньому ПТУ № 102 м. Макіївки Донецької області з 01.09.1983 по 10.01.1987, період проходження позивачем військової служби з 22.04.1987 по 01.06.1989, період роботи у Макіївському виробничому об`єднанні по видобутку вугілля Макіїввугілля шахта ім. В.М. Бажанова з 13.01.1987 по 16.04.1989 та з 14.08.1989 по 12.05.1996, з 01.07.1996 по 05.08.1999, з 17.04.2001 по 22.10.2006;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 грудня 2019 року №14120 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 з врахуваннмя включеного пільгового стажу навчання позивача ОСОБА_1 в середньому ПТУ №102 м. Макіївки Донецької області з 01.09.1983 по 10.01.1987, період проходження військової служби з 22.04.1987 по 01.06.1989, період роботи у Макіївському виробничому об`єднанні по видобутку вугілля Макіїввугілля шахта ім. В.М. Бажанова з 13.01.1987 по 16.04.1989 та з 14.08.1989 по 12.05.1996, з 01.07.1996 по 05.08.1999, з 17.04.2001 по 22.10.2006 з часу звернення за призначенням пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до пп. 1, п. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Рішенням відповідача позивачу відмовлено у призначені пенсії у зв`язку із недостатністю пільгового стажу роботи, оскільки безпідставно, на думку позивача, не включено до розрахунку пільгового та загального стажу період роботи в «Шахті ім. Бажанова», яка є відокремленим підрозділом ДП «Макіїввугілля». В довідці про підтвердження пільгового стажу позивача вказано що вона видана у м. Макіївка, тому вона відповідачем до уваги не приймається.

Позивач вважає дії відповідача щодо не зарахування стажу роботи протиправними та такими, що порушують його конституційні права, оскільки всі наявні записи про періоди його роботи містить трудова книжка, а тому позивач звернувся з даним позовом до суду.

Представник відповідача до суду надав відзив проти адміністративного позову. У відзиві відповідач зазначив, що Рішенням відповідача позивачу було відмовлено в призначені пенсії. Відповідно до наданих позивачем документів на момент звернення страховий стаж складає 33 роки 07 місяців 13 днів. Стаж за Списком № 2 складає 10 місяців 15 днів. Періоди роботи з 13.01.1987 по 19.04.1987, з 14.08.1989 по 12.05.1996, з 01.07.1996 по 05.08.1999, з 17.04.2001 по 22.10.2006 не зараховано до пільгового стажу, оскільки відсутня уточнююча довідка, що видана підприємством за перереєстрованою адресою. Право на пенсію позивач набуде після досягнення 63 річного віку.

У зв`язку з чим, представник УПФУ вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Ухвалами Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та відстрочено позивачу сплату судового збору.

20 липня 2021 року ухвалою суду повернуто без розгляду заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 27 липня 2021 року замінено відповідача по справі Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області.

29 липня 2021 року ухвалою суду визнано поважними причини попуску звернення д суду з позовними вимогами та поновлено позивачу строк звернення до суду з позовною заявою.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04 грудня 2019 року звернувся до управління відповідача з заявою № 14120 для призначення пенсії за віком згідно пп. 1 п. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 9 від 13 січня 2020 року відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 , оскільки на момент звернення він немає необхідного пільгового стажу.

Вказано, що згідно Витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 21.10.2019 року «Шахта ім. Бажанова» є відокремленим підрозділом ДП «Макіїввугілля». Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 13.01.2020 року ДП «Макіїввугілля» перереєструвалось в м. Києві. Довідка № 383 від 10.06.2013 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній видано у м. Макіївка, тому вона до уваги не приймається.

Періоди роботи з 13.01.1987 по 19.04.1987, з 14.08.1989 по 12.05.1996, з 01.07.1996 по 05.08.1999, з 17.04.2001 по 22.10.2006 не зараховано до пільгового стажу, оскільки відсутня уточнююча довідка, що видана підприємством за перереєстрованою адресою.

Відповідно до наданих документів на момент звернення 04.12.2019 року страховий стаж ОСОБА_1 складає 33 роки 07 місяців 13 днів, стаж за Списком № 2 складає 10 місяців 15 днів, за таких обставин відмовлено в призначені пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 , який набуде право на пенсію за віком після досягнення 63 років.

Відповідно до Трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_1 :

- навчався з 01.09.1983 року по 10.01.1987 року в СГПТУ № 102;

- з 13.01.1987 прийнятий електрослюсарем 3 розряду підземним з повним робочим днем в шахті «ім. В.М. Бажанова», звільнений 19.04.1987 року у зв`язку з призовом на військову службу;

- з 22.04.1987 по 01.06.1989 проходив службу в лавах Радянської армії;

- з 14.08.1989 по 12.05.1996 року працював на посаді електрослюсаря підземного 4 розряду з повним робочим днем в шахті «ім. В.М. Бажанова»;

- з 01.07.1996 по 05.08.1999 працював електрослюсарем підземним 4го розряду з повним робочим днем в шахті «ім. В.М. Бажанова»;

- з 17.04.2001 по 22.10.2006 працював електрослюсарем підземним 4го розряду з повним робочим днем в шахті «ім. В.М. Бажанова».

Відповідно до диплома НОМЕР_3 ОСОБА_1 з 01 вересня 1983 року по 10 січня 1987 року навчався в середньому ПТУ № 102 м. Макіївки Донецької області за професією електрослюсар підземний (з умінням виконувати роботу машиніста гірничих виїмкових машин).

Згідно з військовим квитком НОМЕР_4 ОСОБА_1 з 22.04.1987 року по 01.06.1989 року проходив військову службу.

Спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача стосовно відмови в призначенні пенсії позивачу.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та Законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 N 280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Основними завданнями Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.

Відповідно до ст. 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно ч.3 ст.44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Відповідно до частини 3 статті 44 Закону України від 09.07.2003 № 1058 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Підставою для відмови у призначенні пенсії відповідачем зазначено, що позивачем не надано довідку, що уточнює його пільговий характер роботи.

Суд зазначає, що на підставі частини 3 статті 44 Закону України від 09.07.2003 № 1058 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування Пенсійним фондом може бути проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування з питання достовірності документів наданих для призначення (перерахунку) пенсій.

Разом з цим, суд зазначає, що професія електрослюсар підземний, відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 відноситься до посад, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до відзиву відповідача, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з не підтвердженням періодів роботи на пільгових умовах з 13.01.1987 по 19.04.1987, з 14.08.1989 по 12.05.1996, з 01.07.1996 по 05.08.1999, з 17.04.2001 по 22.10.2006 на ВП «шахта В.М. Бажанова» Державного підприємства «Макіїввугілля».

Суд зазначає, що періоди роботи позивача з 13.01.1987 по 19.04.1987, з 14.08.1989 по 12.05.1996, з 01.07.1996 по 05.08.1999, з 17.04.2001 по 22.10.2006 на посаді електрослюсаря підземного в «шахті ОСОБА_2 » підтверджуються трудовою книжкою позивача.

Таким чином, відповідачем при розрахунку пільгового стажу позивача необхідно враховувати періоди роботи позивача на пільгових умовах з 13.01.1987 по 19.04.1987, з 14.08.1989 по 12.05.1996, з 01.07.1996 по 05.08.1999, з 17.04.2001 по 22.10.2006 на посаді електрослюсаря підземного в «шахті ОСОБА_2 ».

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.01.2020 року № 9 є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, Суд зазначає, що у зв`язку з не зарахуванням до пільгового стажу позивача періодів роботи позивача на пільгових умовах з 13.01.1987 по 19.04.1987, з 14.08.1989 по 12.05.1996, з 01.07.1996 по 05.08.1999, з 17.04.2001 по 22.10.2006 на посаді електрослюсаря підземного в «шахті ОСОБА_2 » відповідачем не було враховано стаж позивача з 13.01.1987 по 19.04.1987, то не враховано період навчання та період проходження військової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України Про професійно-технічну освіту час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Таким чином, зважаючи на те, що позивач закінчив навчання 10.01.1987 року та почав роботу по спеціальності, за якою закінчив навчання, то період навчання позивача з 01.09.1983 по 10.01.1987 зараховується до його стажу для призначення пенсії.

Щодо не зарахування часу призову на строкову службу позивача суд зазначає наступне.

Час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

19.04.1987 року позивач був звільнений з посади електрослюсаря підземного у зв`язку з призовом до лав Радянської Армії, в якій прослужив до 01.06.1989 року.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто враховуючи, що позивач на момент призову на військову службу працював за професією помічника машиніста та був звільнений саме з підстави призову на військову службу, період його служби в Радянській Армії також повинен бути зарахований до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком.

Згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до п. 7 ч.2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії, і це прямо вбачається з п. 7 ч.2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно положень статті 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За правилами частин 1, 5 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року відстрочено позивачу сплату судового збору по справі.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачу відстрочено сплату судового збору, суд приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з управління відповідача суми судового збору у розмірі 908,00 грн. на користь Державного бюджету України, як того вимагає ч.2 ст. 4 Закон України Про судовий збір.

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3; код ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13 січня 2020 року № 9 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за списком № 1 періоди: навчання ОСОБА_1 в середньому ПТУ № 102 м. Макіївки Донецької області з 01.09.1983 по 10.01.1987, період проходження позивачем військової служби з 22.04.1987 по 01.06.1989, період роботи у Макіївському виробничому об`єднанні по видобутку вугілля Макіїввугілля шахта ім. В.М. Бажанова з 13.01.1987 по 16.04.1989 та з 14.08.1989 по 12.05.1996, з 01.07.1996 по 05.08.1999, з 17.04.2001 по 22.10.2006.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 грудня 2019 року №14120 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 з врахуванням включеного пільгового стажу навчання позивача ОСОБА_1 в середньому ПТУ №102 м. Макіївки Донецької області з 01.09.1983 по 10.01.1987, період проходження військової служби з 22.04.1987 по 01.06.1989, період роботи у Макіївському виробничому об`єднанні по видобутку вугілля Макіїввугілля шахта ім. В.М. Бажанова з 13.01.1987 по 16.04.1989 та з 14.08.1989 по 12.05.1996, з 01.07.1996 по 05.08.1999, з 17.04.2001 по 22.10.2006 з часу звернення за призначенням пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 30 липня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.В. Арестова