Справа № 806/4915/15
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 липня 2021 року

Київ

справа №806/4915/15

адміністративне провадження №К/9901/25405/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Губської О.А.,

суддів - Калашнікової О.В., Мартинюк Н.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі № 806/4915/15 за позовом ОСОБА_1 до Житомирського апеляційного суду, Державної казначейської служби України, Державної судової адміністрації України про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Житомирської області (у даний час Житомирського апеляційного суду), Державної судової адміністрації України та Державного Казначейства України (у даний час Державна казначейська Служба України) про визнання протиправною відмову у нарахуванні та виплаті вихідної допомоги судді у зв`язку з відставкою в сумі 241164 грн. та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просив:

- скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 18.05.2017 (справа №806/4915/15) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до апеляційного суду Житомирської області (у даний час Житомирського апеляційного суду), Державної судової адміністрації України та Державного Казначейства України (у даний час Державна казначейська Служба України) про визнання протиправною відмову у нарахуванні та виплаті вихідної допомоги судді у зв`язку з відставкою в сумі 241164 грн. та зобов`язання вчинити певні дії;

- ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Апеляційного суду Житомирської області (у даний час Житомирського апеляційного суду), Державної судової адміністрації України та Державного Казначейства України (у даний час Державна казначейська Служба України) про визнання протиправною відмову у нарахуванні та виплаті вихідної допомоги судді у зв`язку з відставкою в сумі 241164 грн. та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити;

- визнати протиправною відмову Державної судової адміністрації України та Апеляційного суду Житомирської області щодо не нарахування і невиплати йому вихідної допомоги як судді Апеляційного суду Житомирської області у відставці;

- зобов`язати Державну судову адміністрацію України нарахувати належну йому суму вихідної допомоги судді Апеляційного суду Житомирської області у відставці в розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою відповідно до доданих документів, з врахуванням стажу роботи суддею та провести на його користь виплату вищевказаної недотриманої суми вихідної допомоги;

- зобов`язати Державну казначейську службу України провести видатки з Державного бюджету України для проведення вказаних виплат.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року у справі №806/4915/15 задоволено.

Скасовано постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року (справа №806/4915/15) та прийнято нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Житомирського апеляційного суду, Державної судової адміністрації України та Державної казначейської Служби України про визнання протиправною відмови, зобов`язанні вчинити дії, задоволено частково.

Зобов`язано Житомирський апеляційний суд нарахувати належну йому суму вихідної допомоги судді Апеляційного суду Житомирської області у відставці в розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року апеляційні скарги Державної судової адміністрації України та Житомирського апеляційного суду задоволено повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирського апеляційного суду, Державної казначейської служби України, Державної судової адміністрації України про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії скасовано.

Прийнято нове рішення, яким, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами відмовлено.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року у справі №806/4915/15 залишено в силі.

Не погодившись із постановою суду апеляційної інстанції, позивачем 07 липня 2021 року засобами поштового зв`язку подано касаційну скаргу, яка надійшла до суду касаційної інстанції 12 липня 2021 року.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, постанову ухвалено 28 грудня 2020 року, відповідно до інформації, що міститься в КП «Діловодство спеціалізованого суду» вперше касаційну скаргу подано до Верховного Суду 19 травня 2021 року, яку ухвалою Верховного Суду від 07 червня 2021 року повернуто скаржнику, копію ним отримано 15 червня 2021 року, 07 липня 2021 року скаржником вдруге подано касаційну скаргу, тобто через 22 дні після отримання копії ухвали про повернення касаційної скарги.

Разом з тим, у касаційній скарзі скаржник заявляє клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, зазначає, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції отримав 14 травня 2021 року, проте не надає доказів, які б підтверджували вказане (наприклад, копію розписки про отримання постанови, копію конверта, в якому вона надсилалась або довідку відділення поштового зв`язку тощо).

Крім того, скаржник звертається з касаційною скаргою до Верховного Суду вдруге через 22 дні після отримання ухвали про повернення касаційної скарги, проте не обґрунтовує причин зволікання з повторним поданням касаційної скарги та не надає докази, які б підтверджували поважність такого зволікання.

Суд зазначає, що повторне звернення з касаційною скаргою майже через місяць після отримання первинної касаційної скарги свідчить про необґрунтоване зволікання з боку скаржника щодо чергового звернення до касаційного суду з цією касаційною скаргою.

Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Подання первинної касаційної скарги у встановлений законом строк не передбачає зупинення строку на касаційне оскарження для нього та можливості у зв`язку з цим у подальшому свавільно розпоряджатися часом на касаційне оскарження.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Тобто, особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги здійснюється судом касаційної інстанції лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Враховуючи обставини справи, матеріалами касаційної скарги не підтверджено дату отримання заявником оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, а також поважність пропуску строку касаційного оскарження з моменту отримання ухвали Верховного Суду від 07 червня 2021 року про повернення касаційної скарги (15 червня 2021 року) до подання касаційної скарги вдруге (07 липня 2021 року), Суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження підстав пропуску такого строку поважними.

Суд звертає увагу скаржника, що для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі посилання повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.

Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин, відповідно до правил статті 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважності причин пропуску строку касаційного оскарження, а також наданням доказів дати отримання скаржником постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року та доказів на підтвердження поважності зволікання при зверненні з касаційною скаргою вдруге.

На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі № 806/4915/15 за позовом ОСОБА_1 до Житомирського апеляційного суду, Державної казначейської служби України, Державної судової адміністрації України про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. А. Губська
Судді О. В. Калашнікова
Н. М. Мартинюк