Справа № 200/5430/21
Суддя: Черникова А.О.
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 р. Справа№200/5430/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Черникової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (юридична адреса: 84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 23, ) про визнання протиправними дії та стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (далі відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради щодо нарахування та виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік в меншому розмірі, ніж встановлений статтею 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту;

- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік виходячи з розміру, що встановлений статтею 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради провести позивачу перерахунок разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, нарахувати та виплатити її у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплаченої суми допомоги, у розмірі 6 800,00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що має статус учасника бойових дій згідно статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту отримує право на нарахування та виплату разової грошової допомоги до 5 травня кожного року у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року по справі № 3-р/2020. Проте, відповідач у 2020 році сплатив разову грошову допомогу до 5 травня в розмірі 1 390,00 грн. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом (а. с. 47-54).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 р. позовна заява залишена без руху (а. с. 41).

09 червня 2021 року позивачем подана заява на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Позивачу поновлений строк звернення до суду із даним позовом (а. с. 65-66).

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

13 липня 2021 року відповідачем до суду наданий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача. В якому зазначив, що на даний час постанова Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 року №112 Деякі питання виплати у 2001 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та Про жертви нацистських переслідувань чинна та зміни щодо розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня не внесені, а тому підстави для виплати допомоги у більшому розмірі відсутні. На підставі чого просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , згідно паспорту серії НОМЕР_2 , виданий Дніпроруденським МВМ Василівського РВ УМВС України в Запорізькій області 14 серпня 2002 р., РНОКПП НОМЕР_1 , є учасником бойових дій що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 від 13 липня 2015 р. (а. с. 10-16).

Відповідач, Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, за юридичною адреслою: 84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 23, є органом державної влади та належним відповідачем у справі.

Листом відповідача від 04 червня 2021 року за вихідним № 29-01-14/4634, повідомлено позивача про виплату грошової допомоги у розмірі 1 390,00 грн. (а. с. 61-63).

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

За унормуванням частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зміст частини другої статті 95 Конституції України передбачає, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Пунктом 3 статті 116 Конституції України встановлено, що до повноважень Кабінету Міністрів України належить забезпечення проведення фінансової, цінової, інвестиційної та податкової політики; політики у сферах праці й зайнятості населення, соціального захисту, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування.

Рішеннями Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 та від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 підтверджена конституційність повноважень Кабінету Міністрів України щодо реалізації політики у сфері соціального захисту, в тому числі регулювання порядку та розмірів соціальних виплат і допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави.

Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту № 3551-XII від 22.10.1993 р. (далі - Закон №3551-XII).

За визначенням частини 5 статті 12 Закону №3551-XII (в редакції Закону України Про внесення змін до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 25.12.1998 р. №367-XIV) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 20 Розділу ІІ Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік згадану вище норму права викладено в такій редакції: Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

У подальшому рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 визнано неконституційними, зокрема, положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II Внесення змін до деяких законодавчих актів України та пункту 3 розділу III Прикінцеві положення Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, на момент звернення заявника із заявою в 2020 році діяли положення ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту у редакції Закону України Про внесення змін до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 25.12.1998 р., яка передбачала розмір допомоги до 5 травня для учасників бойових дій - п`ять мінімальних пенсій за віком.

Поряд із цим, унаслідок законотворчої діяльності Верховної Ради України було створено іншу норму права, що регламентує ті самі відносини - п.26 розділу VI Бюджетного кодексу України.

Так, відповідно до п. 26 розділу VI Бюджетного кодексу України, було визначено, зокрема, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Ця норма діяла з 01 січня 2015 року.

На реалізацію приписів цієї норми закону Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 19.02.2020 р. №112 Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань, де, зокрема, передбачено, що районні органи соціального захисту населення, центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у таких розмірах: учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1 390 гривень.

27 лютого 2020 року рішенням Конституційного Суду України №3-р/2020 було визнано неконституційним окреме положення п.26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, починаючи з 27 лютого 2020 року ані положення п.26 розділу VI Бюджетного кодексу України у частині дії ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, ані приписи ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту у редакції п.20 Розділу ІІ Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік не можуть застосовуватися при призначенні та виплаті допомоги до 5 травня для учасників бойових дій.

Отже, починаючи з 27 лютого 2020 року позивач набув право на соціальне забезпечення у порядку редакції ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 25.12.1998 р. №367-ХІV, яка передбачала розмір допомоги до 5 травня для учасників бойових дій - п`ять мінімальних пенсій за віком.

Вихідним критерієм обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня є мінімальний розмір пенсії за віком.

Частиною першою статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі 1058-IV) мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким законом є Закон України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік від 14.11.2019 р. № 294, встановлений у 2020 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2020 року у розмірі 1 638 грн.

Мінімальний розмір пенсії за віком згідно із частиною четвертою статті 28 Закону № 1058-ІV, встановлений частинами першою - третьою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Закон № 1058-ІV є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком.

Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

Таким чином, при врегулюванні спірних правовідносин щодо обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня застосуванню підлягає саме частина перша статті 28 Закону № 1058-ІV.

Правила частини першої статті 17-1 Закону № 3551-XII встановлюють: щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Отже, з прийняттям Конституційним Судом України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 розмір разової грошової допомоги до 5 травня учаснику бойових дій у 2020 році становить 8190,00 грн. Сума недоотриманих позивачем коштів становить 6 800 грн.

Нарахування позивачу у 2020 році разової грошової допомоги у розмірі 1 390 грн. не відповідає статті 12 Закону № 3551-XII та свідчить про порушення його прав на отримання такої допомоги у належному розмірі.

Оскільки разову грошову допомогу позивачу виплачено відповідачем у розмірі, меншому ніж передбачено статтею 12 частиною 5 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, суд дійшов висновку про порушення ним прав позивача на отримання такої допомоги у належному розмірі: 6 800 грн.

Отже, судом встановлено, що позивач мав право на отримання одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік для учасників бойових дій - 5 мінімальних пенсій за віком, що становить 8 190 гривень.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що на момент виплати щорічної разової грошової допомоги у розмірі 1 390,00 грн. та на момент звернення із заявою про здійснення перерахунку Департаментом соціального захисту населення Маріупольської міської ради допущена протиправна бездіяльність щодо виплати позивачу разової грошової допомоги.

Згідно із частинами першою та другою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-VI Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і практику ЄСПЛ як джерело права.

За змістом правової позиції ЄСПЛ у справі Кечко проти України (рішення від 08 листопада 2005 року) у межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Відмова відповідача в перерахунку та виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі, визначеному Законом № 3551-XII, порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції право мирно володіти своїм майном. Доки відповідне положення цього Закону є чинним, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в такій виплаті.

Така правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 13 січня 2021 року у зразковій справі № 440/2722/20.

06 липня 2021 року представником позивача, адвокатом Варчином Р.С. подана заява про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу розмірі 2 000,00 грн. (а. с. 70-71).

Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн., суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 1 - 4 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону).

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У відповідності до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено, що 03 червня 2021 року між позивачем та адвокатом Варчином Русланом Сергійовичем укладено договір про надання правової допомоги. Відповідно до умов договору вартість послуг (гонорар) адвоката становить 2 000 грн.

На підтвердження оплати послуг адвоката у розмірі 2 000 грн. наданий дублікат квитанції від 01 липня 2021 року, з якої вбачається, що позивачем на рахунок адвоката Варчина Р.С. сплачений гонорар у сумі 2 010,05 грн.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, доказів понесення ним інших судових витрат, матеріали справи не містять, отже судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 2, 3, 5-9, 12, 15, 18, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 94, 134, 139, 241-243, 245, 246, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (юридична адреса: 84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 23, ) про визнання протиправними дії та стягнення суми, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради щодо нарахування та виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік в меншому розмірі, ніж встановлений статтею 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік виходячи з розміру, що встановлений статтею 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (юридична адреса: 84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 23, ) провести ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) перерахунок разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, нарахувати та виплатити її у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплаченої суми допомоги, у розмірі 6 800,00 грн. (шість тисяч вісімсот гривень).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (юридична адреса: 84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 23, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000 грн. (дві тисячі гривень).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно приписів підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений та підписаний 29 липня 2021 року.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.О.Черникова