Справа № 380/9824/21
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/9824/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2021 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мричко Н.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської районної державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди, -

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Львівської районної державної адміністрації (далі відповідач), в якій позивач просить:

- визнати дії відповідача незаконними та протиправними щодо відмови у задоволенні запиту № ВСПОО1/25/05/21 від 25.05.2021 та ненадання для ознайомлення у приміщенні Львівської районної державної адміністрації запитуваної інформації;

- зобов`язати відповідача надати запитувану інформацію (надати можливість отримати копії та ознайомитись із документами особисто) вказану у запиті №ВСП001/25/05/21 від 25.05.2021:

№ 01-47 «Журнали обліку звернень громадян отриманих через урядову гарячу лінію»;

№ 01-48 «Листування щодо звернень громадян, що надійшли на гарячу лінію Львівської обласної державної адміністрації « 112»;

№ 01-49 «Журнал реєстрації звернень громадян, що надійшли з Гарячої лінії ОДА « 112»;

№ 01-50 «Письмові звернення (пропозицїї, заяви, скарги) громадян»;

№ 01-51 «Картотеки реєстрації письмових звернень (пропозицій, заяв, скарг) громадян»;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 моральну (немайнову) шкоду, що була спричинена внаслідок незаконних дій суб`єкта владних повноважень Львівської районної державної адміністрації щодо відмови у наданні інформації на запит в розмірі 100000,00 грн.

Ухвалою від 22.06.2021 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила провадження у справі.

Ухвалою від 08.07.2021 суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у запитуваній позивачем інформації відсутня сукупність ознак, визначених у частині другій статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» щодо обмеження відомостей, а саме: виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди таким інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні. Таким чином, запитувана інформація не підлягає обмеженню. Відповідач також не вказав порядку оскарження відмови у наданні публічної інформації, чим порушив вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації». Внаслідок таких протиправних дій відповідача позивач зазнав моральної шкоди, яка виразилася в емоційних та душевних стражданнях, хвилюваннях, нервуваннях. Відтак з відповідача необхідно стягнути моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн.

13.07.2021 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечила. Відзив обґрунтований тим, що відомості про особисте життя громадян, одержані із звернень громадян не підлягають розголошенню, оскільки є конфіденційною інформацією. Оскільки запитувана позивачем інформація є конфіденційною, то відповідач правомірно відмовив у доступі до запитуваної інформації. Представник відповідача також зазначила, що позивач не надав жодних доказів завдання йому діями відповідача моральної шкоди, що свідчить про безпідставність позову у цій частині.

19.07.2021 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що відмовляючи у наданні запитуваної інформації, відповідач не надав конкретних відомостей щодо наявності у ній конфіденційної інформації.

Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених позовних вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Позивач звернувся до відповідача із запитом у порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 25.05.2021, в якому просив надати для ознайомлення у приміщенні райдержадміністрації наступні справи, ведення яких передбачено Номенклатурою справ Кам`янка-Бузької райдержадміністрації за 2020 рік згідно з індексами:

- № 01-47 «Журнали обліку звернень громадян отриманих через урядову гарячу лінію»;

- № 01-48 «Листування щодо звернень громадян, що надійшли на гарячу лінію Львівської обласної державної адміністрації « 112»;

- № 01-49 «Журнал реєстрації звернень громадян, що надійшли з Гарячої лінії ОДА « 112»;

- № 01-50 «Письмові звернення (пропозицїї, заяви, скарги) громадян»;

- № 01-51 «Картотеки реєстрації письмових звернень (пропозицій, заяв, скарг) громадян».

Листом від 31.05.2021 № 345/02-36 відповідач відмовив у доступі до публічної інформації, у зв`язку з тим, що журнали обліку звернень громадян, отриманих через гарячу лінію, письмові звернення громадян (пропозиції, заяви, скарги), картотеки реєстрації письмових звернень, листування щодо звернень, що надійшли на гарячу лінію містять персональні дані громадян.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Право кожного на інформацію передбачене статтею 5 Закону України «Про інформацію», відповідно до якої кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес визначається Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до статті 1 вказаного Закону України публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених вказаним Законом.

Згідно з статтею 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

Запит на інформацію має містити:

1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є;

2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;

3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Суд зазначає, що запит позивача від 25.05.2021 відповідає вимогам Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки містять всі необхідні вимоги, які викладені у статті 19 вказаного Закону.

У такому запиті позивач просив надати для ознайомлення у приміщенні райдержадміністрації наступні справи згідно з індексами:

- № 01-47 «Журнали обліку звернень громадян отриманих через урядову гарячу лінію»;

- № 01-48 «Листування щодо звернень громадян, що надійшли на гарячу лінію Львівської обласної державної адміністрації « 112»;

- № 01-49 «Журнал реєстрації звернень громадян, що надійшли з Гарячої лінії ОДА « 112»;

- № 01-50 «Письмові звернення (пропозицїї, заяви, скарги) громадян»;

- № 01-51 «Картотеки реєстрації письмових звернень (пропозицій, заяв, скарг) громадян».

Суд встановив, що Номенклатурою справ Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації, затвердженою головою районної державної адміністрації, передбачено ведення справ, які вказані у запиті позивача від 25.05.2021.

Таким чином, запитувана позивачем інформація в розмірі статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» є публічною.

У частинах першій-четвертій статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 вказаного Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 вказаного Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 вказаного Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено:

1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації;

2) дату відмови;

3) мотивовану підставу відмови;

4) порядок оскарження відмови;

5) підпис.

Як встановив суд, відповідач відмовив у доступі до публічної інформації, у зв`язку з тим, що журнали обліку звернень громадян, отриманих через гарячу лінію, письмові звернення громадян (пропозиції, заяви, скарги), картотеки реєстрації письмових звернень, листування щодо звернень, що надійшли на гарячу лінію містять персональні дані громадян. З приводу цього суд зазначає таке.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Статтею 14 вказаного Закону України передбачено, що поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних. Поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Водночас, суд враховує, що відповідно до частини третьої статті 10-1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація, що містить персональні дані фізичної особи, оприлюднюється та надається на запит у формі відкритих даних у разі додержання однієї з таких умов:

1) персональні дані знеособлені та захищені відповідно до Закону України «Про захист персональних даних»;

2) фізичні особи (суб`єкти даних), персональні дані яких містяться в інформації у формі відкритих даних, надали свою згоду на поширення таких даних відповідно до Закону України «Про захист персональних даних»;

3) надання чи оприлюднення такої інформації передбачено законом;

4) обмеження доступу до такої інформації (віднесення її до інформації з обмеженим доступом) заборонено законом.

Відповідно до частини сьомої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Відтак доводи відповідача про наявність персональних даних в запитуваній позивачем інформації як підстава для відмови у наданні інформації є необґрунтованими, а тому суд такі відхиляє.

У цьому контексті суд зазначає, що відповідач зобов`язаний був знеособити персональні дані осіб, які вказані у журналах обліку звернень громадян, отриманих через гарячу лінію, письмових зверненнях громадян (пропозиції, заяви, скарги), картотеках реєстрації письмових звернень, листуваннях щодо звернень, що надійшли на гарячу лінію, та надати такі для ознайомлення позивачу.

Натомість, відповідач протиправно не виконав свого обов`язку, передбаченого статтею 10-1 Закону України «Про захист персональних даних».

Крім цього, суд вказує на те, що відповідач не вказав у листі 31.05.2021 № 345/02-36 порядку оскарження відмови, чим порушив вимоги статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації»

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у задоволенні запиту позивача про надання публічної інформації від 25.05.2021, викладені у листі 31.05.2021 № 345/02-36.

Таким чином, з метою повного та ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача надати позивачу для ознайомлення справи, ведення яких передбачено Номенклатурою справ Кам`янка-Бузької райдержадміністрації за 2020 рік згідно з індексами:

- № 01-47 «Журнали обліку звернень громадян отриманих через урядову гарячу лінію»;

- № 01-48 «Листування щодо звернень громадян, що надійшли на гарячу лінію Львівської обласної державної адміністрації « 112»;

- № 01-49 «Журнал реєстрації звернень громадян, що надійшли з Гарячої лінії ОДА « 112»;

- № 01-50 «Письмові звернення (пропозицїї, заяви, скарги) громадян»;

- № 01-51 «Картотеки реєстрації письмових звернень (пропозицій, заяв, скарг) громадян», за виключенням персональних даних осіб, яким вказані у таких справах.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача 100000,00 грн. моральної шкоди, то суд дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень

Згідно зі статтею 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Позивач обґрунтовує заподіяну йому моральну шкоду виникненням емоційних та душевних страждань, хвилювань, нервувань внаслідок неправомірних дій відповідача.

Суд враховує, що позивач не навів причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідачів та моральними стражданнями, та надав доказів, якими це підтверджується.

З огляду на наведене, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог про стягнення на користь позивача моральної шкоди необхідно відмовити повністю.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до статті 139 КАС України з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн, сплачений згідно з квитанцією від 16.06.2021 № ПН2407135.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Львівської районної державної адміністрації щодо відмови у задоволенні запиту позивача про надання публічної інформації від 25.05.2021, викладені у листі 31.05.2021 № 345/02-36.

Зобов`язати Львівську районну державну адміністрацію надати позивачу для ознайомлення справи, ведення яких передбачено Номенклатурою справ Кам`янка-Бузької райдержадміністрації за 2020 рік згідно з індексами:

- № 01-47 «Журнали обліку звернень громадян отриманих через урядову гарячу лінію»;

- № 01-48 «Листування щодо звернень громадян, що надійшли на гарячу лінію Львівської обласної державної адміністрації « 112»;

- № 01-49 «Журнал реєстрації звернень громадян, що надійшли з Гарячої лінії ОДА « 112»;

- № 01-50 «Письмові звернення (пропозицїї, заяви, скарги) громадян»;

- № 01-51 «Картотеки реєстрації письмових звернень (пропозицій, заяв, скарг) громадян», за виключенням персональних даних осіб, яким вказані у таких справах.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

Стягнути з Львівської районної державної адміністрації (, місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Винниченка, 18) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Мричко Н.І.