Справа № 160/5247/20
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
30 липня 2021 року м. Дніпросправа № 160/5247/20
Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Мельник В.В.,
перевіривши на відповідність вимогам КАС України матеріали апеляційної скарги Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах Держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року по справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «З іноземними інвестиціями «Лідерпартс Україна»
до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області
про визнання протиправною та скасування постанови, -
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року по справі №160/5247/20 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «З іноземними інвестиціями «Лідерпартс Україна» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах Держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 07 липня 2021 року подав апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, на підставі наступного.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду, зокрема подає апеляційну скаргу.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до абз. 1 3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Таким чином, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах;

2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, вжиття прокурором всіх передбачених чинним законодавством заходів, які передують зверненню прокурора до суду для здійснення представництва інтересів держави, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

У той же час, відповідний уповноважений орган, виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутися до суду з позовом з метою захисту інтересів держави.

В обґрунтування наявності підстав на звернення до суду заступника керівника Дніпропетровського обласної прокуратури для представництва інтересів держави у цій справі вказано невиконання територіальним органом Укртрансбезпеки своїх повноважень, що виразилось у неподанні апеляційної скарги на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року.

З приводу цього суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити наступне.

Так, апеляційне оскарження рішення суду є правом, а не обов`язком сторони, а тому саме по собі неподання територіальним органом Укртрансбезпеки апеляційної скарги не може розцінюватися як не здійснення захисту або неналежне його здійснення останнім.

Прокурор повинен пересвідчитися, що відповідний державний орган не здійснює захист інтересів держави (тобто, він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається), наприклад, повідомити такий державний орган про виявлені порушення, а у разі невчинення цим органом дій спрямованих на захист інтересів держави, представляти інтереси держави в суді відповідно до статті 23 Закону № 1697-VІІ, навівши відповідне обґрунтування цього.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Дніпропетровською обласною прокуратурою листом №15/2-1547вих-21 від 28.05.2021 року було витребувано у Державній службі України з безпеки на транспорті інформацію, зокрема щодо заходів оскарження останнім рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року у справі №160/5247/20.

На зазначений лист Державна служба України з безпеки на транспорті листом повідомила Дніпропетровську обласну прокуратуру про те, що апеляційні скарги по запитуваним справам були підготовані, однак не подані у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору.

Після чого, Дніпропетровською обласною прокуратурою листом від 31.05.2021 року №15/2-1558вих-21 витребувано у Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки інформацію, зокрема щодо заходів оскарження останнім рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року у справі №160/5247/20.

На зазначений лист Придніпровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки листом було повідомлено Дніпропетровську обласну прокуратуру про те, що останнім не було вжито заходів щодо оскарження рішень суду з огляду на відсутність коштів для сплати судового збору за подання апеляційних скарг, у тому числі у даній справі.

З аналізу наведеного випливає те, що неподання Придніпровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки та/або Державною службою України з безпеки на транспорті апеляційних скарг на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року у справі 160/5247/20 обумовлене відсутністю коштів на сплату судового збору за подання таких апеляційних скарг.

Разом з тим, такі обставини не свідчить про настання виключного випадку, за якого прокурор може представляти інтереси держави в суді.

Факт відсутності достатніх коштів для оплати судового збору сам по собі не може вважатися достатньою підставою для звернення прокурора до суду в інтересах держави від імені відповідного суб`єкта.

Суд наголошує, що представництво інтересів держави прокурором в суді не повинно мати на меті підміну суб`єкта виконання владних управлінських функцій, а - спонукати до виконання у разі неналежного виконання таких функцій суб`єктом владних повноважень, якого представлятиме прокурор в суді.

В даному ж випадку, прокуратура фактично звертається до суду із апеляційною скаргою спрямованою на захист прав та інтересів Державної служби України з безпеки на транспорті та Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, які є самостійними юридичними особами з відповідною процесуальною дієздатністю щодо здійснення захисту прав та охоронюваних законом інтересів держави у судовому порядку.

Також, слід зазначити, що Держава, приймаючи певні правові норми щодо сплати судового збору, взяла на себе відповідні зобов`язання щодо його сплати при зверненні до суду суб`єктів владних повноважень, а отже відсутність відповідного бюджетного фінансування та як наслідок неможливість сплати судового збору суб`єктом владних повноважень, який є відповідачем у справі не може бути підставою для надання прокурору повноважень бути альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який повинен захищати інтереси держави.

Судом апеляційної інстанції, за наслідками вивчення матеріалів справи та наданих скаржником письмових документів, не встановлено підстав, які перешкоджають захисту інтересів держави, зокрема, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого законодавством віднесено реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

У спірному випадку Державна служба України з безпеки на транспорті та/або Придніпровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки не позбавлені можливості самостійно звернутися до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року у справі 160/5247/20 з відповідними заявами про поновлення строків оскарження рішення суду першої інстанції, надавши при цьому докази сплати судового збору чи докази в підтвердження неможливості вчинення вказаної дії.

Суд вважає, що сама по собі обставина не звернення зазначеними суб`єктами владних повноважень протягом певного періоду із апеляційною скаргою до суду, з підстав неможливості сплати судового збору, не може свідчити про неналежне виконання такими органами своїх функцій із захисту інтересів держави, щоб було підставою для звернення прокурором до суду у розумінні ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Більше того, саме лише посилання в апеляційній скарзі на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо.

У такому разі прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо).

Зазначене вище узгоджується з усталеними правовими висновками Верховного Суду, зокрема в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 926/03/18, від 23.09.2018 у справі №924/1237/17.

Отже, у спірному випадку скаржником не доведено необхідності захисту інтересів держави саме прокурором, а також належним чином не обґрунтовано підстави звернення до суду, з наданням переконливих доказів, які б підтверджували наявність підстав для представництва у відповідності до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Разом з цим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що всупереч вимогам п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України заявником до апеляційної скарги не долучено документ про сплату судового збору.

Порядок та розмір сплати судового збору визначений Законом України «Про судовий збір» від 14 липня 2011 року № 3674-VI.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп.2 п.3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, заявнику слід сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3153 грн. (2102*150%), згідно до наступних реквізитів для сплати судового збору:

Отримувач коштів: ГУК у Дн-кiй обл/Шев.р/ 22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA1004628

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Третій апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, тому суддя, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог, встановлених КАС України, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки апеляційної скарги, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

За приписами частини 7 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Оскільки вищевказані обставини перешкоджають прийняттю апеляційної скарги до провадження суду апеляційної інстанції, тому у відповідності до ст.ст. 169, 296, 298 КАС України апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, а заявнику апеляційної скарги необхідно надати строк для усунення встановлених недоліків апеляційної скарги, шляхом подання до суду апеляційної інстанції:

- документу про сплату судового збору у розмірі 3153 грн.;

- заяви з належним обґрунтуванням, підтвердженим достатніми доказами, щодо наявності підстав для представництва заступником керівника Дніпропетровської обласної прокуратури інтересів Держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, у відповідності до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», у справі №160/5247/20.

Керуючись ст.ст. 169, 296, 298 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах Держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року по справі №160/5247/20 - залишити без руху та надати строк десять днів з моменту отримання заявником копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду апеляційної інстанції:

- документу про сплату судового збору у розмірі 3153 грн.;

- заяви з належним обґрунтуванням, підтвердженим достатніми доказами, щодо наявності підстав для представництва заступником керівника Дніпропетровської обласної прокуратури інтересів Держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, у відповідності до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», у справі №160/5247/20.

Копію ухвали направити особі, яка подала апеляційну скаргу - для виконання.

Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання вимог цієї ухвали апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута заявнику апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя В.В. Мельник