Справа № 640/1266/20
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1266/20 Головуючий у І інстанції - Маруліна Л.О.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
УХВАЛА

29 липня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

при секретарі: Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в закритому судовому засіданні у справі за апеляційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Четвертої кадрової комісії Генеральної прокуратури України, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Четвертої кадрової комісії Генеральної прокуратури України, Офісу Генерального прокурора, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 38 від 19.12.2019 року Четвертої кадрової комісії, утвореної наказом Генеральної прокуратури України від 12.11.2019 року № 276 з метою проведення атестації прокурорів і слідчих Генеральної прокуратури України, про неуспішне проходження (непроходження) атестації ОСОБА_1 .

- зобов`язати опублікувати на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора спростування неуспішного проходження атестації ОСОБА_1 , та інформацію про скасування судом як протиправного рішення № 38 від 19.12.2019 року Четвертої кадрової комісії, утвореної наказом Генеральної прокуратури України від 12.11.2019 року № 276 з метою проведення атестації прокурорів і слідчих Генеральної прокуратури України, про неуспішне проходження (непроходження) атестації ОСОБА_1 .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2021 року закрито провадження в адміністративній справі № 640/1266/20 в частині позовних вимог про зобов`язання опублікувати на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора спростування неуспішного проходження атестації ОСОБА_1 , та інформацію про скасування судом як протиправного рішення № 38 від 19.12.2019 року Четвертої кадрової комісії, утвореної наказом Генеральної прокуратури України від 12.11.2019 року № 276 з метою проведення атестації прокурорів і слідчих Генеральної прокуратури України, про неуспішне проходження (непроходження) атестації ОСОБА_1 .

Роз`яснено ОСОБА_1 , що спір підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Попереджено Позивача, що повторне звернення з тією самою вимогою не допускається.

Зазначену ухвалу сторонами в апеляційному порядку не оскаржено.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення № 38 від 19.12.2019 року Четвертої кадрової комісії, утвореної наказом Генеральної прокуратури України від 12.11.2019 року № 276 з метою проведення атестації прокурорів і слідчих Генеральної прокуратури України, про неуспішне проходження (непроходження) атестації ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з таким судовим рішенням до Офіс Генерального прокурора подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

До Шостого апеляційного адміністративного суду від Позивача надійшло клопотання про розгляд справи в закритому судовому засіданні, оскільки як у матеріалах судової справи, так і у рішенні Окружного адміністративного суду м. Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О. у справі № 640/1266/20 від 21.05.2021 та ухвалі Окружного адміністративного суду м. Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О. у справі № 640/1266/20 від 09.06.2021 наявні відомості про стан його здоров`я, що охороняються законом, та задля їх нерозголошення наявна необхідність у проведенні закритого судового засідання з розгляду апеляційної скарги на вищевказане судове рішення.

Також, Позивач, як на підставу розгляду даної справи в закритому судовому засіданні посилається на те, що судом першої інстанції без його згоди використано та поширено у відкритому доступі його персональні дані - відомості про стан здоров`я.

Розглянувши подане клопотання колегія суддів вважає, що клопотання про розгляд справи в закритому судовому засіданні підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини 8 ст. 160 КАС України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно з частиною 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, п. 9 частини 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Позивач, звертаючись до Окружного адміністративного суду м. Києва з даною позовною заявою вказав як на підставу звільнення його від сплати судового збору п. 9 частини 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження вказаної підстави звільнення від сплати судового збору Позивачем до позовної заяви додано відповідні документи.

У пункті 3 Рішенні Конституційного Суду України № 2-рп/2012 від 20.01.2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України зазначено, що відповідно до частин першої, другої статті 32 Основного Закону України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України; не допускається збиранняу зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особи без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Зазначеним вимогам Конституції України кореспондують положення законодавства України, якими передбачено, що: збирання, зберігання, використання і поширення інформації про особисте життя фізичної особи без її згоди не допускаються, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (абзац другий частини першої статті 302 Цивільного кодексу України); поширення персональних даних без згоди суб 'єкта персональних даних або уповноваженої особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (частина друга статті 14 Закону України «Про захист персональних даних»); конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеною нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом (частина друга статті 21 Закону України «Про інформацію»); розпорядники інформації, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (частина друга статті 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Таким чином, лише фізична особа. якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, держави та органів місцевого самоврядування, а також право на збереження її у таємниці.

Зазначеним рішенням Конституційний Суд України вирішив, що в аспекті конституційного подання положення частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України слід розуміти так: збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до абзаців 4, 5 статті 1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06 жовтня 2005 року № 2961-IV, інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист; втрата здоров`я - наявність хвороб і фізичних дефектів, які призводять до фізичного, душевного і соціального неблагополуччя;

Згідно з частиною другою статті 11 Закону України «Про інформацію» не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її стан здоров`я.

Частиною першою статті 7 Закону України «Про захист персональних даних» визначено, що забороняється обробка персональних даних, зокрема що стосується здоров`я.

Отже, віднесення Позивача до осіб з інвалідністю свідчить про наявність у нього захворювання, фізичних дефектів, фізичного неблагополуччя, що є відомостями про стан його здоров`я, тобто конфіденційною інформацією, яка не підлягає поширенню без згоди Позивача.

Як зазначено Позивачем в клопотанні про розгляд справи в закритому судовому засіданні, згоди на поширення в загальному доступі відомостей про стан свого здоров`я та віднесення його до категорії осіб з інвалідністю він не надавав та не надає, як і не надає згоду на обробку, зберігання та поширення його персональних даних, що стосуються його здоров`я та містяться в судових рішеннях Окружного адміністративного суду м. Києва у складі у даній справі № 640/1266/20.

Позивач неодноразово звертався до Державної судової адміністрації України із заявами, в яких просив знеособити персональні дані в електронних копіях судових рішень, які розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Так, в листі від 25.06.2021 № Я1359-21-Я1365-21-Я1377-21-1244/21 Державна судова адміністрація України повідомила Позивача, що у разі якщо, на його думку, інформація, зазначена у судових рішеннях Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 640/1266/20, розміщених у Реєстрі, порушує право Позивача на збереження інформації про стан його здоров`я, він може звернутися до суду для вирішення порушених питань в межах процесуального законодавства.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22 грудня 2005 року № 3262-IV (далі - Закон № 3262-IV) рішення суду проголошується прилюдно, крім випадків, коли розгляд справи проводився у закритому судовому засіданні. Кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом.

Частиною другою статті 2 Закону № 3262-IV визначено зокрема, що якщо судовий розгляд відбувався у закритому судовому засіданні, судове рішення оприлюднюється з виключенням інформації, яка за рішенням суду щодо розгляду справи у закритому судовому засіданні підлягає захисту від розголошення.

Згідно з частиною восьмою статті 10 КАС України розгляд справи у закритому судовому засіданні проводиться у випадках, коли відкритий судовий розгляд може мати наслідком розголошення таємної чи іншої інформації, що охороняється законом, необхідності захисту особистого та сімейного життя людини, а також в інших випадках, визначених законом.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в закритому судовому засіданні.

Відповідно до частини дев`ятої статті 10 КАС України про розгляд справи у закритому судовому засіданні постановляється ухвала. Суд ухвалою може оголосити судове засідання закритим повністю або оголосити закритою його частину.

За приписами ч. 8 ст. 205 КАС України про відкладення розгляду справи постановляється ухвала.

Згідно з ч. 3 ст. 223 КАС України про відкладення розгляду справи або перерву в судовому засіданні, місце, дату і час нового судового засідання або продовження судового засідання суд повідомляє під розписку учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів, які були присутніми в судовому засіданні. Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не прибули або яких суд вперше залучає до участі в судовому процесі, повідомляються про судове засідання в порядку визначеному цим Кодексом.

Керуючись статтями 10, 205, 223, 241, 242, 243, 248, 310, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в закритому судовому засіданні - задовольнити.

Відкласти розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Четвертої кадрової комісії Генеральної прокуратури України, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Здійснити розгляд справи за апеляційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Четвертої кадрової комісії Генеральної прокуратури України, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії у закритому судовому засіданні 16 вересня 2021 року об 11 год. 45 хв.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко

Повний текст складено 29.07.2021 року.