Справа № 260/1510/21
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2021 року м. Ужгород№ 260/1510/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Плеханова З.Б. роглянувши в спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адмінсуду з позовом

до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яким просить:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії у розмірі 60 відсотків від суми заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Закарпатської області від 28 лютого 2020 року № 18-114 вих-2020 та у довідці Закарпатської обласної прокуратури № 204-вих 2020 від 19 жовтня 2020 року,

а також стосовно встановлення обмеження при виплаті позивачу пенсії у її граничному максимальному розмірі, яка не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 13 грудня 2019 року по 1 жовтня 2020 року та з 1 жовтня 2020 року з розрахунку 90% від загальної суми складових місячної заробітної плати, зазначених у довідці прокуратури Закарпатської області від 28 лютого 2020 року № 18-114 вих-2020 та у довідці Закарпатської обласної прокуратури № 204-вих 2020 від 19 жовтня 2020 року, без обмеження пенсії у її максимальному (граничному) розмірі відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення пенсії).3.Судові витрати, пов`язані із розглядом справи покласти на відповідача; 4. Судове рішення допустити до негайного виконання; 5. Відповідно до вимог ст. 382 КАС України встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

Позовні обгрунтовує наступним.

З 09 липня 1985 року по 02 листопада 2015 року ОСОБА_1 працював на різних посадах в органах прокуратури України.

10 січня 2003 року ГУ ПФУ в Закарпатській області під час перебування позивача на посаді начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Закарпатської області йому було призначено пенсію за вислугою років відповідно до статті 50-1 ЗУ "Про прокуратуру" із розрахунку 90 % від суми місячного заробітку.

28 лютого 2020 року прокуратурою Закарпатської області було видано довідку № 18-114 вих -2020 про розмір заробітної плати ( грошового забезпечення) начальника відділу прокуратури області , що нараховується для перерахунку пенсій.

04 березня 2020 року позивач, керуючись ч.18 ст. 50-1 ЗУ "Про прокуратуру" на підставі постанови КМУ № 657 від 30.08.2017 року з врахуванням Рішення КСУ від 13.12.2019 року по справі № 3-209/2018(2413/18,2807/19) звернувся до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії.

12 березня 2020 року - відповідач -ГУ ПФ України в Закарпатській області Рішенням № 0700-0334-8/8634 відмовив позивачу у здійсненні перерахунку.

Вказане рішення відповідача позивач оскаржив до ЗОАС .

01 червня 2020 року Закарпатський окружний адміністративний суд у справі № 260/928/20 визнав вищевказане рішення протиправним та зобовязав відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії , починаючи з 13 грудня 2019 року , виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати та без обмеження її граничним розміром.

04 лютого 2021 року Восьмий апеляційний адмінсуд скасував вищевказане рішення першої інстанції , зауваживши:

-передчасність вимог позивача про відсоток заробітної плати, з якого відбувається перерахунок пенсії, та вимоги щодо здійснення перерахунку пенсій без обмеження їх граничного розміру, такі вимоги задоволенню не підлягають.

та виніс нову постанову:

-Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року у справі № 260/928/20 скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 11 березня 2020 року № 16 «Про відмову в перерахунку пенсії» ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області з 13 грудня 2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Закарпатської області від 28 лютого 2020 року № 18-44-вих.2020, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Отримавши вищевказану Постанову ВААС позивач звернувся до відповідача із заявою про виконання вищевказаного судового рішення.

16 квітня 2021 року відповідач надав відповідь , де вказав, що позивачу на підставі рішення ВААС йому перераховано пенсію із 13.12.2019 року, але у розмірі 60% від заробітної плати начальника відділу обласної прокуратури, і у відповідності до ст.27 ЗУ "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" її виплату обмежено десятивідсотковим прожитковим мінімумом, установленим для осіб, які втратили працездатність.

Крім того ,у звязку з тим , що починаючи з вересня 2020 року заробітна плата працівникам прокуратури почала проводитися на підставі ст. 82 Закону ( в редакції від 19.09.1919 року) "Про прокуратуру" позивач у жовтні 2020 року отримав довідку № 204-вих2020 від 19.10.2020 року про заробітну плату з урахуванням складових, передбачених вказаним Законом.

Позивач з метою перерахунку звернувся до до відповідача із заявою долучивши вказану довідку.

16 лютого 2021 року позивач отримав відповідь від відповідача, відповідно до якої з 01.10.2020 року йому перераховано пенсію лише у розмірі 60 % заробітної плати начальника відділу., яку також обмежено десятивідсотковим прожитковим мінімумом, установленим для осіб, які втратили працездатність.

Отже , позивач зазначає, що в обох випадках , перерахувавши йому пенсію у розмірі 60 % заробітної плати начальника відділу та обмеживши десятивідсотковим прожитковим мінімумом, установленим для осіб, які втратили працездатність.- грубо порушили чинне законодавство України.

Начальником ГУ ПФУ в Закарпатській області ПентекА. було подано відзив на вказаний позов ОСОБА_1 , в якому викладено заперечення проти позовних вимог , що обгрунтовано наступним.

1. На виконання рішення ВААС по справі № 260/928/20 позивачу було розраховано пенсію в розмірі 25995.42 грн., що становить 60% від суми , вказаної у довідці прокуратури Закарпатської області від 28.02.2020 року , про що було повідомлено позивача листом від 12.03.21 року.

Також у листі було розяснено, що згідно п.3 ст.27 ЗУ "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування " максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів установлених для осіб, які втратили працездатність.

Тому з 13.12.2019 року ОСОБА_1 призначено пенсію в розмірі 16380 грн., а з 01.07.2020 року по 30.09.2020 року- 17120 грн., і виходячи з нового розмірі пенсії останньому донараховано суму 88062,25 грн., яка буде виплачена після надходження коштів з Державного бюджету України.

2. В подальшому, на підставі поданої позивачем Довідки від 19.10.20 року у відповідності до норм чинного на момент звернення ЗУ "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року було здійснено перерахунок пенсії позивача виходячи з розміру 60% відповідної заробітної плати , і таким чином пенсія позивача з 01.10.2020 року склала 48468 грн.

В той же час виплата пенсії провадиться згідно з приписами абз.6 ч. 15 ст. 86 Закону "Про прокуратуру"- в розмірі 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність , тобто -17690,00 грн.

Обгрунтовуючи свої рішення та дії, відповідач зазначає,, що вони діяли у відповідності до ст.86 ЗУ "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VI та з врахуванням рішення КСУ від 13.12.2019 року , у звязку з чим перерахунок пенсії особи здійснюється на підставі норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку та з урахуванням часу звернення особи до відповідного органу. а тому оскільки на час виконання судових рішень по справі № 260/928/20, а також на момент подання ОСОБА_1 заяви про перерахунок № 7015 максимальний відсотковий розмір пенсії встановлено на рівні 60% від суми місячної заробітної плати прокурорського працівника, підстави для незастосування органом ПФУ чинної законодавчої норми обєтивно відсутні.

Щодо доводів позивача про безпідставність встановленого обмеження його пенсії максимальним розміром, то відповідач зазначає, що він керувався положеннями ЗУ "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VI від 08.07.2011 року та ч.15 Закону № 1697- VI з врахуванням висновків Верховного Суду у справах № 580/234/19 від 24.06.2020 року та від 11.11.2020 року у справі № 759/9981/16-а.

Також в обгрунтування своєї позиції відповідач посилається:

1) на рішення Європейського Суду з прав людини

-: "Аррас та інші проти Італії", "Сухобоков проти Росії", "Особа 3 проти України № 43331/12 від 03 червня 2014 року,"Ейрі проти Ірландії", "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12.10.2004

2) на рішення КСУ : № 3-рп/202 від 25.01.2012 року, № 20-рп/2011 від.26.12.2011 року

У відповіді на відзив позивач зазначає, що аргументи відповідача є надуманими, безпідставними та такими, що не відповідають ні нормам чинного законодавства, ні фактичним обставинам справи, а більша частина відзиву є довільним цитуванням статей ЗУ "Про прокуратуру" в редакції 1991 року та від 2014 року , норм Конституції та постанов Верховного Суду.

Позивач зауважує, що у його випадку до розміру його пенсії не можуть застосовуватися обмеження максимального ( граничного ) розміру пенсії та зменшення відсоткового значення розміру пенсії , і даний висновок підтверджує багаторічною судовою практикою. Зокрема наголошує на рішенні Верховного Суду № 826/6220/18 від 14.03.2020 року та у справі № 580/647/20 від 16.09.2020 року.

Також посилається на рішення ЄСПЛ у справі "Суханов та Ільченко проти України "( заяви 68385/10та № 71378/10) від 26.06.2014 року, на рішення у справі " Федоренко проти України ", а також на рішення КСУ: № 5-рп/2005 від 22.09.2005, від 29.06.2010 № 17-рп/2010, № 23-рп/2010, від 11.10.2011 № 10-рп/2011.

Вивчивши матеріали справи , суд дійшов до наступних висновків.

На дату призначення позивачу пенсії питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури було врегульоване положеннями статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (далі - Закон № 1697) та на цій підставі втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачала чинність з 15 грудня 2015 року.

Відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону № 1697 (в первісній редакції) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Отже, первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ та частина сімнадцята (з 01.10.2011 - вісімнадцята) статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Законом України «Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VІІІ (набрав чинності 01.01.2015) до ч. 20 ст. 86 Закону № 1697 внесено зміни, зокрема, вказану частину викладено у наступній редакції:

- «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Однак рішенням Другого Сенату Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697 зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України визнано такими, що не відповідає Конституції України. Конституційний Суд України у вказаному рішенні зазначив, що

- до повноважень Кабінету Міністрів України законодавець відніс право визначати умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури без закріплення на законодавчому рівні відповідних критеріїв, чим поставив у залежність фінансування пенсійного забезпечення прокурорів від виконавчої влади. Таке нормативне регулювання призводить до втручання виконавчої влади в діяльність органів прокуратури, а також до недотримання конституційної вимоги щодо здійснення органами державної влади своїх повноважень у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Конституційний Суд України констатував, що

- питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що

- «права делегування законодавчої функції парламентом іншому органу влади (у даному випадку Кабінету Міністрів України) Основним Законом України не передбачено. Таке делегування порушує вимоги Конституції України, згідно з якими органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 6, частина друга статті 19 Основного Закону України). До аналогічних висновків Конституційний Суд України дійшов у рішеннях від 9 жовтня 2008 року № 22-рп/2008, від 23 червня 2009 року № 15-рп/2009 (абзац другий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 20 травня 2010 року № 14-рп/2010).

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р (II)/2019:

1. Визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

2. Положення частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

3. Установлено такий порядок виконання цього рішення:

- частина 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

4. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України від 13.07.2017 №2136-VIII «Про Конституційний Суд України».

Отже, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників органів прокуратури на підставі статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, позивач, якому пенсію призначено відповідно до Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), в силу вимог частини 20 статті 86, в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019, має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників прокуратури

Отже позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII на підставі довідки прокуратури Закарпатської обасті.

Разом з тим, позивач вважає, що відповідачем протиправно здійснено наведений перерахунок пенсії із розрахунку 60% від заробітної плати з обмеженням максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами посилаючись на те, що до такого перерахунку розмір її пенсії визначався із розрахунку 90% та на момент призначення пенсії за Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ обмеження розміру пенсії не застосовувалось.

Відповідач, бґрунтовуючи правомірність свого рішення в частині перерахунку пенсії позивача із розрахунку 60% від заробітної плати із застосуванням обмеження максимального розміру, відповідач посилається на положення ч.ч. 2, 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, в редакції на дату проведення перерахунку пенсії.. Однак, відповідач при проведенні перерахунку пенсії позивача помилково застосував положення ч. 2 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, з огляду на наступне.

Так, позивач набув право на пенсію з січня 2003 року. Відповідно до ч. 2 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII, що діяв на час набуття права позивача на пенсію, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Пенсія позивач призначена за вислугу років з розрахунку 90% від заробітку, що було встановлено судом у справі № 260/928/20 що відповідачем не оспорюється, однак, вважає, що при проведенні перерахунку пенсії позивача у 2021 році відсотковий розмір пенсії має бути застосований у відповідності до вимог ч. 2 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, в редакції на дату проведення перерахунку пенсії, а саме 60%, що є помилковим ї, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Тобто, ч. 2 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, на яку посилається відповідач, стосується порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Оскільки у спірному випадку позивачу було здійснено саме перерахунок пенсії, а тому, у відповідача не було підстав для застосування наведених вимог ч. 2 ст. 86 Закону № 1697-VII.

В свою чергу, як зазначалось вище, питання щодо перерахунку пенсії регулюється положеннями ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, яка згідно Рішення Конституційного Суду № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 року підлягає застосуванню в первинній редакції.

Наведені положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII не містять вимог щодо зміни при перерахунку пенсії відсоткового значення вже призначеної пенсії, тобто, цей показник є незмінним, а тому, колегія суддів вважає, що застосувавши при перерахунку пенсії 60% на підставі ч. 2 ст. 86 Закону № 1697-VII, яка стосується порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, відповідач діяв протиправно, що не було враховано судом першої інстанції.

У пункті 15 постанови Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №310/6638/16-а(2-а/310/652/16) зазначалось і про те, що

-оскільки спірний перерахунок пенсії, як і у справі, яка розглядається, був пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної пенсії та здійснювався, відповідно до встановлених у справі обставин, у зв`язку із поданням пенсіонером додаткових документів про стаж роботи та заробіток, набутий після призначенням пенсії, то при обчисленні розміру пенсії у такому випадку не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

Стосовно обмеження пенсії максимальним розміром , то суд зазначає наступне.

Пункт 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VІ не регулює питання обмеження максимальним розміром пенсії осіб, у яких на 01.10.2011 вона не досягала максимального розміру (десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

Тобто для осіб, яким призначено пенсію за законодавством, що не передбачало обмеження максимального розміру, законодавець передбачив лише збереження раніше призначеного розміру пенсії. Водночас право на здійснення перерахунку пенсії у розмірі, що перевищує максимально встановлений законом, законодавцем не передбачено.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24.06.2020 у справі №580/234/19, від 17.09.2020 у справі №826/11471/18, від 24.09.2020 у справі №640/5854/19.

Крім того, у постанові від 10.12.2020 у справі №580/492/19 Верховний Суд зазначив, що

тлумачення пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VІ в контексті розмежування пенсіонерів на дві категорії: 1) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 01.10.2011 і розмір якої перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений Законом № 3668-VІ, 2) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 01.10.2011, але розмір якої не перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, може призвести до порушення принципів рівності й справедливості, спотворення розуміння сутності обов`язку держави щодо гарантування права застрахованих осіб на пенсію.

Виокремлення осіб другої вищевказаної групи, без застосування до них положень пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VІ, може призвести до здійснення їм подальших перерахунків (підвищень, індексацій, тощо) пенсій з можливим перевищенням встановленого статтею 2 даного Закону обмеження максимального розміру пенсії, що ставить у нерівне становище з пенсіонерами першої виділеної вище групи.

Такий підхід відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» від 06.09.2012 №5207-VІ вважається непрямою дискримінацією - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

При цьому, звертає увагу, що норми пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI є лише частиною вказаного нормативно- правового акта, не дублюються іншими актами, встановлюють межі застосування норм інституту «обмеження максимального розміру пенсії» за колом осіб в момент набуття чинності Закону №3668-VІ та спрямовані на збереження соціальних прав і інтересів в сфері пенсійних відносин, реалізація яких мала місце до набуття вступу в силу даного Закону.

Разом з тим, з часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VІ).

Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно- правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VІ, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений цим Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Таким чином, на момент звернення позивача за перерахунком пенсії, наведеними положеннями встановлюються обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнавались, є чинними та обов`язковими до виконання органами ПФ України.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду зі спірного питання, наведеній у постановах від 27.01.2021 у справі №344/1326/17, від 29.01.2021 у справі №646/6177/17.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - це максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок. З 01.09.2020 - 75 000 грн.

Згідно довідки №204- вих.2020 від 19.10.2020, виданої Закарпатською обласною прокуратурою, розмір заробітної плати (грошового забезпечення) за нормами, чинними на 11.09.2020 за відповідною (прирівняною) посадою начальника відділу прокуратури Закарпатської області склав 80780 грн., що не заперечується відповідачем.

Отже, підстав для проведення перерахунку пенсії позивача з 01.10.2020 у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати за відповідною посадою на підставі довідки №204- вих.2020 від 19.10.2020, виданої Закарпатською обласною прокуратурою без обмеження суми пенсії максимальним розміром немає.

Судом враховано також практику, яка склалася в процесі розгляду аналогічних справ Восьмим апеляційним адміністративним судом. Зокрема, у справі № 140/1758/21.

Отже позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з врахуванням чого з відповідача підлягає частково стягненню і сума судового збору.

Оскільки ст. 371 КАСУ застосовується до періодичних платежів виражених у конкретній грошовій сумі, то в даному випадку дана стаття застосуванню не підлягає.

Підстав для встановлення засобів судового контролю в даній справі судом не вбачається.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково .

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії у розмірі 60 відсотків від суми заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Закарпатської області від 28 лютого 2020 року № 18-114 вих-2020 та у довідці Закарпатської обласної прокуратури № 204-вих 2020 від 19 жовтня 2020 року,

. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області ( ) м.Ужгород, пл. Народна,4 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 пенсії з 13 грудня 2019 року по 1 жовтня 2020 року та з 1 жовтня 2020 року з розрахунку 90% від загальної суми складових місячної заробітної плати, зазначених у довідці прокуратури Закарпатської області від 28 лютого 2020 року № 18-114 вих-2020 та у довідці Закарпатської обласної прокуратури № 204-вих 2020 від 19 жовтня 2020 року (з врахуванням виплачених сум).

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області ( ) м.Ужгород, пл. Народна,4 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 454( чотириста пятдесят чотири) грн. згідно квитанції № АТ "Комінвестбанк"

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адмінсуду.

СуддяЗ.Б.Плеханова

Рішення виготовлено 30 липня 2021 року. Підписано та направлено в ЄДРСР 02 серпня 2021 у звязку із технічними несправностями системи діловодства суду.