Справа № 200/5745/21
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2021 р. Справа№200/5745/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Дмитрієв В.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Кіровського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Донецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зобов"язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування постанови ВДВС Кіровського РУЮ м. Донецька від 15 березня 2004 року №13323АБ251, №13303АБ250 та АА 446607.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач боржником у виконавчому проваджені ніколи не була, інформація про виконавче провадження, в рамках якого накладено арешт на все майно відсутня, тому, на її думку, підстави для продовження обтяження на майно немає.

Ухвалою від 17 травня 2021 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із поданням позову без дотримання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 2 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази по справі.

16 червня 2021 року від позивача, засобам поштового зв`язку, надійшла заява про уточнення позовних вимог, з урахуванням якої просив:

- зобов`язати Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) скасувати арешт майна, накладеного постановами ВДВС Кіровського РУЮ м. Донецька від 15 березня 2004 року №13323АБ251, №13303АБ250 та АА 446607;

- зобов`язати Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) виключити з реєстру обтяжень нерухомого майна постанови ВДВС Кіровського РУЮ м. Донецька від 15 березня 2004 року №13323АБ251, №13303АБ250 та АА 446607.

Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) листом від 23 червня 2021 року повідомило, що не є належним відповідачем у справі оскільки вилучити запис про обтяження або припинити чинність арешту майна боржника може лише орган, яким цей запис було внесено. При цьому вказав, що Кіровський районний відділ ДВС м. Донецька ГТУЮ у Донецькій області перейменовано на Кіровський районний відділ ДВС у м. Донецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та збережено статус юридичної особи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 другим відповідачем у справі № 200/5745/21 залучено Кіровський районний відділ Державної виконавчої служби у місті Донецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: Донецька обл., Олександрівський район, смт. Олександрівка, вул. Самарська, б. 5; ).

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 19.09.2002 № 5973 належить квартира (приміщення квартири спільного заселення, одноквартирний будинок) на праві приватної власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, згідно поданих матеріалів, арешт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано Першою Донецькою державною нотаріальною конторою 16 вересня 2005 року за №2397425 на підставі постанови 13323АБ.251 від 15 березня 2004 року, ВДВС Кіровського рай управління юстиції м. Донецька; 16 вересня 2005 року за №2397453 Першою Донецькою державною нотаріальною конторою на підставі постанови 13323АБ.251 від 15 березня 2004 року ВДВС Кіровського рай управління юстиції м. Донецька; 16 вересня 2005 року за №2397453 Першою Донецькою державною нотаріальною конторою на підставі постанови 13323АБ.250 від 15 березня 2004 року ВДВС Кіровського рай управління юстиції м. Донецька; 4 вересня 2006 року також зареєстровано Першою Донецькою державною нотаріальною конторою за №3679147 на підставі постанови АА 446607, 15 березня 2004 року ДВС Кіровського РУЮ м. Донецька.

02.06.2021 Донецьким окружним адміністративним судом спрямовано ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 02.06.2021 по справі № 200/5745/21-а до Першої Донецької державної нотаріальної контори (85302, Донецька обл., м. Покровськ,

вул. Прокоф`єва, б. 111), якою витребувано пояснення та документи на підставі яких здійснено обтяження арешт нерухомого майна ОСОБА_1 :

- реєстраційний номер обтяження: 2397425 від 16 вересня 2005 року;

- реєстраційний номер обтяження: 2397453 від 16 вересня 2005 року;

- реєстраційний номер обтяження: 3679147 від 4 вересня 2006 року.

Листом від 10.06.2021 № 118/01-16 Перша Донецька міська державна нотаріальна контора повідомила, що є правонаступником Першої Донецької державної нотаріальної контори,але надати документи, які стали підставою внесення записів до Єдиного реєстру заборон нерухомого майна про арешт із реєстраційними записами №№ 2397425, 2397453, 3679147 не є можливим, оскільки всі справи тривалого зберігання нотконтори, а також всі документи, які зберігались в архіві Першої Донецької державної нотаріальної контори контори до 01 грудня 2014 року,- залишилися на тимчасово окупованій території, а саме в м. Донецьку,- тому доступу до них не має.

21.07.2021 до Донецького окружного адміністративного суду надійшов лист від Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) в якому повідомлено,що перевіркою ЄДРВП та АСВП інформацію, про перебування у відділі ДВС Кіровського району управління юстиції м. Донецьк Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на виконанні виконавчих документів, де ОСОБА_1 виступає боржником, станом на 20.07.2021 не знайдено.

Вирішуючи спор по суті, суд виходить із того, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до пояснень викладених у позовній заяві, позивачем не отримано будь-яких документів з приводу внесення записів до Єдиного реєстру заборон нерухомого майна про арешт із реєстраційними записами №№ 2397425, 2397453, 3679147, а відповідачем не надано до суду доказів з приводу того, що на адресу позивача спрямовувались документи та проводились виконавчі дії.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що перевіркою ЄДРВП та АСВП інформацію, про перебування у відділі ДВС Кіровського району управління юстиції м. Донецьк Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на виконанні виконавчих документів, де ОСОБА_1 виступає боржником, станом на 20.07.2021 не знайдено.

Так відповідно положень статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного участині шостійстатті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;9) підстави, передбачені пунктом 1-2розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно достатті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У практиці ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

У пункті 167 рішенні Європейського суду з прав людини cправа «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

Суд зазначає, що відповідачем до суду не надано жодних доказів правомірності внесення записів до Єдиного реєстру заборон нерухомого майна про арешт із реєстраційними записами №№ 2397425, 2397453, 3679147, 8899045, підстави внесення таких відомостей у відповідача, судом не встановлено з об`єктивних причин. При цьому, чинність вказаного арешту порушує права позивача як власника майна.

У разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. (ч. 1 ст. 40 Закону №1404-VIII).

Обираючи спосіб захисту, суд, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, дійшов висновку, що слід прийняти рішення про зобов"язання Кіровський районний відділ Державної виконавчої служби у місті Донецьку зняти арешт, накладений на квартиру, що належить позивачу.

При цьому суд вважає, обгрунтованими доводи представника - 1 про те, що належним відповідачем у справі повинен виступати саме Кіровський районний відділ Державної виконавчої служби у місті Донецьку.

За таких обставин, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає, що положеннями статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як убачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн. Таким чином, судовий збір у розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2,5-10, 72-80, 159, 160, 171, 199-204, 205, 246, 250, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов`язати Кіровський районний відділ Державної виконавчої служби у місті Донецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: Донецька обл., Олександрівський район, смт Олександрівка, вул. Самарська, б. 5; ) зняти арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_2 .

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кіровського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Донецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: Донецька обл., Олександрівський район, смт Олександрівка, вул. Самарська, б. 5; ) судовий збір у розмірі 908,00 грн. на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VІ "Прикінцевих положень" Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.С. Дмитрієв