Справа № 300/2298/21
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" липня 2021 р. справа № 300/2298/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Панікара І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до Державного підприємства "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" про спонукання до виконання умов мирової угоди шляхом стягнення простроченої заборгованості в сумі 1755963,18 грн., -
ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (надалі позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державного підприємства "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" (надалі відповідач) про спонукання до виконання умов мирової угоди шляхом стягнення простроченої заборгованості в сумі 1755963,18 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ухиляється від виконання умов мирової угоди від 15.02.2016, в редакції ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2016 у справі №2а-1424/11/0970, внаслідок чого допустив заборгованість по сплаті розстрочених, згідно вказаної угоди боргових зобов`язань перед Державним бюджетом, яка станом на 31.03.2021 року склала 1755963,18 грн. Просить суд винести рішення про спонукання відповідача до виконання умов мирової угоди шляхом стягнення простроченої заборгованості в сумі 1755963,18 грн.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 КАС України (а.с.21-22).
Відповідач правом на подання відзиву не скористався.
Згідно частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, керуючись частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, справа підлягає вирішенню за наявними в ній матеріалами.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
ДП Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів 22.03.2002 зареєстроване як юридична особа, що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, перебуває на обліку в контролюючому органі як платник податків (а.с.18-19).
Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.12.2011 у справі №2а-1424/11/0970 позов задоволено повністю та стягнуто з ДП Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів в дохід Державного бюджету України заборгованість за бюджетними позичками 1997 року в сумі 2064710,00 грн. та пеню за несвоєчасне повернення бюджетних позичок - 1995-1997 років в сумі 6376806,87 грн. Постанова набрала законної сили 23.08.2012.
29.01.2013 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по вказаній справі та 07.06.2013 року старший державний виконавець ВПВР управління ДВС ГУ юстиції в Івано-Франківській області відкрив виконавче провадження ВП №38359405 з примусового виконання вказаного рішення суду.
15.02.2016 ДПІ в м.Івано-Франківську ГУ ДФС в Івано-Франківській області в особі начальника Слободяна Л.Я., який діє на підставі Положення (Стягувач), та ДП Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів в особі директора Болотенюка В.М., що діє на підставі Статуту (Боржник), що є сторонами виконавчого провадження, відкритого державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області про примусове виконання виконавчого листа у справі №2а-1424/11/0970, виданого 29.01.2013 Івано-Франківським окружним адміністративним судом, за участю прокуратури Івано-Франківської області, з урахуванням протокольного доручення, наданого протоколом від 11.02.2016 наради у першого заступника голови Івано-Франківської обласної державної адміністрації С.М. Басараба, уклали мирову угоду на стадії виконання на таких умовах:
1. Боржник визнає, що його заборгованість перед Стягувачем на момент укладання цієї Мирової угоди відповідає відомостям, які викладені в матеріалах виконавчого провадження, становить 7493516,87 грн. (сім мільйонів чотириста дев`яносто три тисячі п`ятсот шістнадцять гривень 87 коп.).
2. Боржник і Стягувач домовилися розстрочити сплату заборгованості у розмірі 7493516,87 грн. (сім мільйонів чотириста дев`яносто три тисячі п`ятсот шістнадцять гривень 87 коп.) на 60 (шістдесят) місяців із щомісячною сплатою у розмірі 124892 грн. (сто двадцять чотири тисячі вісімсот дев`яносто дві гривні), але не пізніше останнього робочого дня кожного місяця.
3. Боржник гарантує дотримання та виконання умов цієї Мирової угоди.
4. Боржник і Стягувач усвідомлюють, що у разі ухвалення позитивного рішення суд виносить ухвалу про визнання мирової угоди, яка відповідно до п.2 ч.2 ст.17 Закону України ,,Про виконавче провадження" одночасно є виконавчим документом.
5. У разі невиконання Боржником умов цієї Мирової угоди, Стягувач має право звернути ухвалу про визнання цієї Мирової угоди до примусового виконання у порядку, передбаченому Закону України ,,Про виконавче провадження".
6. Боржник і Стягувач домовилися, що будь-які витрати, пов`язані з виконавчим провадженням, що виникатимуть чи можуть виникнути після затвердження судом умов цієї Мирової угоди, покладаються на боржника.
7. Боржник і Стягувач заявляють, що ні в процесі укладення цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави (а.с.27).
Ухвалою від 20.04.2016 Івано-Франківським окружним адміністративним судом відмовлено у задоволенні заяви про визнання вказаної мирової угоди.
30.08.2016 Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.02.2016 скасував та прийняв нову ухвалу, якою визнав частково мирову угоду, укладену на стадії виконання 15.02.2016 між стягувачем - державною податковою інспекцією у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області та боржником - ДП Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів, що є сторонами виконавчого провадження, відкритого державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області про примусове виконання виконавчого листа у справі №2а-1424/11/0970, виданого 29.01.2013 Івано-Франківським окружним адміністративним судом, за участю прокуратури Івано-Франківської області, з урахуванням протокольного доручення, наданого протоколом від 11.02.2016 наради у першого заступника голови Івано-Франківської обласної державної адміністрації С.М.Басараба, а саме в частині пунктів 1, 2, 3, 6 та 7 на таких умовах:
1. Боржник визнає, що його заборгованість перед Стягувачем на момент укладання цієї Мирової угоди відповідає відомостям, які викладені в матеріалах виконавчого провадження, становить 7493516,87 грн. (сім мільйонів чотириста дев`яносто три тисячі п`ятсот шістнадцять гривень 87 коп.).
2. Боржник і Стягувач домовилися розстрочити сплату заборгованості у розмірі 7493516,87 грн. (сім мільйонів чотириста дев`яносто три тисячі п`ятсот шістнадцять гривень 87 коп.) на 60 (шістдесят) місяців із щомісячною сплатою у розмірі 124892 грн. (сто двадцять чотири тисячі вісімсот дев`яносто дві гривні), але не пізніше останнього робочого дня кожного місяця.
3. Боржник гарантує дотримання та виконання умов цієї Мирової угоди.
6. Боржник і Стягувач домовилися, що будь-які витрати, пов`язані з виконавчим провадженням, що виникатимуть чи можуть виникнути після затвердження судом умов цієї Мирової угоди, покладаються на боржника.
7. Боржник і Стягувач заявляють, що ні в процесі укладення цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.
У визнанні мирової угоди в частині пунктів 4 та 5 відмовив (а.с. 14-15).
В зазначеному рішенні апеляційний суд визнав безпідставними висновки суду першої інстанції щодо порушення мировою угодою інтересів держави, водночас погодився з висновками суду першої інстанції про те, що пункти 4 та 5 мирової угоди суперечать вимогам законодавства.
Зокрема вказав на те, що в цих пунктах зазначено, що ухвала про визнання мирової угоди відповідно до п.2 ч.2 ст.17 Закону України ,,Про виконавче провадження" є виконавчим документом та у разі невиконання боржником умов мирової угоди стягувач має право звернути ухвалу про визнання мирової угоди до примусового виконання у порядку, передбаченому Закону України ,,Про виконавче провадження".
Пунктом 2 частини 2 статті 17 Закону України ,,Про виконавче провадження" визначено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.
Суд апеляційної інстанції зазначив, що в постанові Верховного Суду України №6-274цс15 від 23.09.2015 року зазначено, що відповідно до пункту 5 статті 3 Закону України ,,Про виконавче провадження" (в редакції від 21 квітня 1999 року) було передбачено, що мирові угоди, які затверджені судом, відносяться до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.
Однак Законом України від 18 листопада 2003 року № 1255 ,,Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" положення пункту 5 статті 3 Закону виключено.
Отже, на момент постановлення ухвали суду про визнання мирової угоди зазначена мирова угода не відносилась до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.
Ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2016 у справі №2а-1424/11/0970 та ухвала Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.04.2016, за наслідками касаційного перегляду, постановою Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №2а-1424/11/0970 залишені без змін (а.с.12-13).

У постанові Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №2а-1424/11/0970 суд касаційної інстанції погодився з судом апеляційної інстанції про те, що у випадку невиконання умов мирової угоди сторони не позбавлені права звернення до суду з позовом про спонукання до виконання умов мирової угоди, та вказав, що рішення за наслідками розгляду такого позову є підставою для видачі виконавчого документа та примусового виконання в порядку Закону України Про виконавче провадження.

Окрім того, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 року у справі № 300/2139/19 позов задоволено. Стягнуто з рахунків у банках, що обслуговують державне підприємство "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" (, вул.Юності 2 В, с. Микитинці, Івано-Франківськ місто, Івано-Франківська область, 76495) та за рахунок готівки, що йому належить в дохід державного бюджету борг в розмірі 4121436,00 грн. (чотири мільйони сто двадцять одна тисяча чотириста тридцять шість гривень 00 копійок).

Зважаючи на такі висновки суду апеляційної та касаційної інстанцій, позивач звернувся до суду з позовом про спонукання до виконання умов мирової угоди.

За умовами мирової угоди, затвердженої ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2016 по адміністративній справі №2а-1424/11/0970 визнана сума вимог заборгованості у розмірі 7493516,87 грн. була розстрочена на 60 місяців та підлягала щомісячній сплаті у розмірі 124892 грн., але не пізніше останнього робочого дня кожного місяця (а.с.16).

За змістом наданого Головним управлінням Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області позивачу подання № 7 від 30.03.2021 року для здійснення заходів щодо стягнення простроченої заборгованості перед державним бюджетом за бюджетними позичками, наданими у 1995-1997 роках. Станом на 01.03.2021 року заборгованість за бюджетною позикою, наданою на закупівлю сільськогосподарської продукції за державним замовленням (контрактом) 1994-1997 років (1995 рік) становить 798934,78 грн. (а.с.8).

Окрім того, позивачем отримано подання № 8 від 30.03.2021 року Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області для здійснення заходів щодо стягнення простроченої заборгованості перед державним бюджетом за бюджетними позичками, наданими у 1995-1997 роках. Зокрема, нарахованої пені: 1995р. 1992314,50 грн.; 1996р. - 2288322,16 грн.; 1997р. 1596762,52 грн. (а.с.9).

Також, позивачем отримано подання № 9 від 30.03.2021 року Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області для здійснення заходів щодо стягнення простроченої заборгованості перед державним бюджетом за бюджетними позичками, наданими у 1995-1997 роках. Станом на 01.03.2021 року заборгованість за бюджетною позикою, наданою на закупівлю сільськогосподарської продукції за державним замовленням (контрактом) 1994-1997 років (1996 рік) становить 1737862,92 грн. (а.с.10).

Як встановлено судом з матеріалів адміністративної справи, сума заборгованості, термін сплати якої настав, згідно умов п.2 Мирової угоди від 22.06.2016 року станом на 31.03.2021 року становить 1755963,18 грн.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, ст.193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Суд зазначає, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за мировою угодою та не сплатив позивачу кошти в сумі 1755963,18 грн. Доказів на спростування вказаного в матеріали справи не надано.

Зважаючи на викладене, у позивача виникло право вимагати від відповідача сплати непогашеної суми заборгованості у розмірі 1755963,18 грн.

При цьому суд вказує на таке.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 95.1. статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.3. статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Вважаючи права позивача порушеними, зважаючи на те, що спосіб спонукання до виконання цивільно-правових зобов`язань чинним законодавством не конкретизовано, а положення мирової угоди не є виконавчим документом, суд повинен обрати спосіб захисту порушеного права, що відповідає вказаним нормам.

На переконання суду, обґрунтованим та таким, що базується на нормах чинного законодавства України способом спонукання до виконання умов мирової угоди в зазначеній справі, є спосіб визначений статтею 95 Податкового кодексу України - стягнення коштів відповідача, які перебувають у його власності.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги позивача слід визнати такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи те, що такі дії позивачем не вчинилися, судовий збір на користь позивача стягненню з відповідача не підлягає.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до Державного підприємства "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" про спонукання до виконання умов мирової угоди шляхом стягнення простроченої заборгованості в сумі 1755963,18 грн. - задоволити.

Стягнути з рахунків у банках, що обслуговують державне підприємство "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" (, вул.Юності 2 В, с.Микитинці, Івано-Франківськ місто, Івано-Франківська область, 76495) та за рахунок готівки, що йому належить в дохід державного бюджету простроченої заборгованості невиконаних зобов`язань перед державним бюджетом за бюджетними позичками, отриманих у 1995-1997 роках в розмірі 1755963,18 грн. (один мільйон сімсот п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят три гривні вісімнадцять копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач:

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області, (, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018).

Відповідач:

Державне підприємство "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" (, вул. Юності, 2 В, с. Микитинці, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76495).

Суддя Панікар І.В.