Справа № 240/2461/21
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/2461/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Семенюк Микола Миколайович

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

29 липня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Благодійної організації "Благодійний фонд "Надія для всіх" на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області до Благодійної організації "Благодійний фонд "Надія для всіх" про застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В лютому 2021 року Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Благодійної організації "Благодійний фонд "Надія для всіх" , в якому просило:

1.1. Заборонити подальшу експлуатацію будівель житлового корпусу та кухні БО «Благодійний фонд «Надія для всіх» за адресою: Житомирська область, Баранівський район, смт. Довбиш, вул. 1-го Травня, 90.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами проведеної перевірки відповідача, встановлено порушення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, а тому є всі підстави для застосування до відповідача заходів реагування.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено.

3.1. Заборонено експлуатацію будівель житлового корпусу та кухні за адресою: Житомирська область, Баранівський район, смт. Довбиш, вул. 1-го Травня, 90, до усунення порушень, які слугували підставою їх застосування.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Не погоджуючись з вказаною постановою, представником Благодійної організації "Благодійний фонд "Надія для всіх" подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

5. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідачем порушено порядок проведення планової перевірки. Окрім того, вважає що неможливо зупинити експлуатацію будівель житлового корпусу, оскільки там проживають одинокі пристарілі особи, які не мають іншого місця для постійного проживання.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області проведено позаплановий захід державного нагляду щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки Благодійної організації "Благодійний фонд "Надія для всіх" за адресою: Житомирська область, Баранівський район, смт. Довбиш, вул. 1-го Травня, 90 (а.с. 8-12).

7. В Опису виявлених порушень вказаного акту зазначено порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки (Правил пожежної безпеки в України), у зв`язку із наявністю яких позивач подав даний позов, а саме:

- будівлі житлового корпусу та кухні не обладнано системами протипожежного захисту;

- ревізія наявних пристроїв блискавкозахисту не проведена;

- не проведено заміри опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання;

- дерев`яні елементи горищного покриття житлового корпусу та будівлі кухні не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують 1 групу вогнезахисної ефективності;

- наявний пожежний щит не укомплектований необхідним інвентарем;

- на шляхах евакуації житлового корпусу оздоблення стін виконано з матеріалів з не визначеними показниками пожежної безпеки;

- для покриття підлоги коридору використано матеріали з не визначеними показниками пожежної безпеки.

8. Акт направлено засобами поштового зв`язку та вручено адресату.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

9. Позивач зазначає, що за наслідками позапланової перевірки виконання вимог приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки житлового корпусу та кухні БО «Благодійний фонд «Надія для всіх» за адресою: Житомирська область, Баранівський район, смт. Довбиш, вул. 1-го Травня, 90 встановлено, що вони експлуатуються з порушеннями вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, що, на думку позивача, зумовлює наявність підстав для застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення (заборони) експлуатації цих будівель

10. Апелянт вказує, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини наявності підстав для повної заборони експлуатації будівлі та кухні як наслідку взаємозв`язку між виявленими позивачем порушеннями та можливістю виникнення пожежі. Вказує, що підстави для застосування крайнього заходу реагування у вигляді заборони експлутації будівель відсутні виходячи з вимог принципу співмірності обраного заходу реагування, а також з огляду на фактичну зупинку внаслідок застосування таких заходів роботи організації, яким працевлаштовано 21 особу, та яким утримується 30 пристарілих осіб, які залишились без піклування рідних. Посилається на те, що наявність порушень, не кореспондується з дійсною реальною загрозою життю та здоров`ю людей.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

11. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

12. Відповідно до ч.1 ст. 47 Кодексу цивільного захисту України (далі КЦЗ України) державний нагляд (контроль) з питань цивільного захисту здійснюється за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах техногенної та пожежної безпеки, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру, за діяльністю аварійно-рятувальних служб, а також у сфері промислової безпеки та гірничого нагляду, поводження з радіоактивними відходами відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", цього Кодексу та інших законодавчих актів.

13. Згідно ч.ч. 1-2 ст. 64 КЦЗ України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

14. У відповідності до ч. 2 ст. 68 КЦЗ України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

15. Згідно зі пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015р. №1052 (зі змінами та доповненнями, далі - Положення), Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

16. Основними завданнями ДСНС є: реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб (підпункт 1, 2 пункту 3 Положення).

17. В силу приписів пункту 4 Положення, ДСНС відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, організовує і здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями, іншими державними органами та органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання.

18. Пунктом 7 Положення визначено, що ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

19. Згідно з п. 1, 2 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 №1417 (далі - ППБУ), ці Правила встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд. Ці Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

20. За приписами частини третьої статті 55 КЦЗ України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

21. Згідно із п.п. 1, 3, 8, 13, 19, 21, 22, 23 ч. 1 ст. 20 КЦЗ України на суб`єкта господарювання покладається обов`язок: забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на об`єктах суб`єкта господарювання; розміщення інформації про заходи безпеки та відповідну поведінку населення у разі виникнення аварії; здійснення навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної та пожежної безпеки; здійснення за власні кошти заходів цивільного захисту, що зменшують рівень ризику виникнення надзвичайних ситуацій; розроблення заходів щодо забезпечення пожежної безпеки, впровадження досягнень науки і техніки, позитивного досвіду із зазначеного питання; забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням; здійснення заходів щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики.

22. Частиною другою статті 68 КЦЗ України зазначено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

23. Положеннями статті 70 КЦЗ України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання.

24. Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

25. Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги суд виходить з наступного.

26. Управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області проведено позаплановий захід державного нагляду щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки Благодійної організації "Благодійний фонд "Надія для всіх" за адресою: Житомирська область, Баранівський район, смт. Довбиш, вул. 1-го Травня, 90 (а.с. 8-12).

27. В Описі виявлених порушень вказаного акту зазначено порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки (Правил пожежної безпеки в України), у зв`язку із наявністю яких позивач подав даний позов, а саме:

- будівлі житлового корпусу та кухні не обладнано системами протипожежного захисту;

- ревізія наявних пристроїв блискавкозахисту не проведена;

- не проведено заміри опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання;

- дерев`яні елементи горищного покриття житлового корпусу та будівлі кухні не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують 1 групу вогнезахисної ефективності;

- наявний пожежний щит не укомплектований необхідним інвентарем;

- на шляхах евакуації житлового корпусу оздоблення стін виконано з матеріалів з не визначеними показниками пожежної безпеки;

- для покриття підлоги коридору використано матеріали з не визначеними показниками пожежної безпеки.

28. Подальша експлуатація будівель Благодійної організації "Благодійний фонд "Надія для всіх" із вищезазначеними порушеннями пожежної безпеки створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.

29. Частиною другою статті 68 Кодексу цивільного захисту України визначено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

30. У відповідності до приписів пункту 1 частини першої статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів абооб`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких уліквідації наслідків надзвичайної ситуаціїпередбачена планом локалізації і ліквідації наслідківаварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питаньтехногенної безпекипорядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

31. Як визначено частиною другою статті 70 Кодексу цивільного захисту України, повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

32. Враховуючи вищенаведені положення Кодексу цивільного захисту України, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходів (перевірок), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд.

33. У свою чергу, визначальною умовою для звернення органу державного нагляду (контролю) до суду з позовом про застосування заходів реагування є наявність порушення суб`єктом господарювання вимог чинного законодавства.

34. За таких обставин суд не приймає до уваги доводи апелянта щодо відсутності у позивача підстав для звернення з позовом до суду про застування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) та ненадання припису про усунення виявлених порушень.

35. Суд враховує, що виявлені порушення у своїй сукупності можуть призвести до виникнення пожежі, не дозволять вчасно її ліквідувати, призведуть до її стрімкого розвитку та потенційно загрожують життю і здоров`ю людей.

36. У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

37. З огляду на викладені обставини, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи, беручи до уваги створення потенційної небезпеки заподіяння шкоди життю і здоров`ю людей, та з метою недопущення спричинення такої шкоди , суд дійшов висновку про необхідність застосування до Благодійної організації "Благодійний фонд "Надія для всіх" заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом заборони подальшої експлуатації будівель житлового корпусу та кухні БО «Благодійний фонд «Надія для всіх» за адресою: Житомирська область, Баранівський район, смт. Довбиш, вул. 1-го Травня, 90. до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки.

38. Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що застосування заходів реагування спрямовано не як санкція для апелянта, а є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю і здоров`ю людей; забезпечення безпеки життя та здоров`я людей, які працюють та перебувають у будівлях благодійної організації, від будь-якого ризику настання небезпечних чинників, а захід реагування має тимчасовий та спонукаючий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення виявлених порушень.

39. У свою чергу, відповідно до п. 26 ч. 1ст. 2 Кодексу цивільного захисту України, небезпечним чинником є складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.

40. Проте, слід врахувати, що при вирішенні питання про наявність підстав для застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення та заборони експлуатації приміщень, слід також виходити з об`єктивної можливості усунення виявлених порушень.

41. Згідно практики Європейського суду з прав людини оцінка додержання ст.1 Першого протоколу спирається на справедливу рівновагу (баланс) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, й інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання (рішення в справі Спорронґ і Льоннрот проти Швеції).

42. Однак цей баланс не варто розуміти як необхідність обов`язкового досягнення соціальної справедливості у кожній конкретній справі. Зазначений критерій означає, що повинно бути розумне співвідношення (іншими словами - обґрунтована пропорційність) між метою, якої передбачається досягти, та засобами, що для цього використовуються. Справедливого балансу не буде дотримано, якщо особа, про яку йдеться, несе індивідуальний і надмірний тягар (рішення в справі Трегубенко проти України).

43. Тобто порушення ст.1 Першого протоколу становить не саме по собі ущемлення прав особи, а наявний істотний дисбаланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном (рішення від 23.01.2014р. в справі East/West Alliance Limited проти України).

44. Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

45. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

46. Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

47. Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

48. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

49. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

50. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

51. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

52. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Благодійної організації "Благодійний фонд "Надія для всіх" слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Благодійної організації "Благодійний фонд "Надія для всіх" залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.