Справа № 640/11400/21
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 року м. Київ № 640/11400/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Дірект»
до Державної податкової служби України
провизнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Дірект» (далі по тексту - позивач), адреса: 08600, Київська область, місто Васильків, вулиця Кармелюка, будинок 11 до Державної податкової служби України (далі по тексту - відповідач), адреса: 04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України, що полягає у незабезпеченні автоматичного збільшення суми, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Дірект» () має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних на 101 324 (сто одну тисячу триста двадцять чотири) гривні 0 копійок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

- зобов`язати Державну податкову службу України збільшити в системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Дірект» () має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних в розмірі 101 324 (сто одна тисяча триста двадцять чотири) гривні 0 копійок;

- стягнути з Державної податкової служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Дірект» () суму сплаченого судового збору.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем безпідставно не здійснюються дії щодо відновлення реєстраційного ліміту, на яке позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 101 324 (сто одна тисяча триста двадцять чотири) гривні 0 копійок, оскільки вказана сума за результатом розрахунку коригувань по помилковим податковим накладним до податкової звітності не включається.

Відповідач у письмовому відзиві на позов посилався на необґрунтованість позовних вимог, оскільки основним принципом функціонування системи електронного адміністрування ПДВ (далі по тексту - СЕА ПДВ) є функціонування виключно в автоматичному режимі з недопущенням ручного втручання. Так, всі податкові накладні/розрахунки коригування, складені з 01 липня 2015 року та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних приймають участь в обрахунку реєстраційної суми, а не врахування окремих податкових накладних/розрахунків коригування для визначення реєстраційної суми не передбачено.

Позивач у письмовій відповіді на відзив зазначив, що ним здійснено всі передбачені податковим законодавством дії щодо ведення податкової звітності з ПДВ (здійснено реєстрацію податкових накладних, а також при самостійному виявленні помилок, здійснено розрахунок коригувань, які також внесено до реєстру). Таким чином, розрахунок коригувань не включається до звітності та не може породжувати для позивача негативні наслідки, зокрема зменшення реєстраційного ліміту. Позивач також вказує на недосконалість нормативної бази, на підставі якої неправильно налаштований алгоритм системи електронного адміністрування ПДВ.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду суддею Гарником К.Ю. та відкрито провадження у справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Дірект», , юридична особа приватного права, дата реєстрації 10 квітня 2017 року, номер запису 0034034, платник податку на додану вартість , основний вид діяльності код КВЕД 41.20 (будівництво житлових і нежитлових приміщень).

Під час здійснення господарської діяльності, позивачем укладено договір з Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Глобинський свинокомплекс» про надання послуг з монтажу обладнання, за умовами якого позивач взяв на себе зобов`язання здійснювати роботи по виготовленню і монтажу металоконструкцій опор і галерей Замовника.

На виконання умов вказаного договору позивач склав: специфікацію № 1 на суму з ПДВ 323 400 (триста двадцять три тисячі чотириста) грн 0 копійок (додаток № 1 до вказаного договору); специфікацію № 4 на суму з ПДВ 529 725 (п`ятсот двадцять дев`ять сімсот двадцять п`ять) гривень 0 копійок (додаток № 4 договору); специфікацію № 6 на суму з ПДВ 235845 (двісті тридцять п`ять тисяч вісімсот сорок п`ять) гривень 0 копійок (додаток № 6 договору).

В межах виконання умов вищезазначеного договору, позивачем подано на реєстрацію: 18 серпня 2020 року податкову накладну № 1, де вказано суму ПДВ 40 025 (сорок тисяч двадцять п`ять) гривень 67 копійок; 19 серпня 2020 року податкову накладну № 3, де вказано суму ПДВ 19 970 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят) гривень 0 копійок; 19 серпня 2020 року податкову накладну № 6, де вказано суму ПДВ 41 328 (сорок одна тисяча триста двадцять вісім) гривень 50 копійок.

Вищезазначені податкові накладні отримано і прийнято відповідачем 20 серпня 2020 року, 01 вересня 2020 року та 14 вересня 2020 року відповідно.

В подальшому позивачем виявлено, що податкові накладні № 1 від 18 серпня 2020 року, № 3 та № 6 від 19 серпня 2020 року помилково складені і зареєстровані на іншого контрагента, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобинський м`ясомолочний комплекс» ().

Враховуючи вказане, позивач склав та зареєстрував розрахунок коригування №4 від 01 вересня 2020 року до податкової накладної №3 від 19 серпня 2020 року (на суму -19 970,0 грн); розрахунок коригування №5 від 01 вересня 2020 року до податкової накладної №1 від 18 серпня 2020 року ( на суму -40025,7 грн); розрахунок коригування № 6 від 01 вересня 2020 року до податкової накладної №6 від 19 серпня 2020 року ( на суму -41328,5 грн); а також склав та зареєстрував належні податкові накладні по контрагенту Товариство з обмежено відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Глобинський свинокомплекс», а саме податкову накладну № 7 від 19 серпня 2020 року, де вказано суму ПДВ 19 970, 0 грн; податкову накладну № 8 від 18 серпня 2020 року, де вказано суму ПДВ 40 025,57 грн; податкову накладну № 9 від 19 серпня 2020 року, де вказано суму ПДВ 41 328,5 грн.

В жовтні 2020 року позивач подав уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок.

В ході здійснення позивачем реєстрацій податкових накладних та розрахунків коригувань, реєстраційний ліміт позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних зменшився на 202 648 (двісті дві тисячі шістсот сорок вісім) гривень 0 копійок, з яких 101 324 (сто одна тисяча триста двадцять чотири) гривні 0 копійок за помилково зареєстрованими накладними.

Листом від 03 листопада 2020 року позивач звернувся до відповідача щодо відновлення/збільшення в даних СЕА ПДВ реєстраційного ліміту останнього на суму 101 324 (сто одну тисячу триста двадцять чотири) гривні 0 копійок.

Листом від 03 грудня 2020 року № 34084/6199-00-04-01-04-06 відповідач повідомив, що у позивача сума перевищення розраховувалась та складає 101 324 (сто одна тисяча триста двадцять чотири) гривні 00 копійок, як різниця між сумою податкових зобов`язань задекларованих за поданою декларації з податку на додану вартість за вересень 2020 року (157 288 грн) та сумою податку на додану вартість за податковими накладними/розрахунками коригування, виписаними у вересні 2020 року та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних (55 964,00 грн). Основним принципом функціонування СЕА ПДВ є функціонування виключно в автоматичному режимі з недопущенням ручного втручання. Всі податкові накладні/розрахунки коригування, складені з 01 липня 2015 року та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних приймають участь в обрахунку реєстраційної суми, а не врахування окремих податкових накладних/розрахунків коригування для визначення реєстраційної суми не передбачено. Таким чином, розрахунок показників у СЕА ПДВ, зокрема, показник сум перевищення по позивачеві повністю відповідає задекларованим останнім показникам податкової звітності та зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахункам коригувань.

Незгода позивача з вказаними діями (бездіяльністю) відповідача стала підставою для звернення до суду з відповідним позовом

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктами 48.1 - 48.2 статті 48 ПК України встановлено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору. Обов`язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Згідно з пунктом 48.3 ст. 48 ПК України податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід`ємною частиною; ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Підпунктом 4 8.5.1 пункту 48.5 статті 48 ПК України встановлено, що податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником. Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку.

Відповідно до пункту 48.7 статті 48 ПК України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу. Порядок подання податкової звітності до контролюючого органу визначається статтею 49 ПК України.

За правилами пункту 49.1 статті 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до пункту 49.3 статті 49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Пунктом 49.4 ст. 49 ПК України встановлено, що платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації контролюючому органу в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису. Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі контролюючому органу всіма платниками цього податку з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість визначено статтею 2001 розділу V ПК України і пунктами 33,34 і 341 підрозділу 2 розділу XX ПК України.

Підпунктом 14.1.242. пункту 14.1. статті 14 ПК України визначено, що у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні: 14.1.242. технічний адміністратор електронного кабінету (далі - технічний адміністратор) - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, що здійснює заходи із розробки, створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення електронного кабінету, відповідає за виконання всіх етапів життєвого циклу такого програмного забезпечення, за його технічне і технологічне забезпечення, впровадження, функціонування, оновлення, модифікацію, усунення помилок, забезпечення цілісності та автентичності вихідного програмного коду; здійснює технічні та технологічні заходи з надання, блокування та анулювання доступу до електронного кабінету, відповідає за збереження та захист даних цих електронних сервісів.

Згідно з пунктом 2001.1. статті 2001 ПК України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 2001.3 статті 2001 цього Кодексу.

Відповідно до п.2001.2. ст. 2001 ПК України платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для відкриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №569 "Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість" (Порядок №569). Даний порядок визначає механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків.

За визначенням пунктом 2 Порядку електронний рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ (далі - електронний рахунок) - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який платником перераховуються кошти з власного поточного рахунка в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, а також у сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з цього податку. Кошти з такого рахунка підлягають перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок. Для кожного платника податку Казначейством відкривається один електронний рахунок.

Згідно з пунктом 3 Порядку №569 періодичність, структура та формат обміну інформацією і реєстрами платників податку, необхідними для функціонування системи електронного адміністрування податку, визначаються ДПС та Казначейством.

Відповідно до пункту 5 Порядку №569 електронні рахунки відкриваються виключно на підставі реєстру платників податку, який ДПС після присвоєння особі /індивідуального податкового номера платника податку надсилає Казначейству. /Датою початку здійснення платником податку операцій з використанням електронного рахунка є дата реєстрації його платником податку (для платників податку, зареєстрованих до 1 лютого 2015 р., - 1 лютого 2015 року).

Реєстрація в ЄРПН податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних здійснюється виключно у межах реєстраційної суми, яка обчислюється за формулою, встановленою пунктом 2001.3 статті 2001 розділу V ПК України та пунктом 9 Порядку № 569.

Пунктом 200-1.3. статті 2001 ПК України визначено, що платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (УНакл), обчислену за такою формулою:

УНакл = ?НаклОтр + ?Митн + ?ПопРах + ?Овердрафт - ?НаклВид - ?Відшкод - ?Перевищ;

де: УНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних; SМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України, крім сум податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191 цього Кодексу оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником; УПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків у системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зазначених у підпунктах "а" - "в" пункту 200-1.2 цієї статті. ?Овердрафт - сума середньомісячного розміру сум податку, які за останніх 12 звітних (податкових) місяців були задекларовані платником до сплати до бюджету та погашені чи розстрочені або відстрочені, а також задекларовані платником - сільськогосподарським підприємством, що обрав спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу; УНаклВид - загальна сума податку за складеними платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних; УВідшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань та результатів перевірок, що проводяться відповідно до цього Кодексу; УПеревищ - загальна сума перевищення податкових зобов`язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Показники формули, визначеної цим пунктом, обраховуються з 1 липня 2015 року. Під час обрахунку показників УНаклОтр та УНаклВид також використовуються розрахунки коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року, що підлягали наданню покупцям - платникам податку. Для обрахунку показників УНаклОтр, УНаклВид та УМитн використовуються документи (податкові накладні, розрахунки коригування, митні декларації, аркуші коригування та додаткові декларації), складені починаючи з 1 липня 2015 року.

Під час обрахунку суми УНакл також використовуються показники, визначені пунктами 34, 34-1 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу.

За приписами п.13 Порядку № 569 ДПС автоматично обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі.

Таким чином, судом встановлено, що помилково зареєстровані накладні №1 від 18 серпня 2020 року, № 3 та № 6 від 19 серпня 2020 року на іншого контрагента анульовано шляхом розрахунків коригувань № 4, 5, 6 від 01 вересня 2020, які фактично анулювали першу подію (надходження передплати у сумі 101 324,0 грн)

В подальшому, для виправлення помилок позивачем виписані та зареєстровані в ЄРПН нові (правильні) податкові накладні за № 7 та 9 від 19 серпня 2020 року із зазначенням ПДВ у розмірі 19 970,0 грн та 41 328,5 грн відповідно та № 8 від 18 серпня 2020 року із зазначенням ПДВ у розмірі 40 025, 67 грн.

Також позивачем подані уточнюючі розрахунки до декларації з податку на додану вартість за серпень-вересень 2020 року

Суд вважає за необхідне зазначити, що Пунктом 50.1статті 50 ПК України встановлено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Отже, платник податків у разі самостійного виявлення помилок у податковій декларації має право надіслати уточнюючий розрахунок до цієї декларації не пізніше закінчення 1095 дня що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Разом з тим, положення пункту 34 підрозділу 2 Розділу XX Податкового кодексу України жодних обмежень щодо зарахування реєстраційної суми від`ємного значення попередніх звітних періодів (до 01 липня 2015 року) не містять, та, у тому числі, заборон щодо її коригування у відповідності до приписів пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України шляхом подачі уточнюючого розрахунку до податкової декларації внаслідок самостійно виявлених помилок, що складає обов`язок платника податку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Практика Європейського суду з прав людини свідчить на користь висновку, що в контексті податкових спорів позбавлення права отримати податкову вигоду (податковий кредит чи бюджетне відшкодування ПДВ обмежень, що не ґрунтуються на вимогах закону у праві вільно розпоряджатись накопиченим за наслідками розрахунків з бюджетом від`ємним значенням з податку на додану вартість) розглядається як позбавлення власності: "…Мирне володіння [майном] означає, що порушення принципу, встановленого у першому реченні [статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод], може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Wiggins v. Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976))".

Згідно з положеннями податкового законодавства суд враховує, що СЕА ПДВ організована на централізованому рівні Держаної податкової служби України, яка є її адміністратором, а відтак на цьому ж рівні відбувається і автоматичне обчислення реєстраційної суми при зміні значення будь-якого з показників формули, тобто на Державну податкову службу України покладається обов`язок щодо забезпечення автоматичного збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми, на яку платник податків має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість за звітний період, поданий позивачем до контролюючого органу, є однією з форм податкової звітності з ПДВ, а отже сформовані у ньому позивачем показники мали бути враховані ДПС України при автоматичному збільшенні суми, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН на суму 101 324,0 грн як наслідок позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Дірект» підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності ДПС України, яка полягає у невжитті заходів щодо усунення незаконного зменшення на 101 324,0 грн у Системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН; зобов`язання ДПС України відновити/збільшити у Системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН на 101 324,0 грн, оскільки система електронного адміністрування податку на додану вартість організована на централізованому рівні ДПС України, на цьому ж рівні відбувається і автоматичне обчислення реєстраційної суми щоразу при зміні значення будь-якого з показників формули.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, відповідачем не доведено правомірності вчинених дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для повного задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи платіжного доручення від 02 лютого 2021 року № 413, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір на суму 2 270,0 грн. Таким чином, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 2 270,0 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія "Дірект" задовольнити повністю

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України, що полягає у незабезпеченні автоматичного збільшення суми, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Дірект» () має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних на 101 324 (сто одну тисячу триста двадцять чотири) гривні 0 копійок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;.

3. Зобов`язати Державну податкову службу України збільшити в системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Дірект» () має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних в розмірі 101 324 (сто одна тисяча триста двадцять чотири) гривні 0 копійок.

4. Стягнути на корить Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Дірект» (08600, Київська область, місто Васильків, вулиця Кармелюка, будинок 11, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04053, місто Київ, Львівська площа, 8, ) понесені товариством витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,0 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя К.Ю. Гарник