Справа № 280/7311/20
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 липня 2021 року

Київ

справа №280/7311/20

адміністративне провадження №К/9901/19895/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів: Смоковича М.І., Мартинюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»

про визнання протиправною та скасування постанови,

провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.12.2020 (головуючий суддя - Бойченко Ю.П.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27.04.2021 (головуючий суддя - Чепурнов Д.В., судді - Сафронова С.В., Мельник В.В.)

ВСТАНОВИВ:

І. Історія справи

Короткий зміст позовних вимог та заперечень

1. У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», в якому просила суд визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження № 63155016 від 29.09.2020.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна постанова винесена приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. з порушенням ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки позивач не зареєстрована та не проживає в межах виконавчого округу міста Києва, а також не має у місті Києві майна.

3. У відзиві на позов відповідач проти задоволення позову заперечувала, та зазначила, що у виконавчому написі №48523 від 23.09.2020, виданому приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, вказано місце проживання боржника - ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , та вважала, що вказаним виконавчим написом нотаріуса встановлено місце проживання боржника. На підставі цього стверджувала, що в неї були відсутні підстави для повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з пред`явленням не за місцем виконання.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

4. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.12.2020, залишеним без змін Третього апеляційного адміністративного суду від 27.04.2021, позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження від 29.09.2020 №63155016.

5. Суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи (копією паспорта) підтверджується, що ОСОБА_1 зареєстрована у місті Запоріжжі, та в Договорі позики №AG8473127, на підставі якого вчинено виконавчий напис від 23.09.2020 за №8523, вказано адресу реєстрації боржника: АДРЕСА_2 . Водночас, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що місцем проживання або перебування позивача є місто Київ.

6. Судом зроблено висновок про те, що саме зареєстроване місце проживання фізичної особи повинно вважатися місцем проживання для цілей визначення місця виконання рішення.

7. Суд апеляційної інстанції підтримав зазначені висновки, та з посиланням на постанову Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №380/7750/20 зазначив, що сама лише вказівка на місце проживання, яке не має жодного взаємозв`язку з особою боржника, не може вважатися достатньою підставою для прийняття виконавчого документа приватним виконавцем, територіальний округ якого охоплює місце виконання, визначеного за цією адресою. Будь-яка інша адреса місця проживання чи відомості про місце перебування особи-боржника можуть слугувати додатковою інформацією і сприяти примусовому виконанню рішення, але не використовуватися як юридичний факт, з яким Закон України «Про виконавче провадження» пов`язує місце виконання рішення, а з ним і виконавчий округ приватного виконавця.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї

8. 31 травня 2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною подано касаційну скаргу на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.12.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27.04.2021.

9. У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати зазначені судові рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

10. Касаційна скарга мотивована відсутністю правового висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» в контексті відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження за місцем проживання/перебування боржника, вказаному у виконавчому документі та/або заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження.

11. Скаржник стверджує, що нею правомірно було прийнято до виконання виконавчий напис нотаріуса №48523 від 23.09.2020, оскільки в ньому вказано місце проживання боржника - АДРЕСА_1 , а чинним законодавством не встановлено обов`язку виконавця перевіряти зміст виконавчого документу. Вважає, що законодавство не містить застереження про здійснення виконавчого провадження виключно за місцем реєстрації боржника, а тому, отримавши заяву стягувача та виконавчий напис нотаріуса, в яких зазначено, що місцем проживання боржника є місто Київ, при відкритті виконавчого провадження нею не було порушено норми Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, відповідач вважає, що адреса, яка зазначена в паспорті боржника, не є підтвердженням того, що особа проживала на день відкриття виконавчого провадження саме у місті Запоріжжі.

12. У відзиві на касаційну скаргу позивач вважає доводи касаційної скарги необґрунтованими, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. Зазначає, що адреса, вказана у виконавчому написі нотаріуса як її місце проживання, не відповідає дійсності. Позивач стверджує, що вона зареєстрована, фактично проживає та працює у місті Запоріжжі. Вважає, що у відповідача, який здійснює свою діяльність в межах виконавчого округу міста Києва, не було підстав для відкриття виконавчого провадження №63155016.

Рух адміністративної справи в суді касаційної інстанції

13. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2021 для розгляду справи №280/7311/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Жук А.В., судді: Мартинюк Н.М., Загороднюк А.Г.

14. Ухвалою Верховного Суду від 16.06.2021 відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою на підставі п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України, встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

15. 01 липня 2021 року від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, мотивоване наявністю підстав, визначених п. 5 ч. 2 ст. 236 КАС України.

16. Ухвалою Верховного Суду від 19.07.2021 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

17. Ухвалою Верховного Суду від 28.07.2021 адміністративну справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

18. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 28.07.2021 призначено повторний автоматизований розподіл справи №280/7311/20, у зв`язку з перебуванням судді Загороднюка А.Г. у відпустці.

19. Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 28.07.2021 визначено новий склад суду: головуючий суддя - Жук А.В., судді - Мартинюк Н.М., Смокович М.І.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи

18. Судами попередніх інстанцій встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни із заявою від 28.09.2020 про примусове виконання рішення, а саме виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича, вчиненого 23.09.2020 за №48523, яким запропоновано звернути стягнення заборгованості за кредитним договором від 27.11.2018 №AG8473127 у розмірі 11 386,00 грн з ОСОБА_1 .

19. Зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_3 , і ця інформація міститься у паспорті громадянина України, кредитному договорі, виконавчому написі нотаріуса та заяві про примусове виконання цього виконавчого напису.

20. 29 вересня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63155016.

III. Застосування норм права, оцінка доказів та висновки за результатами розгляду касаційної скарги

21. За приписами ч. 1 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

22. Оцінюючи обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

23. Предметом розгляду у цій справі є правомірність винесення приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва постанови про відкриття виконавчого провадження без з`ясування місця проживання боржника на дату відкриття виконавчого провадження. У цій справі судами встановлено, що відповідно до паспорту позивача ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , в той час як відповідач посилається на те, що у виконавчому написі нотаріуса вказано, що фактичним місцем проживання позивача є АДРЕСА_1 .

24. Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

25. У касаційній скарзі відповідач вважає, що адресою, яка має враховуватися виконавцем при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження, є адреса, зазначена у виконавчому документі, і чинне законодавство не зобов`язує виконавця піддавати перевірці відомості, що містяться у виконавчому документі (у цій справі - виконавчому написі нотаріуса).

26. Підставою для відкриття касаційного оскарження відповідач зазначив відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» в контексті відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження за місцем проживання/перебування боржника, вказаному у виконавчому документі та/або заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження.

27. Разом з тим, колегія суддів зауважує, що Верховним Судом вже викладався висновок щодо застосування вказаної норми права.

28. Так, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №380/7750/20, яка була застосована судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, сама лише вказівка на місце проживання, яке не має жодного взаємозв`язку з особою боржника, не може вважатися достатньою підставою для прийняття виконавчого документа приватним виконавцем, територіальний округ якого охоплює місце виконання, визначеного за цією адресою. Хоча приватний виконавець не має обов`язку перевіряти вірогідність відомостей, які зазначено у виконавчому документі, водночас приватний виконавець повинен здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб, не принижувати їхню гідність, повинен дотримуватися принципів верховенства права, законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності. Закріплені у статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» засади діяльності, зокрема, приватного виконавця вимагають діяти добросовісно, що, окрім іншого, вимагає від нього більш вдумливого і ретельно виваженого підходу до виконання своїх професійних обов`язків.

29. У вказаній постанові Суд дійшов висновку про те, що визначення місця виконання виконавчого документа щодо позивача (як фізичної особи-боржника) має відбуватися за зареєстрованим місцем проживання боржника. Будь-яка інша адреса місця проживання чи відомості про місце перебування особи-боржника можуть слугувати додатковою інформацією і сприяти примусовому виконанню рішення, але не використовуватися як юридичний факт, з яким Закон України «Про виконавче провадження» пов`язує місце виконання рішення, а з ним і виконавчий округ приватного виконавця.

30. Також, вищезазначена правова позиція була підтримана Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 15.07.2021 у справі №380/9335/20.

31. За змістом вказаної постанови, Верховним Судом було сформовано низку правових висновків, які колегія суддів також враховує під час касаційного перегляду справи:

- приватний виконавець є особою, уповноваженою державою на примусове виконання рішень, тобто є суб`єктом владних повноважень, на дії якої поширюються вимоги, встановлені статтею 2 КАС України;

- факт реєстрації особою свого місця проживання безумовно свідчить про те, що особа обрала певну адресу місцем свого проживання. Законом не заборонено особі мати декілька місць проживання, але у будь-якому випадку адреса, зареєстрована особою у встановленому порядку, виходячи з положень частини десятої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є офіційною адресою, а отже, особа правомірно очікує, що за цією адресою з нею буде вестися офіційне листування, а також вчинятимуться й інші юридичні дії, що пов`язані з місцем її проживання;

- частина друга статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» пов`язує місце виконання рішення приватним виконавцем з фактичним місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходженням боржника - юридичної особи, а не з адресою, зазначеною у виконавчому документі, як це, наприклад, закріплено у частині першій статті 28 Закону України «Про виконавче провадження»;

- незареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, в силу відсутності в нього офіційного характеру, має бути повідомлено самою особою (що відповідатиме принципу вільного вибору місця проживання, встановленому Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні») або підтверджено належним чином з урахуванням принципу офіційного з`ясування обставин, оскільки просте зазначення будь-якої адреси без перевірки відповідних обставин не робить цю адресу саме адресою місця проживання особи у розумінні вказаного Закону;

- виконавець має реальну можливість перевірити місце знаходження боржника шляхом перевірки необхідної інформації у Єдиному демографічному реєстрі або шляхом запиту до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи. Такі дії відповідатимуть вимогам частини другої статті 2 КАС України, яких приватний виконавець має дотримуватись;

- відсутність прямого обов`язку приватного виконавця перевіряти адресу проживання боржника не спростовує необхідності дотримання ним принципів верховенства права; законності; незалежності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; диспозитивності; гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, які визначені частиною першою статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та кореспондуються з положеннями частини другої статті 2 КАС України, на відповідність яким суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень;

- нез`ясування адреси проживання боржника може мати наслідком порушення прав боржника, що виражатиметься у штучному створенні перешкод для вчинення боржником дій, зазначених у статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» (ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій тощо). Верховний Суд наголосив, що відсутність прямої вказівки в Законі України «Про виконавче провадження» на обов`язок виконавця перевіряти місце проживання боржника не повинна слугувати інструментом ймовірних порушень прав боржника з боку виконавця - суб`єкта владних повноважень.

32. Отже, Верховний Суд вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та правомірно скасували постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження від 29.09.2020 №63155016, оскаржувані судові рішення відповідають висновкам, викладеним Верховним Судом у постановах від 31.03.2021 у справі 380/7750/20 та від 15.07.2021 у справі №380/9335/20, крім того, постанова апеляційної інстанції містить безпосереднє посилання на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі 380/7750/20.

33. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 339 КАС України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі.

34. Таким чином, оскільки Верховним Судом вже було викладено висновок щодо питання застосування ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» в контексті відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження за місцем проживання/перебування боржника, вказаному у виконавчому документі та/або заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження, і рішення судів попередніх інстанцій прийняті у відповідності до цих висновків, касаційне провадження, відкрите з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, підлягає закриттю.

Керуючись статтями 339, 355, 359 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.12.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27.04.2021, відкрите на підставі п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук

М.І. Смокович

Н.М. Мартинюк ,

Судді Верховного Суду