Справа № 320/3188/21
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 року № 320/3188/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", про визнання протиправними дій та скасувати постанову.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича про визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича (посвідчення №0470) та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича від 03.03.2021 про арешт коштів боржника, вчинену щодо ОСОБА_1 за виконавчим провадженням №64719872.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 03.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком Андрієм Анатолійовичем в рамках виконавчого провадження №64719872 було прийнято постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти позивача, які розмішені на рахунку АТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_1 .

Позивач зауважив, що оскільки на вказаний банківський рахунок надходять заробітна плата ОСОБА_1 та аліменти на її дітей, накладення арешту на такі кошти суперечить вимогам чинного законодавства, а тому спірна постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд".

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що заробітна плата та аліменти не є у розумінні вимог чинного законодавства коштами, на які заборонено накладати арешт.

Відповідач зауважив, що оскільки банківський рахунок позивача № НОМЕР_1 не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використанням, накладення арешту на кошти, розміщені на такому рахунку, є правомірним.

При цьому відповідач зазначив, що банківська установа, у якій відкрито рахунок позивачки, не зверталася до приватного виконавця у порядку частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» з повідомленням про спеціальний режим рахунку, кошти на якому піддані арешту спірною постановою.

У зв`язку з цим, відповідач вважає, що підстави для скасування спірної постанови відсутні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадкою України, про що свідчить паспорт № НОМЕР_2 , виданий Васильківським районним відділом Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області 26.04.2019 (а.с.4).

20.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в Реєстрі за №2021, про звернення стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором Р51.290.70414 від 14.12.2016, укладеним з Акціонерним товариством "Ідея Банк", правонаступником всіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення права вимоги за кредитним договором №12/85 від 26.11.2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", правонаступником всіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами №04/12/2020_ФА від 04.12.2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", яке є стягувачем за кредитним договором Р51.290.70414 від 14.12.2016, на загальну суму 28278,67 грн. (а.с.12).

03.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком Андрієм Анатолійовичем було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №64719872 з виконання вищевказаного виконавчого напису (а.с.7).

Також 03.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком Андрієм Анатолійовичем було прийнято постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження (а.с.9).

Судом встановлено, що позивач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича із заявою, у якій просив зняти арешт з коштів, що знаходяться на картці АТ КБ "Приватбанк" НОМЕР_3 (рахунок НОМЕР_1 ), оскільки на вказаний рахунок надходять заробітна плата та аліменти на утримання дітей (а.с.17).

Проте, відповідач не надав відповіді на вказану заяву позивача.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем постанови про арешт коштів боржника, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання протиправними дій відповідача та скасування спірної постанови, з приводу чого суд зазначає таке.

Частиною першою статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі-Закон №1404, в редакції, яка була чинна на момент прийняття спірної постанови) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону №1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як, зокрема, виконавчих написів нотаріусів (п.3).

Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною першою статті 26 Закону №1404 визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята статті 26 Закону №1404).

Відповідно до частин першої-другої статті 18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною третьою статті 18 Закону №1404 передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (частина четверта статті 18 Закону №1404).

Відповідно до частини другої статті 48 Закону №1404 стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15 1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19 1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26 1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18 1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Частиною четвертою статті 48 Закону №1404 передбачено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Отже, стаття 48 Закону №1404 встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону №1404 арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно з частиною другою статті 56 Закону №1404 арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Частиною третьою статті 56 Закону №1404 визначено, що арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (частина четверта статті 56 Закону №1404).

Отже, для забезпечення реального виконання рішення виконавець може накладати арешт, зокрема, на кошти, розміщені на банківських рахунках боржника.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що на підставі спірної постанови було накладено арешт на грошові кошти, які розмішені на рахунку в АТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_1 .

Позивач зауважив, що оскільки на вказаний банківський рахунок надходять заробітна плата ОСОБА_1 та аліменти на її дітей, накладення арешту на такі кошти суперечить вимогам чинного законодавства, з приводу чого суд зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником картки № НОМЕР_4 (рахунок № НОМЕР_1 ), на яку отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від 04.03.2021 №19S19GFP5147GUQQ.

У вказаній довідці зазначено, що також на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ) (а.с.14).

Розпорядженням Васильківського міського голови від 24.07.2017 №153-к призначено ОСОБА_1 з 25.07.2017 на посаду головного спеціаліста відділу регулювання земельних відносин апарату Васильківської міської ради (а.с.53).

Відповідно до банківської виписки по рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.08.2020 по 04.03.2021 позивачу на вказаний рахунок здійснювалось нарахування заробітної плати (Виконавчий комітет Васильковської міської ради).

Отже, матеріали справи підтверджують, що на банківський рахунок позивача № НОМЕР_1 здійснюється нарахування його заробітної плати.

Щодо нарахування на вказаний рахунок аліментів на дітей, суд зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується: свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 від 30.10.2017, в якому вказано про розірвання шлюбу між позивачем та ОСОБА_4 ; паспортом громадянина України - ОСОБА_2 ; свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 17.02.2012, за яким батьком дитини є ОСОБА_5 (а.с.20, 25-26).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було подано до Управління соціального захисту населення м.Василькова, Київської області через АТ КБ "Приватбанк" заяву від 11.11.2019 про виплату пенсії або грошової допомоги, в якій позивачка просила нараховувати належні їй суми пенсії (грошової допомоги), починаючи з 11.11.2019 на поточний рахунок № НОМЕР_1 (а.с.17).

У позовній заяві позивач пояснив, що на вказаний поточний рахунок батьки її дітей переказують грошові кошти в оплату аліментів.

Проте, дослідивши виписку по банківському рахунку № НОМЕР_1 , судом не встановлено наявність відомостей щодо переказів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на вказаний банківський рахунок грошових коштів в оплату аліментів.

Жодних інших доказів на підтвердження переказу на вказаний банківський рахунок грошових коштів в оплату аліментів на дітей матеріали справи не містять.

Частиною третьою статті 52 Закону №1404 встановлено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Статтею 73 Закону №1404 передбачено, що стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; 6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Стягнення не здійснюється також із сум: 1) неоподатковуваного розміру матеріальної допомоги; 2) грошової компенсації за видане обмундирування і натуральне постачання; 3) вихідної допомоги в разі звільнення (виходу у відставку) з військової служби, служби в поліції та Державної кримінально-виконавчої служби України, а також грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та в інших випадках, передбачених законом; 4) одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві; 5) грошової допомоги, пов`язаної з безоплатним забезпеченням протезування (ортезування) учасника антитерористичної операції, учасника здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, які втратили функціональні можливості кінцівок, благодійної допомоги, отриманої зазначеними особами, незалежно від її розміру та джерела походження.

Суд зазначає, що позивачем не наведено нормативне обґрунтування його тверджень про те, що банківський рахунок № НОМЕР_1 є рахунком зі спеціальним режимом використання.

У свою чергу, суд зауважує, що заробітна плата та аліменти не належать до переліку виплат, на які заборонено здійснювати стягнення та накладати на такі кошти арешт. При цьому законодавством не передбачено, що такі кошти мають розміщуватися виключно на рахунках із спеціальним режимом використання.

Суд зазначає, що в силу положень статті 59 Закону №1404 убачається, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому п. 10 ч. 1 ст. 34 цього Закону.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Проте, матеріали справи не містять документальне підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. У матеріалах також відсутні докази направлення банківською установою, у якій відкрито рахунок позивачки № НОМЕР_1 (АТ «КБ «Приватбанк»), повідомлення до відповідача про цільове призначення рахунку, як це передбачено частиною третьою статті 52 Закону №1404.

Крім того, у вищевказаній довідці Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від 04.03.2021 №19S19GFP5147GUQQ було зазначено, що на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 ) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ) (а.с.14).

З наданої позивачем банківської виписки з цього рахунку вбачається, що на цей рахунок зараховувалася не лише заробітна плата, а й інші платежі, обґрунтування заборони стягнення яких позивачем взагалі не наведено.

У зв`язку з цим, суд вважає, що прийняття відповідачем спірної постанови є правомірним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 10.06.2021 у справі №520/4794/2020 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 97565443) та від 22.07.2021 у справі № 280/3860/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 98493809).

Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 243-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Дудін С.О.