Справа № 265/1973/21
Суддя: Мотонок Т. Я.
Дата ухвалення: 2021-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 265/1973/21
Провадження № 2-а/653/73/21
РІШЕННЯ
іменем України

30 липня 2021 року

Генічеський районний суд Херсонської області
в складі головуючої судді Мотонок Т.Я.,
за участю секретаря Гурковського В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ справу № 265/1973/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про скасування постанови № 125373 від 19 березня 2021 року про накладення адміністративного стягнення,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить суд скасувати постанову № 125373 від 19 березня 2021 року про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, провадження по справі закрити та стягнути з відповідача витрати на судовий збір у розмірі 454,00 грн.
Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що19.03.2021р. під час прикордонного контролю було виявлено, що він перетнув Державний кордон України з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово недіючий пункт пропуску через Державний кордон України «Новоазовськ», чим порушив п. 3 постанови КМУ № 815 від 17.07.2019 «Про затвердження Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.
Позивач вважає, що складена постанова є протиправною та підлягає скасуванню з наступних підстав: відповідно до ч. 1 ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає і адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Позивач зазначає, що в порушення вимог цієї правової норми розгляд справи відбувався дуже поверхнево та формально. Під час притягнення його до адміністративної відповідальності відповідачем було допущено низку порушень діючого законодавства.
Постанова негайно після закінчення розгляду справи йому не оголошувалась. Права роз`ясненні були вже після накладення стягнення. Не були виявлені обставини, які виключають адміністративну відповідальність, пом`якшують і обтяжують відповідальність, не взяті до уваги пояснення позивача, а також не з`ясовані інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Розгляд справи проведений на місці без підготовки та надання йому часу для звернення за правовою допомогою, подання документів які характеризують його особу, інші докази по справі, що порушувало його право. Внаслідок чого при винесені постанови не було враховано характер вчиненого правопорушення при призначені адміністративного стягнення. В постанові не наведені докази підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення обґрунтування яких особа яка складала постанову дійшла висновку про його винуватість.
В оскаржуваній постанові вбачається, що позивач порушив правила перетинання Державного кордону України та зазначено, що вчинене ним правопорушення кваліфікується за ст. 204-2 КУпАП, але не зазначено даних щодо доказів порушення ним порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, що свідчить про непідтвердженість кваліфікації та недоведеність дій його як правопорушника саме за ст. 204-2 КУпАП.
А, отже, позивач вважає себе не винуватим, постанову про накладення адміністративного стягнення № 125373 від 19.03.2021 р., складену старшим прикордонних нарядів в КПВВ «Гончар» ОСОБА_2 , необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків фактичним обставинам справи, винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права.
17.06.2021 року від ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) до Генічеського районного суду Херсонської області надійшло клопотання про заміну відповідача ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » І кат. (тип Б) Херсонського прикордонного загону в/ч НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 на належного ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , фактична/поштова адреса: АДРЕСА_2 ).
Ухвалою суду від 22 червня 2021 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та прийнято рішення замінити неналежного відповідача ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » І (тип Б) Херсонського прикордонного загону на належного Херсонський прикордонний загін Державної прикордонної служби України.
У встановлений судом строк, представником відповідача подано відзив на позов в якому зазначено про безпідставність поданного позову. На обгрунтування своїх вимог зазначають, що викладені в позовні вимоги є необгрунтованими та невмотивованими, оскільки фактичні обставини викладені в позовній заяві мають опосередковане відношення до вчиненого Позивачем адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення, належна правова аргументація та правові підстави оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення Позивачем також чітко не визначені та не сформульовані в межах його позовної заяви. Отже, проаналізувавши вимоги викладені в позовній заяві, Відповідач їх не визнає і вважає, що вони не грунтуються на Законі, є безпідставними та невмотивованими і тому не підлягають задоволенню судом, зокрема з огляду на наступне:
19.03.2021 року о 00:10 під час здійснення прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» в контрольному пункті в`їзду - виїзду «Чонгар» (в 6 км. від населеного пункту Чонгар, Генічеського району. Херсонської області) було виявлено Позивача, який 15.03.2021 порушив вимоги пунктів 3. 6 «Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території України у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 № 815, а саме здійснив виїзд з тимчасово окупованої території України Донецької та Луганської областей, поза контрольними пунктами в`їзду - виїзду, через закритий пункт пропуску «Новоазовськ» до Російської Федерації, за що передбачена адміністративна відповідальність частиною 1 статті 204-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Факт порушення порядку виїзду з тимчасово окупованих території України Донецької та Луганської областей поза контрольними пунктами в`їзду виїзду, підтверджується наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення № 210/125373/2021:
- доповідною запискою прикордонного наряду «Перевірка документів» у складі старшини ОСОБА_3 з якої стало відомо, що 19.03.2021 він виконував наказ на охорону адміністративної межі в прикордонному наряді «Перевірка документів». Близько 00:10 до паспортного контролю прибув гр. України ОСОБА_1 , якій порушив порядок виїзду з тимчасово окупованої території України, а саме 15.03.2021 здійснив виїзд з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово закритий пункт пропуску «Новоазовськ», поза контрольними пунктами в`їзду - виїзду, чим порушив вимоги пункт 3, 6 «Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території України у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 № 815;
- поясненнями Позивача, в яких зазначено, що 15.03.2023 він виїхав з міста Донецька, Донецької області на територію Російської Федерації через тимчасово закритий пункт пропуску «Новоазовськ». Про те що його дії с незаконними він не знав. В правопорушенні розкаюється та жалкує. Доповнень не має. Окрім цього, в своїх поясненнях Позивач засвідчив власним підписом про роз`яснення йому прав, передбачених частиною першою статті 63 Конституції України та першою статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також, що він допущене правопорушення і накладене адміністративне стягнення не оспорює, оспорювати не буде, штраф сплатить вчасно, претензій до прикордонників не має;
витягом з бази даних 1.2., доступ до якої отримано за допомогою підсистеми «Ризик», щодо фактичних даних про перетин державного кордону України/межі з ТОТУ, з якого стало відомо, що Позивач: 04.03.2020 року здійснив виїзд з підконтрольної Україні території до тимчасово окупованих територій Донецької та Луганської областей через контрольний пункт в їзду виїзду «Новотроїцьке»;
15.03.2021 року здійснив в`їзд до України з Російської Федерації через пункт пропуску «Гоптівка».
Будь - які інші перетини державного кордону України та/або межі з ТОТУ Позивачем в період часу з 04.03.2020 по 1 5.03.2021 в базі даних відсутні.
Враховуючи наявність фактичних даний виїзду 04.03.2020 року Позивача з підконтрольної Україні території до тимчасово окупованих територій Донецької та Луганської областей та в`їзду 15.03.2021 року Позивача до материкової частини України з території Російської Федерації без будь-якої інформації про законний виїзд з тимчасово окупованої території України в Донецькій та Луганській областях, стає очевидним, що Позивач порушив порядок виїзду з тимчасово окупованих територій Донецької та Луганської областей, поза контрольними пунктами в`їзду - виїзду.
Попередньо, 19.03.2021 близько 00:10 на виїзд з материкової частини України до тимчасово окупованої території України АР Крим прибув Позивач та надав свої документи на прикордонний (паспортний) контроль. Під час здійснення процедур з прикордонного оформлення старшиною ОСОБА_4 , який виконував обов`язки і прикордонному наряді «Перевірка документів», було виявлено факт порушення Позивачем порядку виїзду з тимчасово окупованої території України Донецької та Луганської областей, а саме поза встановленими контрольними пунктами в`їзду - виїзду.
У зв`язку із виявленням ознак вчинення адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 204-2 КУпАП, прикордонним нарядом «Перевірка документів» було прийнято цілком правильне та логічне рішення щодо здійснення доповіді старшому прикордонних нарядів в контрольному пункті в`їзду виїзду «Чонгар» старшому лейтенанту Комзюку Руслану.
Враховуючи наявність в діях Позивача ознак складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 204-2 КУпАП, на підставі пункту 34 статті 20 Закону України «Про державну прикордонну службу України», по прибуттю старшим лейтенантом ОСОБА_5 було запропоновано та запрошено Позивача до службового приміщення контрольного пункту в`їзду виїзду «Чонгар», для з`ясування обставин порушення порядку виїзду з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, на що Позивач погодився та жодних заперечень (невдоволень) не висловлював.
Враховуючи вищевикладене , було зафіксовано факт порушення порядку виїзду з тимчасово окупованої території України у Донецькій та Луганській областях, проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення, шляхом винесення однієї постанови про накладення адміністративного стягнення за частиною 1 статті 204-2 Кодексу Українипро адміністративні правопорушення (протокол про адміністративне правопорушення не складався, оскільки Позивач в поясненні власним підписом засвідчив, що допущені порушення і накладене адміністративне стягненняне оспорює та оспорювати не буде).
Відповідно до частини 1 статті 258 КУпАП передбачені випадки, коди протокол про адміністративне правопорушення не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, статями 202-203-1, 204-2, 204-4 (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в`їзду-виїзду) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.
Разом з цим, після того, як було прийнято вищезазначене рішення, Позивачу було повідомлено, що своїми діями він порушив:
Порядок виїзду з тимчасово окупованої території у Донецькій та Луганській областях поза встановленими контрольними пунктами в`їзду - виїзду, а саме вимоги пунктів 3 та 6 «Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 № 815.
А також те, що Позивач всупереч чинному національному законодавству України здійснив виїзд з тимчасово окупованої території України у Донецькій та Луганській областях поза контрольними пунктами в`їзду - виїзду, а отже вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке, передбачена частиною 1 статті 204-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також повідомлено, що відносно нього буде розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено відповідну постанову про накладення адміністративне стягнення.
Позивачу було роз`яснено його права, передбачені частиною першою етапі 63 Конституції України та частиною першою статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення під підпис (наявне підтвердження в поясненні Позивача).
Розгляд справи про адміністративне правопорушення було проведено згідно з вимогами КУпАП, та беручи до уваги всі пом`якшуючі обставини визначені статтею 34 КУпАП, які були встановлені під час розгляду справи (щире розкаяння, вчинення правопорушення вперше), було прийнято рішення щодо визнання Позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 204-2 КУпАП, та враховуючи пом`якшуючі обставини, накладено мінімально можливу суму штрафу, яка передбачена санкцією частини 1 статті 204-2 КУпАП, у розмірі 1700 гривень, про що було винесено оскаржувану постанову серії № 125373, яку було доведено та вручено під підпис Позивачу. Під час складання постанови про накладення адміністративного правопорушення Позивач також не оспорював допущене правопорушення та адміністративне стягнення, тому протокол про адміністративне правопорушення не складався.
Крім того, Позивач в позовній заяві стверджує, що дійсно покинув тимчасово окупованутериторію Донецької та Луганської областей через тимчасово закритий пункт пропуску «Новоазовськ» в сторону Російської Федерації, що вказує на те, що виїзд із окупованої території було здійснено поза встановленими контрольними пунктами в`їзду - виїзду.
Так, відповідно до протокольного рішення Кабінету Міністрів України від 05.06.2014 пункт пропуску «Новоазовськ» закрито, у зв`язку із цим види державного контролю під час перетинання державного кордону в ньому не здійснюється, а тому вкотре зазначаємо, що перетинання через вказаний пункт пропуску заборонено.
Відповідно до «Режиму функціонування контрольних пунктів в`їзду/виїзду через лінію розмежування в Донецькій га Луганській областях та порядок пропуску осіб, транспортних засобів та товарів (вантажів)», затвердженого наказом Командувача об`єднаних сил від 31.10.2020 № 861, пропуск осіб, транспортних засобів та товарів (вантажів) в контрольних пунктах в`їзду/виїзду в Донецькій та Луганській областях через лінію розмежування здійснюється в наступних контрольних пунктах в`їзду/виїзду: «Мар`їнка», «Новотроїцьке», «Станиця Луганська», «Щастя».
Підводячи підсумок нормативно правового регулювання порядку в`їзду на тимчасово окуповані території України Донецької та Луганської областей та виїзду з неї, дають чітку картину того, що Позивач, здійснив виїзд до тимчасово окупованої території України Донецької та Луганської областей поза контрольними пунктами вїзду - виїзду, було порушено чинні норми Закону та норми національного законодавства України. А твердження Позивача, на незаконність дій Відповідача, являються лише його припущенням.

Отже, проаналізувавши вимоги викладені позивачем, відповідач їх не визнає та вважає, що вони не ґрунтуються на Законі, є безпідставними та невмотивованими тому не підлягають задоволенню судом. Тому, відповідач вважає, що підстави для задоволення даного адміністративного позову відсутні.
Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 19 березня 2021 року посадовою особою, старшим прикордонних нарядів в контрольному пункті в`їзд - виїзд «Чонгар» Колуюк Русланом Ігоровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.
Підставою для прийняття вказаного рішення стало те, що 19.03.2021 о 00:10 під час здійснення прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» в контрольному пункті в`їзду - виїзду «Чонгар» (в 6 км. від населеного пункту Чонгар, Генічеського району. Херсонської області) було виявлено Позивача, який 15.03.2021 порушив вимоги пунктів 3. 6 «Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території України у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 № 815, а саме здійснив виїзд з тимчасово окупованої території України Донецької та Луганської областей, поза контрольними пунктами в`їзду - виїзду, через закритий пункт пропуску «Новоазовськ» до Російської Федерації, за що передбачена адміністративна відповідальність частиною 1 статті 204-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Не погоджуючись із постановою про накладення штрафу, посилаючись на її необґрунтованість і неправомірність, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Однак, доводи позивача суд вважає безпідставними з огляду на наступне.
Згідно пояснень, відібраних під час виявлення порушення, позивач зазначив, в яких зазначено, що 15.03.2023 він виїхав з міста Донецька, Донецької області на територію Російської Федерації через тимчасово закритий пункт пропуску «Новоазовськ». Про те що його дії с незаконними він не знав. В правопорушенні розкаюється та жалкує. Доповнень не має. Окрім цього, в своїх поясненнях Позивач засвідчив власним підписом про роз`яснення йому прав, передбачених частиною першою статті 63 Конституції України та першою статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також, що він допущене правопорушення і накладене адміністративне стягнення не оспорює, оспорювати не буде, штраф сплатить вчасно, претензій до прикордонників не має.
Таким чином, факт вчинення адміністративного правопорушення не заперечується позивачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 року №1207-VII громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в`їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї через контрольні пункти в`їзду - виїзду за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.
Згідно із п. 2 Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року №367, контрольний пункт в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї - спеціально виділена територія на автомобільному шляху, залізничній станції з комплексом будівель, спеціальних, інженерних, фортифікаційних споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види державного контролю і пропуск осіб, що в`їжджають на тимчасово окуповану територію України та виїжджають з неї, а також транспортних засобів, вантажів та іншого майна; органи і служби, що здійснюють державний контроль у контрольних пунктах, - підрозділи охорони державного кордону, територіальні органи ДФС.
За правилами п. 3 Порядку від 04.06.2015 року №367 в`їзд на тимчасово окуповану територію України та виїзд з неї здійснюються через контрольні пункти, зокрема, громадянами України - за умови пред`явлення будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України "Про громадянство України" або статтею 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України".
Відповідно до п. 4 Порядку від 04.06.2015 року №367 контрольні пункти, в яких здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск осіб, що в`їжджають на тимчасово окуповану територію України або виїжджають з неї, транспортних засобів, вантажів та іншого майна, не призначені для перетинання державного кордону. Перелік контрольних пунктів наведено в додатку 1.
Відповідно до ст. 222-1 КУпАП органи Державної прикордонної служби України розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, порушенням іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через її територію, невиконанням рішення про заборону в`їзду в Україну, порушенням порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України або виїзду з неї, а також з порушенням порядку в`їзду до району проведення антитерористичної операції або виїзду з нього (стаття 202, частина друга статті 203, стаття 203 1 (щодо порушень, виявлених у пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України, контрольному пункті в`їзду-виїзду або контрольованому прикордонному районі), статті 204 -2, 204 -4).
Від імені органів Державної прикордонної служби України розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: начальники органів охорони державного кордону та Морської охорони Державної прикордонної служби України та їх заступники; інші посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону України.
Пунктом 1 Наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України "Про організаційні заходи щодо реформування адмін провадження у прикордонній сфері" від 28.02.2018 року №16, відповідно до абзацу третього частини другої статті 222-1 КУпАП, уповноважено розглядати від імені Державної прикордонної служби України справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 222-1 КУпАП, та накладати відповідні адміністративні стягнення: старших змін прикордонних нарядів у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон, контрольних пунктах в`їзду-виїзду.
Разом з цим, за правилами ч. 1 ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема, статтею 204-2 (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в`їзду-виїзду) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.
Вказані положення кореспондуються із приписами ч. 5 ст. 276 КУпАП, згідно яких справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 204-2 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх виявлення.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не оспорював допущене порушення і адміністративне стягнення, що підтверджується його поясненями, які долученні до матеріалів справи.
Згідно із ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Водночас, відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.
Відповідно до ч. 1 ст. 204 4-2 КУпАП порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. тягнуть за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, здійснення в`їзду-виїзду на тимчасово окуповану територію України через невизначений контрольний пропускний пункт є порушенням Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року №367.
Не дотримання вказаного контрольно-пропускного режиму є адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 204 -2 КУпАП.
Водночас, суд враховує, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачем не ставилось питання про необізнаність з його правами та обов`язками, не подавались зауваження до порядку розгляду справи, у тому числі щодо не роз`яснення йому прав, не ставилось питання про необхідність скористатись правовою допомогою, заперечення щодо виявленого правопорушення не подавались.
Навпаки, у наданих позивачем поясненнях, що долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, позивач власним підписом засвідчив про роз`яснення їй прав, а також, що вона допущене правопорушення і накладене адміністративне стягнення не оспорює.
Розгляд справи відбувся у присутності позивача, проведений уповноваженою посадовою особою органу Державної прикордонної служби України.
Також, постанова про накладення штрафу містить прізвище, ім`я та по батькові, посаду особи, яка прийняла відповідне рішення; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, дату народження та місце проживання; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; результат розгляду справи та суму адміністративного стягнення, визначену з дотриманням приписів ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.
Обставин, які б свідчили про вчинення адміністративного правопорушення з незалежних від позивача причин, під час розгляду справи про правопорушення не наводилось.
Вищенаведене свідчить про дотримання відповідачем правил ч. 1 ст. 258 КУпАП, ч. 1 ст. 268 КУпАП, ст.ст. 204 4,280, 283 КУпАП.
З огляду на викладене, оскільки факт порушення позивачем Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї підтверджений належними доказами та не спростований позивачем, розгляд справи відбувся з дотриманням адміністративного законодавства, постанова винесена згідно повноважень відповідача та у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, постанова відповідає критерію обґрунтованості і правомірності, тому відсутні підстави для скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Керуючись ст.ст. 251, 258, 268, КУпАП, ст. 71, 242-244, 286 КАС України, суд -
Ухвалив:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про скасування постанови № 125373 від 19 березня 2021 року про накладення адміністративного стягнення - відмовити в повному обсязі.
Відповідно ч.2 ст.271 КАС України копію судового рішень невідкладно надіслати учасникам справи.
Згідно ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Генічеського районного суду Т. Я. Мотонок