Справа № 440/5259/20
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 липня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/5259/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Рябухи Ю.В.,

представника відповідача - Пелих Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року у справі №440/5259/20 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

23 вересня 2020 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, про визнання протиправними дій Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області щодо нарахування та виплати судді Гребінківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період за серпень 2020 року із застосуванням щомісячного обмеження її нарахування сумою 47320 грн. згідно із частиною третьою статті 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" із змінами та доповненнями, внесеними Законом України №553-ІХ від 13 квітня 2020 року та зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області нарахувати та сплатити невиплачену суддівську винагороду судді Гребінківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 на підставі статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", виходячи з базового розміру посадового окладу судді - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що встановлений з 01 січня 2020 року, надбавки за вислугу років у розмірі 20% від посадового окладу, надбавки за науковий ступінь у розмірі 15% від посадового окладу, за період за серпень 2020 року.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2020 у справі №440/5259/20 адміністративний позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області (ідентифікаційний код 26304855, вул. Соборності, 17, м. Полтава, 36000), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області (ідентифікаційний код 37959255, вул. Шевченка, 1, м. Полтава, 36011), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області щодо нарахування та виплати судді Гребінківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за серпень 2020 року із застосуванням обмеження розміру суддівської винагороди, передбаченого статтею 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік". Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області провести перерахунок суддівської винагороди судді Гребінківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 за серпень 2020 року, обчисливши її відповідно до вимог статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" без застосування обмеження, передбаченого статтею 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", та здійснити її виплату з урахуванням раніше сплачених сум та з відрахуванням обов`язкових платежів. Відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звернення рішення до негайного виконання в частині стягнення суддівської винагороди за один місяць. Відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Вказане рішення набрало законної сили 16.03.2021.

Листом від 14.04.2021 №03/1545/2021 Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області поінформувало ОСОБА_1 про неможливість виконання рішення суду у справі №440/5259/20 з огляду на те, що виконання зазначеного рішення суду повинно здійснюватися за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів".

02.06.2021 Полтавським окружним адміністративним судом ОСОБА_1 видано виконавчий лист №440/5259/20.

18.06.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лукмаслом М.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65851248 з примусового виконання виконавчого листа від 02.06.2021 №440/5259/20.

19.07.2021 ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2020 у справі №440/5259/20 шляхом стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 коштів у сумі 13265,35 грн (з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів) шляхом безспірного списання коштів з бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів", головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України у порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників".

Ухвалою суду від 20.07.2021 заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року у справі №440/5259/20 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії призначено до розгляду на 14:30 год 28.07.2021 у судовому засіданні в приміщенні Полтавського окружного адміністративного суду за адресою: 36039, Полтавська область, м. Полтава, вул. Пушкарівська, 9/26.

28.07.2021 у суді зареєстровані письмові пояснення представника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, відповідно до яких управлінням проведено розрахунок суми, належної за судовим рішенням до виплати позивачу, її розмір становить 11370,30 грн. Отже, судове рішення боржником виконане частково, а саме, в частині розрахунку суми, належної до виплати позивачу. Виконати судове рішення в частині нарахування та виплати коштів управління не має можливості за відсутності відповідних бюджетних асигнувань. Відповідно до пункту 2.5.3 Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №333 від 12.03.2012, виплати, що здійснюються на виконання судових рішень за позовами суддів на їх користь згідно із законодавством здійснюються за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2730 "Інші виплати населенню". Бюджетні призначення по вказаному коду економічної класифікації видатків (КЕКВ 2730) відсутні. Згідно з роз`ясненнями ДСА України судові рішення на користь суддів та працівників апаратів судів мають виконуватися за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів". Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлені бюджетні призначення за програмою 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів" на суму 3000000 грн. А тому, виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів, здійснюються згідно із законодавством України за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів", головним розпорядником якої є ДСА України, у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний рік.

Заявник в судове засідання з розгляду заяви не з`явилася, у заяві про зміну способу і порядку виконання рішення суду просила провести розгляд вказаної заяви за її відсутності.

Представник Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області в судовому засіданні вказала, що управління не має можливості самостійно виконати судове рішення в частині нарахування та виплати коштів позивачу у зв`язку з відсутністю бюджетних призначень.

Оцінивши доводи заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вказана заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013, звернув увагу, що вже неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Таким чином, у відповідності до зазначених правових норм, зокрема, Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, рішення Полтавського окружного адміністративного суду по даній справі є обов`язковим до виконання на всій території України.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання судового рішення від 11.12.2020 у справі №440/5259/20 судом видано позивачу виконавчий лист. На час розгляду даної заяви триває виконавче провадження, рішення суду залишається не виконаним, що підтверджується матеріалами справи та письмовими поясненнями представника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною третьою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання судового рішення розуміється застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю його виконання раніше визначеним способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не повинна змінювати (зачіпати) суть самого судового рішення.

Вирішуючи питання про зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати, що під зміною способу і порядку розуміється дія або сукупність дій, якими певним чином досягається кінцевий результат, та що підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання рішення неможливим.

Відтак, зміною способу та порядку виконання судового рішення є прийняття судом нових заходів з метою реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. При цьому, суд може змінити порядок і спосіб виконання судового рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

При цьому, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (частина четверта статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади за даних обставин.

Змінивши спосіб виконання такого рішення із зобов`язання виплатити суму суддівської винагороди на стягнення суми цієї виплати, буде змінено рішення по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті. Крім того, заявник просить змінити рішення суду шляхом стягнення суми суддівської винагороди, зазначаючи її розмір, який не відповідає розміру суддівської винагороди, розрахованої на виконання рішення суду Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Полтавській області.

Оскільки зміна на підставі статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов`язання суб`єктів владних повноважень здійснити виплату на стягнення такої виплати є незаконною. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 11.11.2014 у справах №№21-394а14, 21-475а14, та в постанові Верховного Суду від 10.07.2018 у справі №755/7078/16-а.

Вказані висновки також узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 30.01.2018 у справі №281/1820/14-а ( К/9901/1034/17), в якій Суд відмітив, що зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Відтак, встановлення порядку виконання рішення суду шляхом стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 коштів у сумі 13265,35 грн (з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів) шляхом безспірного списання коштів з бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів", головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України у порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників", на переконання суду, є безпідставним.

Крім того, суд також зауважує на безпідставність доводів Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області про відсутність належного бюджетного фінансування для виплати заявниці суддівської винагороди як підставу, яка робить неможливим виконання судового рішення, оскільки Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для нездійснення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі №21-399во10, від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі №21- 44а10).

При цьому, суд критично оцінює посилання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області у письмових поясненнях на відсутність бюджетних призначень по коду економічної класифікації видатків 2730 "Інші виплати населенню", з якого здійснюються виплати на виконання судових рішень за позовами суддів, так як зі змісту листа управління від 07.07.2021 №ЕП-03/636/2021-вих слідує, що управління зверталося до ДСА України для виділення додаткових коштів на виконання рішення суду від 11.12.2020 у справі №5259/20 не по КЕКВ 2730 "Інші виплати населенню", а по КПКВ 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів" в сумі 11370,30 грн (КЕКВ 2113) та 349,36 грн (КЕКВ 2120).

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2020 у справі №440/5259/20 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 248, 256, 378 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року у справі №440/5259/20 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали надіслати стягувачу та боржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повний текст ухвали складений 30 липня 2021 року.

Суддя О.В. Гіглава