Справа № 369/6912/20
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/6912/20
Провадження № 2-а/369/12/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2021 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ковальчук Л.М.,

за участю: секретаря судового засідання Новіцької М.М.,

позивача ОСОБА_1 , представника відповідачів Поліщука М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області Овсієнка Вадима Анатолійовича, поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області Харциза Олександра Анатолійовича, Департаменту патрульної поліції, третя особа Головне управління державної казначейської служби у м. Києві про скасування постанови та відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просить:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 04.06.2020 серії ЕАМ № 2634252 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.;

- стягнути з державного бюджету України, шляхом списання Головним управлінням держаної казначейської служби України у м. Києві з будь-якого казначейського рахунку, а тому числі, але не виключено, з єдиного казначейського рахунку та перерахувати на користь ОСОБА_1 510,00 грн. матеріальної шкоди (сплата штрафу);

- стягнути з ФОП ОСОБА_2 та перерахувати на користь ОСОБА_1 1920,00 грн. матеріальну шкоду (1800,00 грн. плата за транспортування та 120,00 грн. плата за зберігання транспортного засобу);

- стягнути на користь позивача 1000,00 грн. моральної шкоди та судові витрати у розмірі 1681,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.06.2020 інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області Овсієнком В.А. в режимі відео/фотозйомки зафіксовано нібито порушення транспортним засобом KIA Sportage, НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу (пункт 15.10.д ПДР), у зв`язку з чим винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 04.06.2020 серії ЕАМ № 2634252 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 порушив правила зупинки, стоянки, а саме - здійснив стоянку на розвороті, що суттєво перешкоджало проїзду, чим порушив П.15.10.Д ПДР.

Позивач зазначає, що поліцейський взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області Харциз О.А. безпідставно, застосувавши ст. 265-4 КАС України, 04.06.2020 о 13 год.00 хв. склав акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу та викликав евакуатор, що належить ФОП ОСОБА_2 , який без належних правових підстав тимчасово затримав (евакуював) транспортний засіб KIA Sportage, НОМЕР_1 , та доставив його на спеціальний майданчик за адресою: Київська обл., с. Горенка, провулок Річковий.

Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною, оскільки матеріалами фото/відеозйомки Відповідача-1 підтверджується факт зупинки транспортного засобу позивача -KIA Sportage, НОМЕР_1 , за адресою: Київська обл., с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Соборна, ЖК «Щасливий», де знаходиться паркувальний майданчик для ТЗ мешканців ЖК, проїзд поряд з яким був можливий у будь-якому напрямку, а підстави вважати, що ТЗ створював перешкоду для руху пішоходів відсутні та не підтверджуються будь-якими доказами. Автомобіль ОСОБА_1 дійсно був запаркований, але не в забороненому для стоянки місці, дотримуючись всіх вимог ПДР та не створюючи перешкод для руху пішоходів або інших транспортних засобів, відтак, у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

За відсутності факту порушення ОСОБА_1 ПДР, позивач вважає, що неправомірно було складено й акт огляду та тимчасового вилучення автомобіля.

Позивач зазначає, що незаконними діями Відповідача-1 та Відповідача-2 зумовлено понесення ОСОБА_1 збитків, у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 6 ст. 265-4 КУпАП повернення транспортного засобу, затриманого шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, відповідальній особі, зазначеній у ч. 1 ст. 142 цього Кодексу, або особі, яка ввезла транспортний засіб на територію України, або особі, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення, відбувається невідкладно за зверненням такої особи після сплати штрафу за вчинене правопорушення та оплати вартості послуг із транспортування та/або зберігання транспортного засобу. Тобто, задля того, щоб повернути евакуйований транспортний засіб Відповідачем-4, ОСОБА_1 сплатив адміністративний штраф в сумі 510,00 грн., оплатив послуги евакуатора у розмірі 1800,00 грн. та 120,00 грн. за збереження транспортного засобу на спецмайданчику.

ОСОБА_1 вважає, що у зв`язку з перенесеними ним душевними хвилюваннями, докладеними зусиллями для повернення автомобіля, втратою ділової репутації та робочого часу, внаслідок протиправних дій відповідачів, йому завдано маральної шкоди у розмірі 1000,00 грн.

Ухвалою від 26.08.2020 відкрито провадження у справі, постановлено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, визначено учасникам процесу строки для подачі до суду заяв по суті справи. Крім того, даною ухвалою відмовлено у відкритті провадження в частині вимог про стягнення з ФОП ОСОБА_2 матеріальної шкоди, роз`яснено позивачу його право на звернення із відповідним позовом в порядку цивільного судочинства в позовному провадженні.

11.11.2020 до суду від представника Відповідача-1 та Відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого слідує, що останні позовні вимоги не визнають у повному обсязі, просять відмовити у їх задоволенні. Представник зазначає, що Відповідачем-1 при винесенні оскарженої постанови було дотримано вимог закону, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами. Щодо вимоги позивача про стягнення суми штрафу заперечує з огляду на те, що ст. 296 КУпАП визначено порядок повернення стягнених грошових сум, у разі скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення. Заперечує й щодо задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_1 , оскільки позивачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження таких вимог.

У відповіді на відзив позивач заперечив щодо доводів представника Відповідача-1 та Відповідача-2 та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою від 31.12.2020 суддя Ковальчук Л.М., на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2020, прийняла дану адміністративну справу до свого провадження та призначила судове засідання для розгляду її по суті.

29.03.2021 до суду від представника Відповідачів 1, 2, 3 надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з підстав, зазначених вище.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник Відповідачів 1, 2, 3 заперечив щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, доходить наступних висновків.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом встановлено, що 04.06.2020 інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області Овсієнком В.А.винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2634252, в якій зазначено, що 04.06.2020 о 17 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 здійснив порушення правил стоянки у с. Петропавлівська Борщагівка по вул. Соборна, 10г, ЖК «Щасливий» на транспортному засобі KIA Sportage, НОМЕР_1 , а саме здійснив стоянку на розвороті, що суттєво перешкоджало проїзду транспортним засобам, чим порушив п.15.10.д. ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.1. ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно пункту 1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п. «д» п. 15.10 ПДР стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Як встановлено ч. 3 ст. 122 КУпАП (в редакції станом на 04.06.2020), перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Як встановлено судом при дослідженні доказів - матеріалів фото та відеофіксації події, яка мала місце 04.06.2020 за участю транспортного засобу KIA Sportage, НОМЕР_1 , у с. Петропавлівська Борщагівка по вул. Соборна, 10г, ЖК «Щасливий», останні не містять доказів на підтвердження того, що водієм означеного транспортного засобу порушено вимоги п.п. «д» п. 15.10 ПДР, оскільки транспортний засіб був припаркований таким чином, що не перешкоджав руху інших транспортних засобів чи пішоходів.

Оскільки в силу ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, враховуючи, що відповідачем не надано суду жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не на підставі та не у спосіб, встановлені законом, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не доведено наявності у діях позивача події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення на його користь суми сплаченого штрафу у розмірі 510,00 грн., то така вимога не підлягає до задоволення, оскільки є передчасною, адже положеннями ст. 296 КУпАП передбачені наслідки скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення, відповідно до якої скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум.

Вирішуючи заявлені вимоги про стягнення на користь позивача 1000,00 грн. на відшкодування завданої йому моральної шкоди, суд зазначає, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, у душевних стражданнях, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (ст. 1173 ЦК України).

Позивачем не надано суду достовірних та належних доказів, що моральна шкода була реально завдана, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 6, 8, 9, 77, 242-246, 268, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області Овсієнка Вадима Анатолійовича, поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області Харциза Олександра Анатолійовича, Департаменту патрульної поліції, третя особа Головне управління державної казначейської служби у м. Києві про скасування постанови та відшкодування збитків - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 04.06.2020 серії ЕАМ № 2634252 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користьОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 420,40 грн.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

На підставі ч. 2 ст. 271 КАС України копії рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду, через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Л.М. Ковальчук