Справа № 300/2375/21
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2021-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" липня 2021 р. справа № 300/2375/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Панікара І.В.,
при секретарі Подольській Т.М.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - Липчук В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.04.2021 року № 002569/0706, -
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (надалі відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.04.2021 року № 002569/0706.
В частині предмету спору, позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 28.04.2021 року № 002569/0706 ґрунтується на висновках акту перевірки від 01.04.2021 року № 090131, які, на думку позивача, не відповідають дійсності та суперечать нормам податкового законодавства. Зокрема, щодо порушень викладених у акті перевірки, позивач вказав на помилковість висновків податкового органу, оскільки нарахування фінансових санкцій можливе тільки після проведення розрахункових операцій без використання РРО і розрахункових книжок. Водночас, позивач вказала на те, що нею здійснювались розрахункові операції через розрахункові книги і чеки. Дані розрахункові документи, як альтернатива РРО реєструвалися в органах ДПС, здавалися по них звіти, та в період другого півріччя 2018 року дозволялося податковим законодавством. Окрім того, позивач зазначає, що вказану перевірку було здійснено без її участі та повідомлення. З огляду на викладене, позивач вважає податкове повідомлення-рішення від 28.04.2021 року № 002569/0706, що винесене за наслідками вищевказаної перевірки, необґрунтованим, таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України, внаслідок чого, просить визнати його протиправним та скасувати.
По справі здійснювався ряд наступних процесуальних дій.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.15-16).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 року відмовлено задоволенні клопотання про заміну сторони правонаступником (а.с.72-73).
В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала з підстав наведених нею у позовній заяві.
Представник відповідача щодо задоволення адміністративного позову заперечила з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву.
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.
На підставі наказу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 01.04.2021 року № 577-П Про проведення фактичної перевірки та направлень від 01.04.2021 року за № 720, № 721, працівниками Головного управління ДПС в Івано-Франківській області 01.04.2021 року проведено фактичну перевірку господарської одиниці магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 , що належить ФОП ОСОБА_1 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.34-36).
За результатами перевірки складено акт (довідку) за № 090131 від 01.04.2021 року, відповідно до змісту якого констатовано порушення позивачем, зокрема, відповідно до поданих звітів про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок) за формою ЗВР-1, книги обліку доходів і витрат в період з 01.04.2018 року по 05.12.2018 року проводились розрахункові операції без застосування РРО на загальну суму 226773,56 грн. Окрім того, при проведенні контрольно розрахункової операції на суму 120 грн. розрахункова операція проведена на неповну суму покупки, а саме горілку Medoff класік 0,5 л. 40% по ціні 95 грн. реалізовано із застосуванням РРО, а воду Pepsi по ціні 25 грн. реалізовано без застосування РРО. Також, встановлено проведення розрахункових операцій через РРО, для підакцизних товарів, без використання режиму попереднього програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, а саме: 14.08.2020 року о 16:49 год. було реалізовано горілку Наша марка 0,5 л. 40% по ціні 90 грн. без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, 09.09.2020 року о 10:52 год. було реалізовано горілку Козацька рада 0,25 л. 40% по ціні 50 грн. без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД та 09.09.2020 року о 19:45 год. було реалізовано горілку Львівська 0,7 л. 40% по ціні 140 грн. без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (а.с.28-31).
Не погоджуючись з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного їх правового регулювання.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до підпункту 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 ПК України, податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Згідно пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи, поряд з іншим, мають право проводити фактичні перевірки.
Відповідно до пункту 75.1.3 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Стаття 80 ПК України визначає порядок проведення фактичної перевірки.
Відповідно до пункту 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Згідно приписів пункту 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
Як встановлено судом зі змісту направлень на перевірку від 01.04.2021 року за № 720 та за № 721, ОСОБА_1 було пред`явлено службове посвідчення та направлення на проведення перевірки (а.с.34,36).
Суд зазначає, що вказані обставини підтверджують факт дотримання контролюючим органом вимог ПК України щодо умов допуску до проведення фактичної перевірки.
Що стосується податкового повідомлення-рішення від 28.04.2021 року № 002569/0706, в частині нарахування позивачу штрафних (фінансових) санкцій в сумі 22 679,90 грн. за проведення розрахункових операцій без застосування РРО, суд зазначає наступне.
Відповідач вказує на те, що позивачем у своїй підприємницькій діяльності в період з 01.04.2018 року по 05.12.2018 року проводились розрахункові операції без застосування РРО на загальну суму 226773,56 грн.
Проте, суд критично ставиться до зазначених висновків контролюючого органу, з огляду на наступне.
Закон України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Пунктом 1 статті 3 ЗУ Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.
Пунктом 3 статті 3 ЗУ Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, (чинного станом на 2018 рік) визначено, що суб`єкти господарювання зобов`язані застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування.
При цьому, відповідно до пункту 6 статті 9 ЗУ Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, (чинного станом на 2018 рік), реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (крім технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту) (наданні послуг) фізичними особами - підприємцями, які відносяться відповідно до Податкового кодексу України до груп платників єдиного податку, що не застосовують реєстратори розрахункових операцій.
Вказане кореспондується з пунктом 296.10 статті 296 ПК України (чинного станом на 2018 рік), реєстратори розрахункових операцій не застосовуються платниками єдиного податку першої групи; другої і третьої груп (фізичні особи - підприємці) незалежно від обраного виду діяльності, обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 1000000 гривень. У разі перевищення в календарному році обсягу доходу понад 1000000 гривень застосування реєстратора розрахункових операцій для такого платника єдиного податку є обов`язковим. Застосування реєстратора розрахункових операцій розпочинається з першого числа першого місяця кварталу, наступного за виникненням такого перевищення, та продовжується у всіх наступних податкових періодах протягом реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку.
Отже, протягом 2018 року обсяг доходу ФОП платника єдиного податку 2-4 групи перевищить 1 млн. грн., то для такого ФОП використання РРО стає обов`язковим з першого числа кварталу, який наступає після моменту такого перевищення. Норми цього пункту не поширюються на платників єдиного податку, які здійснюють реалізацію технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, які вже зобов`язані використовувати РРО.
Суд зазначає, що в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачем в період з квітня по листопад 2018 року до Надвірнянської об`єднаної податкової інспекції ГУ ДПС в Івано-Франківській області подавалися звіти про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок). Зі змісту яких вбачається, що дохід ФОП ОСОБА_1 не перевищує 1000000 гривень, та, як наслідок, станом на 2018 рік позивач не зобов`язана була використовувати реєстратор розрахункових операцій.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 28.04.2021 року № 002569/0706, в частині застосованих штрафних (фінансових) санкцій в сумі 22 679,90 грн. за проведення розрахункових операцій без застосування РРО винесено необґрунтовано, з порушенням норм податкового законодавства України та ЗУ Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, (чинного станом на 2018 рік), внаслідок чого, останнє слід визнати протиправним та скасувати, а позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають до задоволення.
Щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 28.04.2021 року № 002569/0706, в частині застосованих штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 5100 грн. за проведення розрахункової операції через РРО, для підакцизних товарів, без використання режиму попереднього програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД, суд зазначає наступне.
Під час перевірки ГУ ДПС в Івано-Франківській області встановлено, що 14.08.2020 року та 09.09.2020 року реалізовано, відповідно, горілку Наша марка 0,5 л. 40% по ціні 90 грн., горілку Козацька рада 0,25 л. 40% по ціні 50 грн. та горілку Львівська 0,7 л. 40% по ціні 140 грн. без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.
Відповідно до пунктів 11,12 статті 3 ЗУ Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості та вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.
За приписами пункту 7 статті 17 за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у розмірі триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.
З аналізу диспозиції вищенаведеної норми видно, що обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення є факт проведення розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.
В судовому засіданні представник відповідача вказала на те, що у базах даних ГУ ДПС в Івано-Франківській області, зокрема, щодо наявних електронних копій розрахункових документів ФОП ОСОБА_1 , відсутня інформація щодо кодів товару УКТЗЕД, а саме: горілки Наша марка 0,5 л. 40% по ціні 90 грн., горілки Козацька рада 0,25 л. 40% по ціні 50 грн. та горілки Львівська 0,7 л. 40%.
При цьому, суд наголошує, що позивачкою до матеріалів справи не додано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували виявлені контролюючим органом в ході проведення перевірки вище зазначені порушення вимог чинного законодавства України.
Таким чином, судовим розглядом встановлено, що позивач реалізувала горілку Наша марка 0,5 л. 40% по ціні 90 грн., горілку Козацька рада 0,25 л. 40% по ціні 50 грн. та горілку Львівська 0,7 л. 40% без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.
Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.04.2021 року № 002569/0706, в частині застосованих штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 5100 грн. за проведення розрахункової операції через РРО, для підакцизних товарів, без використання режиму попереднього програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД, внаслідок чого, в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із нормами частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до положень статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому, в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Водночас, всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів у повному об`ємі правомірності своїх дій.
Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про необхідність часткового задоволення заявлених позовних вимог.
Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, слід стягнути пропорційно до розміру задоволених позовних вимог за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1 750,00 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.04.2021 року № 002569/0706 - задоволити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 28.04.2021 року № 002569/0706 в частині застосованих штрафних санкцій за порушення законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій в розмірі 22 679,90 грн. (двадцять дві тисячі шістсот сімдесят дев`ять гривень дев`яносто копійок).
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач - Фізична особа-підприємць ОСОБА_1 (ідентифікаційний код фізичної особи підприємця НОМЕР_1 ), АДРЕСА_2 ;

відповідач - Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (фідентифікаційний код юридичної особи 43968084), вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76000.

Суддя Панікар І.В.