Справа № 640/5725/19
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/229
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 року м. Київ № 640/5725/19

за позовомОСОБА_1
до Державної податкової служби України в особі Головного управління Державної податкової служби у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.12.2018 року № 0-2658.

Ухвалою суду від 06.05.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без виклику сторін.

17.04.2019 р. до суду надано відзив на позов.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є власником легкового автомобіля марки Mersedes-Benz S 63 AMG 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1 з об`ємом двигуна 5 461 см3, вид палива - бензин.

22.12.2018 року Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № 0-2658, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2018 рік у розмірі 25 000 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення отримано позивачем 19.01.2019 р.

Позивач - ОСОБА_1 - вважає вказане податкове повідомлення - рішення протиправним та просить суд його скасувати з наступних підстав.

Позивач зазначає, що право власності на вказаний автомобіль ним набуто 10.10.2018 р., і транспортний податок мав нараховуватися лише починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт оподаткування.

Відповідач - Державна податкова служба України в особі Головного управління ДПС у м. Києві - проти задоволення позовних вимог заперечив, зазначивши наступне.

Відповідач зазначив, що легковий автомобіль марки Mersedes-Benz S 63 AMG 2014 року випуску включено до переліку автомобілів, інформацію про які надано Мінекономрозвитку до контролюючого органу вищого рівня у 2018 році, і він є об`єктом оподаткування у 2018 р.

За даними АІС "Податковий блок" вперше позивачем здійснено реєстрацію на своє ім`я вказаного автомобіля 04.06.2016 р. з номерним знаком НОМЕР_1 , після чого ним здійснено його перереєстрацію та змінено номерний знак, тобто, фактично автомобіль набуто позивачем у 2016 р.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з таких підстав.

01.01.2015 року набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28.12.2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким згідно зі статтею 267 Податкового кодексу України було введено новий транспортний податок.

Приписами ст. 267 Податкового кодексу України визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Згідно з аб. 3 пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Пп. 267.3.1 п. 267.3 ст. 267 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Як передбачено пп. 267.5.1 п. 267.5 ст. 267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Законом України від 07.12.2017 №2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2018 року встановлено у розмірі 3723 грн.

Таким чином, об`єктом оподаткування у 2018 році є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років та середньоринкова вартість яких становить понад 1 396 125 грн.

Зі змісту пп. 267.2.1 п. 267.2 ст.267 Податкового кодексу України вбачається, що повноваження та обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку.

Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року № 66 встановлює механізм ви начення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком.

Пунктом 2 Методики встановлено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403, де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація.

Станом на 01.01.2018 до переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, який розміщений на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та в якому міститься автомобіль марки Mersedes-Benz S 63 AMG, до 5 років, 5, 5, бензин.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копія якого наявна в матеріалах справи, позивач є власником автомобіля марки Mersedes-Benz S 63 AMG 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1 з об`ємом двигуна 5 461 см3, вид палива - бензин.

Таким чином, технічні характеристики автомобіля, зазначеного у вищевказаному переліку, співпадають з технічними характеристиками автомобіля позивача, а отже вказаний автомобіль входить до переліку автомобілів з року випуску яких минуло не більше 5 років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати встановленої законом на 01.01.2018 року.

Як на підставу звільнення від оподаткування транспортним податком у 2018 р. позивач посилається на факт набуття автомобіля у власність лише 10.10.2018 р.

Проте, жодних доказів на підтвердження дати набуття права власності на автомобіль саме 10.10.2018 р. позивачем не надано.

Згідно з інформацією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , копія якого долучена до позову, дата первісної реєстрації 25.03.2014 р. (В.1), дата реєстрації (В.2) 05.10.2018 р.

Згідно з вимогами чинного законодавства дата реєстрації транспортного засобу не є датою виникнення права власності на транспортний засіб як на об`єкт права власності, тоді як згідно з п. 3 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. № 1388, державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Таким чином, на підтвердження дати виникнення права власності на автомобіль позивач мав можливість надати наявні у нього докази, зокрема, копії документів, що подавалися для державної реєстрації автомобіля на підтвердження права власності на нього, що позивачем не зроблено.

Ст. 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 2, 4, 5, 6 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Суд звертає увагу, що докази на підтвердження дати набуття права власності на належний позивачу автомобіль мають надаватися саме позивачем як власником автомобіля, тоді як відповідач розпорядником цих документів не є.

Позивачем у позові і під час розгляду справи не заявлялися клопотання про витребування відповідних доказів у компетентних органів у зв`язку з неможливістю їх надати.

За таких обставин з огляду на підстави звернення до суду позивачем не доведено факт набуття права власності на автомобіль 10.10.2018 р., на що міститься посилання в позові.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням викладеного у суду відсутні підстави для висновку про порушення відповідачем вказаних принципів в даному випадку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 241-246, 255, 257-262, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 29.07.2021 р.