Справа № 280/6463/21
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

02 серпня 2021 рокуСправа № 280/6463/21
м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Максименко Л.Я., перевіривши матеріали

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на захист прав ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

до Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» в особі генерального директора Грека Олександра Сергійовича, в особі представника Шеховцової Наталії Олександрівни (м.Запоріжжя, бул.Гвардійський,137, ЄДРПО 32121458)

про встановлення відсутності повноважень,

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) на захист прав ОСОБА_2 до Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» в особі генерального директора Грека Олександра Сергійовича, в особі представника Шеховцової Наталії Олександрівни (далі - відповідач), в якому позивач просить суд встановити факт відсутності повноважень представництва в суді у представника Шеховцової Н.О. на підставі вимог п.11 ч.1 6-1 Перехідних положень Конституції України та обмеження власника на видачу довіреності №784/20-19 від 27.03.2020 від суб`єкта владних повноважень Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» та визнати дії суб`єкта владних повноважень протиправними.

Відповідно ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Суддя, дослідивши матеріали позовної заяви, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 і 3 ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди; юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення; у передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з ч. 1 та 5 ст. 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується, зокрема, за принципом спеціалізації, відповідно до якого з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

Тобто для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Згідно з ч. 1 і 2 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист; захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також у будь-який спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Судом встановлено, що звертаючись із даним позовом ОСОБА_1 фактично не погоджується з питаннями представництва інтересів юридичної особи в рамках цивільного процесу по справі № 333/5443/20, яка розглядається Комунарським районним судом м. Запоріжжя. При цьому, спірні правовідносини виникли з приводу стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг на підставі договору між Концерном «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» та споживачем - фізичною особою.

Отже, в даних правовідносинах Концерн «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» не здійснює владних управлінських функцій, а тому не є суб`єктом владних повноважень у розумінні положень КАС України.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Судом встановлено, що по суті позовних вимог позивач не погоджується із фактом допуску у цивільний процес представника комунального підприємства на підставі довіреності.

Отже, в даному випадку між заявленими у справі сторонами відсутній публічно-правовий спір як такий, бо по-перше, відповідач не є суб`єктом владних повноважень, по-друге, не здійснює відносно позивача владних управлінських функцій, та по-третє, зміст позовних вимог по суті є зауваженнями процесуального характеру у цивільній справі.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заяви №17160/06 та №35548/06; п. 33).

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (висновок, що сформований у постанові Верховного Суду України від 15 листопада 2016 року у справі №800/301/16).

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту (висновок, сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №802/2474/17-а; провадження №11-1081апп18).

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 до Концерн «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, та взагалі не підлягає розгляду у порядку будь-якого судочинства, оскільки викладені в цій вимоги мають вирішуватися в рамках розгляду цивільної справи № 333/5443/20, яка розглядається Комунарським районним судом м. Запоріжжя.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що провадження у справі не підлягає відкриттю.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 21, 170, 241, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі №280/6463/21 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на захист прав ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» в особі генерального директора Грека Олександра Сергійовича, в особі представника Шеховцової Наталії Олександрівни (м.Запоріжжя, бул.Гвардійський, 137, ЄДРПО 32121458) про встановлення відсутності повноважень, - відмовити.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява не підлягає розгляду у порядку будь-якого судочинства, оскільки викладені в ній вимоги мають вирішуватися в рамках розгляду цивільної справи № 333/5443/20, яка розглядається Комунарським районним судом м. Запоріжжя.

Копію ухвали надіслати на адресу позивача разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що його повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її підписання

Суддя Л.Я. Максименко