Справа № 813/1229/17
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року справа №813/1229/17

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Василько А.В., розглянувши в письмовому порядку адміністративну справу № 813/1229/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Мостиської районної державної адміністрації, голови Мостиської районної державної адміністрації Буняка Степана Остаповича, Яворівської районної державної адміністрації Львівської області про визнання незаконним дій, розпорядження, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов`язання вчинити дії про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Мостиської районної державної адміністрації, голови Мостиської районної державної адміністрації Буняка Степана Остаповича, Яворівської районної державної адміністрації Львівської області в якому просила:

- визнати незаконними дії відповідача щодо виявлених порушень чинного законодавства, переведення на нижчу посаду без згоди позивача, затримку у видачі трудової книжки, примус до роботи;

- визнати незаконним розпорядження голови Мостиської райдержадміністрації № 174/01-05 від 07.11.2016 року «Про призначення ОСОБА_2 » в порядку переведення з 07.11.2016 року на посаду спеціаліста відділу економічного розвитку і торгівлі Мостиської райдержадміністрації;

- відновити посаду головного спеціаліста відділу економічного розвитку і торгівлі Мостиської райдержадміністрації з 07.11.2016 року;

- анулювати запис в трудовій книжці позивача про перевід на посаду спеціаліста відділу економічного розвитку і торгівлі Мостиської райдержадміністрації, який зроблено на основі розпорядження за № 174/01-05 від 07.11.2016 року. Привести трудову книжку у відповідність до записів у особовій справі;

- зобов`язати відповідача протягом 3-х календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили внести відповідний запис до трудової книжки позивача про звільнення її з посади головного спеціаліста з питань державних закупівель та торгівлі відділу економічного розвитку і торгівлі за п. 3 ст. 38 КЗпП України та остаточний розрахунок у терміни, передбачені ст. 116 КЗпП України;

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.01.2017 року по дату фактичного звільнення. На підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України здійснити повний розрахунок з виплати вихідної допомоги в розмірі тримісячного заробітку на підставі ст. 44 КЗпП України;

- стягнути з відповідача на користь позивача відповідне відшкодування в рахунок компенсації моральної шкоди;

- стягнути з відповідача на користь позивача витрати, понесені позивачем за надану правову допомогу;

- судові витрати по справі (оплата державного мита, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи) покласти на відповідача.

30.06.2017 року постановою Львівського окружного адміністративного суду, адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано розпорядження Мостиської районної державної адміністрації Львівської області №174/01-05 від 07.11.2016 року «Про призначення ОСОБА_1 ».

- Визнано протиправним та скасовано розпорядження Мостиської районної державної адміністрації Львівської області №42/01-07 від 10.03.2017 року «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_3 ».

- Визнано протиправним та скасовано розпорядження Мостиської районної державної адміністрації Львівської області № 60/01-05 від 10.04.2017 року «Про звільнення ОСОБА_1 ».

- Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста з питань державних закупівель та торгівлі відділу економічного розвитку та торгівлі райдержадміністрації з 11.04.2017 року.

- Зобов`язано Мостиську районну державну адміністрацію Львівської області розглянути заяви ОСОБА_1 від 03.01.2017 року та 17.01.2017 року про звільнення та прийняти щодо них рішення в порядку, встановленому чинним законодавством.

- Стягнено з Мостиської районної державної адміністрації Львівської області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 10519 (десять тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) грн. 97 коп., з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.

09.10.2017 року постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2017 року скасовано в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відповідний пункт резолютивної частини викладений у такій редакції: «стягнути з Мостиської РДА на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 22230,88 грн. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства».

18.02.2021 року постановою Верховного Суду, касаційні скарги ОСОБА_1 та Мостиської районної державної адміністрації Львівської області задоволено частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2017 року змінити, виклавши пункт 5 її резолютивної частини в такій редакції: «Поновити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на посаді головного спеціаліста з питань державних закупівель та торгівлі Відділу економічного розвитку та торгівлі Мостиської районної державної адміністрації Львівської області з 07 листопада 2016 року».

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2017 року в частині стягнення з Мостиської районної державної адміністрації Львівської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, скасовано.

Адміністративну справу №813/1229/17 у вказаній частині направлено на новий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.

В іншій частині вимог постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2017 року залишено без змін.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 23.06.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Протокольною ухвалою судді 02.06.2021 року залучено співвідповідача Яворівську районну державну адміністрацію.

Судом встановлені наступні обставини:

01.12.1995 року ОСОБА_1 була прийнята в порядку переведення з посади головного спеціаліста служби для надання населенню субсидій на оплату житлово-комунальних послуг Мостиської районної ради народних депутатів на посаду головного спеціаліста відділу субсидій Мостиської районної державної адміністрації.

02.01.2013 року ОСОБА_1 , на підставі розпорядження №1/01-05 від 02.03.2013 року (т.1, а.с.54-56), переведена з посади головного спеціаліста з питань державних закупівель та торгівлі сектору фінансової діяльності та платних послуг управління економіки райдержадміністрації на посаду головного спеціаліста з питань державних закупівель та торгівлі відділу економічного розвитку і торгівлі райдержадміністрації.

Розпорядженням Мостиської районної державної адміністрації від 16.02.2016 року №30/01-05 «Про внесення змін до штатного розпису управлінь, відділів та інших структурних підрозділів Мостиської районної державної адміністрації», у штатному розписі управлінь, відділів та інших структурних підрозділів Мостиської райдержадміністрації передбачено одну посаду головного спеціаліста з питань державних закупівель та торгівлі відділу економічного розвитку і торгівлі райдержадміністрації (т.1, а.с.49-53).

Відповідно до п.14 Розпорядження Мостиської районної державної адміністрації від 11.07.2016 року №468 «Про впорядкування структури районної державної адміністрації» (т.1, а.с.57-63), виведено посаду головного спеціаліста з питань державних закупівель та торгівлі відділу економічного розвитку і торгівлі райдержадміністрації та введено посаду спеціаліста відділу економічного розвитку і торгівлі райдержадміністрації.

Пунктами 18.1 та 18.2 вказаного Розпорядження, відповідальних працівників Мостиської райдержадміністрації зобов`язано персонально повідомити працівників структурних підрозділів апарату та структурних підрозділів районної державної адміністрації про можливе наступне вивільнення відповідно до ст.49-2 КЗпП України та забезпечити додержання вимог трудового законодавства щодо працівників, які підлягають вивільненню.

Доказами, долученими до матеріалів справи, підтверджено, що ОСОБА_1 з 10.05.2016 року по 06.09.2016 року перебувала в стані тимчасової непрацездатності. Відповідно до повідомлення Міжрайонної спеціалізованої кардіологічної МСЕК №2, 06.09.2016 року ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності (т.1, а.с.121).

Актом від 07.09.2016 року, складеним комісією у складі першого заступника голови райдержадміністрації ОСОБА_4 , керівника апарату райдержадміністрації ОСОБА_5 , головного спеціаліста відділу по роботі з персоналом апарату райдержадміністрації ОСОБА_6 , головного спеціаліста юридичного відділу ОСОБА_7 , підтверджується, що головний спеціаліст з питань державних закупівель та торгівлі відділу економічного розвитку і торгівлі райдержадміністрації ОСОБА_1 відмовилась від ознайомлення з розпорядженням голови райдержадміністрації від 11.07.2016 №468 Про впорядкування структури районної державної адміністрації, відмовилась від ознайомлення під підпис та одержання повідомлення про зміну істотних умов праці та про можливість продовження роботи на посаді спеціаліста відділу економічного розвитку і торгівлі райдержадміністрації (т.1, а.с.64).

07.11.2016 року ОСОБА_1 , на підставі розпорядження №174/01-05 від 07.11.2016 року (т.1, а.с.56, зворот), призначена в порядку переведення на нижчу посаду спеціаліста відділу економічного розвитку і торгівлі райдержадміністрації.

Відповідний запис вчинено в трудовій книжці ОСОБА_1 (т.1, а.с.22-31).

До матеріалів справи долучено копію Заяви ОСОБА_1 від 07.11.2016 року на ім`я голови Мостиської райдержадміністрації (вх.№317/02-34 від 07.11.2016) про те, що вона, ознайомившись з розпорядженням №174/01-05 від 07.11.2016 року щодо призначення її в порядку переведення на нижчу посаду спеціаліста відділу економічного розвитку і торгівлі райдержадміністрації, з вказаним розпорядженням не погоджується, оскільки згоди на переведення вона не давала, а переведення здійснено всупереч її волі, з порушенням вимог чинного законодавства (т.1, а.с.65).

На вказану вище заяву ОСОБА_1 першим заступником голови Мостиської райдержадміністрації 02.12.2016 року, з посиланням на абз.3 ч.4 ст.43 Закону України «Про державну службу», було надано відповідь про законність розпорядження голови райдержадміністрації від 07.11.2016 року №174/01-95 (т.1, а.с.66).

03.01.2017 року ОСОБА_1 звернулась до голови Мостиської районної державної адміністрації із заявою (вх.№388/02-34), в якій, на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України, просила звільнити її з посади головного спеціаліста з питань державних закупівель та торгівлі відділу економічного розвитку і торгівлі Мостиської райдержадміністрації з 03.01.2017 у зв`язку з порушенням законодавства про працю (незаконне переведення на нижчу посаду) та провести остаточний розрахунок в строки, передбачені ст.116 КЗпП України (т.1, а.с.67).

03.01.2017 року за вих.№02-34/10 головою Мостиської районної державної адміністрації ОСОБА_1 було надано відповідь, в якій зазначено, що вона займає посаду спеціаліста відділу економічного розвитку і торгівлі райдержадміністрації, та, з посиланням на Закон України «Про державну службу», було запропоновано останній у заяві про звільнення вказати назву займаної посади згідно штатного розпису та керуватись Законом України «Про державну службу» (т.1, а.с.68).

17.01.2017 року ОСОБА_1 звернулась до голови Мостиської районної державної адміністрації із заявою (вх.№17/02-34), в якій, на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України та ст.43 Закону України Про державну службу, просила звільнити її з посади головного спеціаліста з питань державних закупівель та торгівлі відділу економічного розвитку і торгівлі Мостиської райдержадміністрації у зв`язку з порушенням законодавства про працю (незаконне переведення на нижчу посаду) та виходом на пенсію, провести остаточний розрахунок в строки, передбачені ст.116 КЗпП України, а також видати трудову книжку в день звільнення (т.1, а.с.69).

20.01.2017 року за вих.№02-34/129 головою Мостиської районної державної адміністрації ОСОБА_1 було надано відповідь, в якій зазначено, що вона займає посаду спеціаліста відділу економічного розвитку і торгівлі райдержадміністрації, посилання на ст.43 Закон України Про державну службу є недоцільним, оскільки на даний час в райдержадміністрації не відбувається зміна істотних умов державної служби, та було запропоновано останній у заяві про звільнення вказати назву займаної посади згідно штатного розпису та керуватись нормами Закону України Про державну службу, які регулюють припинення державної служби (т.1, а.с.70).

Розпорядженням Мостиської районної державної адміністрації від 10.03.2017 року №42/01-07 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_3 », на підставі подання дисциплінарної комісії від 01.03.2017 року, актів від 06.03.2017 року, від 10.03.2017 року про відмову від надання письмового пояснення ОСОБА_1 , спеціалісту відділу економічного розвитку і торгівлі районної державної адміністрації, за відсутність на роботі без поважних причин з 19 січня до 28 лютого 2017 року оголошено догану за прогул без поважних причин (т.1, а.с.94). Завірену копію вказаного розпорядження 13.03.2017 року за вих.№02-34/579 направлено на адресу ОСОБА_1 цінним листом (т.1, а.с.93).

10.04.2017 року розпорядженням Мостиської районної державної адміністрації №60/01-05 «Про звільнення ОСОБА_1 », ОСОБА_1 , на підставі подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ від 31.03.2017 року, розпорядження голови районної державної адміністрації від 10.03.2017 року №42/01-07 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_3 », акта комісії від 10.04.2017 року, звільнено з посади спеціаліста відділу економічного розвитку і торгівлі районної державної адміністрації 10 квітня 2017 року за вчинення дисциплінарного проступку, а саме: прогулу без поважних причин з 1 до 31 березня 2017 року, що вчинений систематично (повторно протягом року) (т.1, а.с.92). Завірену копію вказаного розпорядження 10.04.2017 року за вих.№02-34/869 направлено на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом (т.1, а.с.89).

Цього ж дня позивачу скеровано лист (вих.№02-34/876) про необхідність прийти та одержати трудову книжку у відділ по роботі з персоналом апарату райдержадміністрації, а також про необхідність подання декларації у термін, визначений чинним законодавством (вих.№02-36/877).

Зміст спірних правовідносин, в частині нового розгляду, полягає в тому, що позивачка просить стягнути з Мостиської районної державної адміністрації Львівської області середній заробіток за час вимушеного прогулу, різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи.

Судом частково враховуються аргументи наведені позивачем в частині нового розгляду справи про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, з наступних підстав згідно встановлених судом обставин та вимог законодавства:

Мотиви Верховного Суду в частині скасування постанови Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2017 року та постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2017 року в частині стягнення з Мостиської районної державної адміністрації Львівської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, наступні:

« 98. Частиною другою статті 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

99. У цій справі розпорядженням Мостиської РДА від 07 листопада 2016 року № 174/01-05 позивачку було з 07 листопада 2016 року незаконно переведено на іншу (нижчу) посаду, а розпорядженням Мостиської РДА від 10 квітня 2017 року №60/01-058 позивачку було незаконно звільнено.

100. Виходячи з положень статті 235 КЗпП України, за наслідками вирішення спору щодо проходження публічної служби на користь позивачки підлягала стягненню різниця в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи за період з 07 листопада 2016 року по 10 квітня 2017 року та середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11 квітня 2017 року по дату ухвалення судом першої інстанції рішення про поновлення на службі 30 червня 2017 року.

101. Проте, усупереч вимог статті 235 КЗпП України, питання про стягнення з відповідача-1 на користь позивачки різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи за період з 07 листопада 2016 року по 10 квітня 2017 року суди попередніх інстанцій не вирішили.

102. Водночас, вирішуючи питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суди попередніх інстанцій неправильно визначили середньоденну заробітну плату позивачки, що є базою для обчислення розміру такої виплати.

103. Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі Порядок №100).

104. Відповідно до абзацу третього пункту 2 Порядку №100 <…> середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

105. Абзацом першим пункту 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, які обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

106. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період.

107. Згідно з абзацом 17 пункту 4 Порядку №100 при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

108. Виходячи з положень пунктів 2, 8 Порядку №100, середній заробіток за час вимушеного прогулу визначається шляхом множення середньоденної заробітної плати на кількість робочих днів, що минули, починаючи з дня незаконного звільнення, по день прийняття судом рішення про поновлення на роботі.

109. Водночас середньоденна заробітна плата для цілей визначення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є часткою розміру заробітної плати за останні два місяці перед звільненням і кількості фактично відпрацьованих днів у такому періоді.

110. Визначаючи розмір середньоденної заробітної плати позивачки, суди попередніх інстанцій керувалися довідкою Мостиської РДА від 16 травня 2017 року № 02-19/1091, у якій відсутні відомості про складові нарахованої заробітної плати позивачки та фактично відпрацьовані дні.

111. З урахуванням викладеного вказана довідка не містила інформації, необхідної для обчислення середньої заробітної плати за час виконання нижчеоплачуваної роботи чи середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

112. Ураховуючи, що під час розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу судами попередніх інстанцій не досліджено істотних для правильного вирішення цієї справи обставини, а Суд у межах своєї компетенції не може цього виправити, а також ураховуючи, що питання про стягнення з відповідача-1 на користь позивачки різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи за період з 07 листопада 2016 року по 10 квітня 2017 року суди попередніх інстанцій взагалі не вирішували, то рішення судів попередніх інстанцій у цій частині підлягають скасуванню з направлення справи на новий судовий розгляд».

Судом частково враховуються пояснення позивачки, а саме із врахуванням висновків Верховного Суду в частині, що виходячи з положень статті 235 КЗпП України, за наслідками вирішення спору щодо проходження публічної служби на користь позивачки підлягала стягненню різниця в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи за період з 07 листопада 2016 року по 10 квітня 2017 року та середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11 квітня 2017 року по дату ухвалення судом першої інстанції рішення про поновлення на службі 30 червня 2017 року.

Позивачка пояснила про те, що судом визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Мостиської райдержадміністрації №174/01-05 від 07.11.2016 «Про призначення ОСОБА_1 » та поновлено на посаді головного спеціаліста з питань державних закупівель та торгівлі відділу економічного розвитку та торгівлі Мостиської райдержадміністрації з 10.04.2017, відповідно згадана посада відновлена з 07.11.2016. Розрахунок середнього заробітку позивачки складає 76093,14 грн.

Станом на 07.11.2016 посадовий оклад головного спеціаліста становив 2585,00 грн (додаток до розпорядження голови райдержадміністрації від 11 липня 2016 №125/01-05 «Штатний розпис управлінь, відділів та інших структурних підрозділів Мостиської райдержадміністрації з 01.05.2016» в матеріалах справи).

Станом на 01.01.2017 посадовий оклад головного спеціаліста райдержадміністрації з 01.01.2017 відповідно до постанови КМУ від 18.01.2017 №15 та постанови КМУ від 08.02.2017 №71 становить 3200,00 грн.

Надбавка за 6 ранг державного службовця 500 грн. (додаток 2 до постанови КМУ від 6 квітня 2016 р. № 292, додаток до постанови КМУ від 18 січня 2017 №15).

Надбавка за вислугу років в розмірі 50 відсотків посадового окладу згідно з штатним розписом.

Стимулюючі виплати в розмірі посадового окладу (постанова КМУ від 06.04.2016 №289) відповідно до розпоряджень голови Львівської ОДА та голови Мостиської РДА по показниках роботи району, структурних підрозділів райдержадміністрації та з розрахунку економії коштів).

З 08.11.2016 по 31.12.2016 позивачка перебувала на листку непрацездатності.

За 11 днів роботи на нижче оплачуваній посаді в січні 2017 становить (425,00 грн-257,96)*11=1837,44 грн.

З урахуванням роз`яснень Мінсоцполітики з розрахунку норм тривалості робочого часу на 2017 рік (лист від 05.08.2016 р. № 11535/0/14-16/13, лист від 19.10.2017 р. № 224/0/103-17/214), кількість робочих днів, за час вимушеного прогулу за 2017 складає 110 день. Беручи до уваги довідку від 08.08.2017 №02-34-1618 частково, середньоденна заробітна плата становить 425 грн. (8500/20).

5993,73-3156,08 (лікарняні)=2837,65/11робочих днів=257,96 грн. середньоденна при окладі 2000 грн.).

Сума компенсації за час вимушеного прогулу складає: 425 грн. (середньоденна заробітна плата) х 110 (кількість днів затримки розрахунку) = 46750 гривень.

З 01.05.2016 по 01.12.2017 затримані виплати надбавки за ранг 500-300=200*8=1600,00 грн.

З 01.07.2017 по 31.12.2019 (по дату звільнення) частково затримані виплати надбавки за ранг 500-300=200*30=6000,00 грн.

Компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків виплати (в порядку Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати») через вимушені прогули за 6 місяців 2017 року (з лютого 2017 по травень 2021) у розмірі 18827,50 гривень.

Компенсація за січень 2017 року: 8500,00 гривень х 41,3 % (процент приросту споживчих цін за період з лютого 2017 року по травень 2021 року) = 3510,50 гривень.

Компенсація за лютий 2017 року: 8500,00 гривень х 39,9 % (процент приросту цін за період з березня 2017 року по травень 2021 року) = 3391,50 гривень.

Компенсація за березень 2017 року: 8500 гривень х 37,4 % (процент приросту цін за період з квітня 2017 року по травень 2021 року) = 3179,00 гривень.

Компенсація за квітень 2017 року: 8500 гривень х 36,2 % (процент приросту цін за період з травня 2017 року по травень 2021 року) = 3077,00 гривень.

Компенсація за травень 2017 року: 8500 гривень х 34,4 % (процент приросту цін за період з липня 2017 року по травень 2021) = 2924,00 гривень.

Компенсація за червень 2017 року: 8500 гривень х 32,3 % (процент приросту цін за період з липня 2017 року по травень 2021 року) = 2745,50 гривень.

Компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків виплати надбавки за 6 ранг за 6 місяців 2017 року та 2018-2019 (з липня 2017 по травень 2021) у розмірі 1078,20 гривень. (розрахунок проведено у відповідності до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 р. № 2050-III та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» від 21.02.2001 р. Всього заборгованість становить 76093,14 грн.

Щодо присвоєння рангу державного службовця з 01.05.2016, який вплинув на розмір заробітної плати.

В період з 28.06.2001 р. по 13.04.2004 р. працювала на посаді заступника начальника управління праці та соціального захисту населення, начальником відділу субсидій Мостиської районної державної адміністрації. 28.06.2001 року було присвоєно 12 ранг державного службовця, який відноситься до шостої категорії посад державних службовців. В період з 14.04.2004 року по 01.05.2016 року працювала на посаді головного спеціаліста управління економіки, в подальшому відділу економічного розвитку і торгівлі Мостиської райдержадміністрації з виплатами по раніше присвоєному 12 рангу державного службовця (додаток трудова книжка).

Відповідно до ст. 26 Закон України «Про державну службу» від 16.12.93 р. № 3723-ХІІ, службовцям, які займають посади, віднесені до шостої категорії, може бути присвоєно 11,12,13 ранг державного службовця.

З 1 травня 2016 року на заміну Закону України «Про державну службу» від 16.12.93 р. № 3723-ХІІ набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. № 889-VIII і разом з ним низка підзаконних нормативних актів, у тому числі й щодо питань присвоєння рангу держслужбовця.

Присвоюють ранг залежно від категорії посади держслужбовця. Таких категорій з 1 травня 2016 роки три: «А», «Б», «В». В період дії «старого» Закону про держслужбу налічувалося 7 категорій посад держслужбовців.

У разі переходу на посаду нижчої категорії або звільнення з держслужби за держслужбовцем зберігається раніше присвоєний йому ранг (ч. 9 ст. 39 Закону № 889). Таке саме правило передбачалося і в період дії Закону № 3723.

Постановою КМУ від 20.04.2016 р. № 306 затверджено відповідний Порядок присвоєння рангів держслужбовцям. Цей Порядок визначає механізм присвоєння державним службовцям рангів під час прийняття на державну службу та її проходження.

01.05.2016 позивачці присвоюють 9 ранг державного службовця категорії «В» (розпорядження голови Мостиської райдержадміністрації №114/01-05 від 08.07.2016р.) з сумою надбавки 300 грн в той час як черговий ранг повинен бути обчислений та присвоєний з урахуванням попереднього періоду роботи на державній службі.

Відповідно до роз`яснення Нацдержслужби від 19.08.2016 р. №17-р/з : "Абзацом першим пункту 10 Порядку присвоєння рангів державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2016 року N 306, визначено, що державним службовцям, яким присвоєно ранг відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 року N 3723-XII "Про державну службу", присвоюється найнижчий ранг у межах категорії посад, до якої належить посада державної служби. При цьому строк відпрацювання для присвоєння чергового рангу включає попередній період роботи державного службовця на займаній посаді.

У зв`язку з тим, що посада головного спеціаліста належить до категорії посад, в межах якої передбачено присвоєння рангу нижчого, ніж присвоєний раніше ранг згідно із зазначеним Законом, за позивачем зберігається раніше присвоєний ранг.

07.11.2016 року з порушенням норм законодавства позивачку було переведено на посаду спеціаліста відділу економічного розвитку і торгівлі Мостиської районної державної адміністрації.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2016р. позивачку було поновлено на посаді головного спеціаліста відділу економічного розвитку і торгівлі Мостиської райдержадміністрації з 11.04.2017 року (розпорядження №119/07-05 від 26.07.2017 року). Розмір присвоєного рангу не було переглянуто, як вимагає чинне законодавство. Тобто на посаду головного спеціаліста поновили згідно постанови суду, а ранг державного службовця залишився від посади спеціаліста на яку мене незаконно було переведено.

Керуючись п.10 ст. 39 Закону України «Про державну службу» державний службовець може бути позбавлений рангу лише за вироком суду. Жодного рішення щодо позбавлення мене раніше присвоєного рангу не було .

Відповідно до додатку 3 до постанова КМУ «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» від 06.04.2016 р. № 292 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 05.05.2016р. №322) посади керівників підрозділів у складі самостійних структурних підрозділів державних органів , а саме раніше займана посада заступника начальника управління праці та соціального захисту населення, начальника відділу субсидій належить до 6 групи оплати праці та посади державних службовців, передбачені ЗУ «Про державну службу».

Розмір надбавок до посадових окладів за ранги державних службовців передбачений додатком 2 до постанови КМУ від 6 квітня 2016 р. № 292 Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році, а з 1 січня 2017 року додатком до постанови КМУ від 18 січня 2017 р. № 15 становлять:

1ранг державного службовця - розмір надбавки 1000 гривень, 2 ранг-900 грн, 3 ранг-800 грн, 4 ранг-700 грн , 5 ранг-600 грн, 6 ранг -500 грн 7 ранг-400 грн , 8 ранг-300 грн, 9 ранг-200 грн.

За період роботи в Мостиській райдержадміністрації з 01.05.2016, відповідачем було незаконно присвоєно 9 ранг державного службовця, (без врахування раніше присвоєного рангу, який відповідав раніше займаній мною посаді заступника начальника управління, начальника відділу, без урахування попереднього періоду роботи на державній службі) що в подальшому вплинуло на розмір заробітної плати.

Враховуючи вище викладене позивачка просить врахувати зазначене обґрунтування щодо стягнення з Мостиської райдержадміністрації середнього заробітку за час вимушеного прогулу, різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, частково затримані виплати надбавки за ранг, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків виплати в сумі 76093,14 грн. по день винесення судом рішення.

Вказані пояснення та розрахунки позивачки відповідачами не заперечуються і не спростовуються жодними належними та допустимими доказами, однак такі судом враховуються частково, а саме із врахування висновків Верховного Суду по даній справі, лише в частині стягнення різниця в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи та середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07 листопада 2016 року по дату ухвалення судом першої інстанції рішення про поновлення на службі - 30 червня 2017 року в загальній сумі 48587,44 з яких 1837,44 грн. різниця в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи та 46750,00 грн. середній заробіток за час вимушеного прогулу. Інші суми про які зазначила позивачка з згаданому поясненні судом не враховуються, оскільки виходять за межі предмету спору по даній справі.

Також суд враховує положення Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно позовні вимоги позивачки на новому розгляді підлягають задоволенню частково.

Судові витрати відповідно до ст.139 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Мостиської районної державної адміністрації, голови Мостиської районної державної адміністрації Буняка Степана Остаповича, Яворівської районної державної адміністрації Львівської області про визнання незаконним дій, розпорядження, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов`язання вчинити дії про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, задоволити частково.

Стягнути з Мостиської районної державної адміністрації Львівської області () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи та середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07 листопада 2016 року по дату ухвалення судом першої інстанції рішення про поновлення на службі - 30 червня 2017 року в загальній сумі 48587,44 з яких 1837,44 грн. різниця в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи та 46750,00 грн. середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення складено у повному обсязі 29.07.2021 року.

Суддя Гавдик З.В.