Справа № 200/8341/21
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

28 липня 2021 р. Справа №200/8341/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голошивець І.О., розглянувши заяву Приватного підприємства ВЕМ про забезпечення позову Приватного підприємства ВЕМ до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про визнання протиправним та скасування припису від 13.04.2021 №5.4-12/009,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство ВЕМ звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про визнання протиправним та скасування припису від 13.04.2021 №5.4-12/009.

Ухвалою суду від 09.07.2021 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 17.08.2021.

Ухвалою суду від 07.07.2021 у задоволенні заяви Приватного підприємства ВЕМ про забезпечення позову - відмовлено.

22.07.2021 Приватне підприємство ВЕМ надало повторно заяву про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 07.07.2021 повернуто заяву Приватного підприємства ВЕМ про забезпечення позову без розгляду.

27.07.2021 Приватне підприємство ВЕМ ще раз надало до суду заяву про забезпечення позову. В обґрунтування якої посилається на те, що контролюючим органом буде складено другий припис, яким буде встановлено, що підприємством вимоги попереднього припису не виконані, порушення не усунуті та буде притягнуто посадову особу до адміністративної відповідальності, застосовані штрафні санкції. Невжиття заходів може спричинити для позивача негативні наслідки щодо затрати грошових коштів, зусиль, у зв`язку з чим захист прав, свобод та інтересів позивача за захистом яких він звернувся до суду буде істотно ускладений.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Приписами статті 151 Кодексу передбачено, що позов може бути забезпечено, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Згідно частини 2 цієї статті суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи, що визначено статтею 154 КАС України.

Обґрунтування обставин, які свідчать про необхідність забезпечення позову, виходячи з вимог статей 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на особу, яка звертається з відповідною заявою.

Так, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд зазначає, що у ході розгляду поданої Приватним підприємством ВЕМ заяви, достатніх змістовних та обґрунтованих пояснення щодо необхідності забезпечення позову, заявником не надано, як не надано доказів та законодавчо обґрунтованих пояснень того, що Східним міжрегіональним управлінням Державної служби України з питань праці буде складено другий припис відносно підприємства. Усі викладені в заяві про забезпечення позову пояснення ґрунтуються на здогадках та припущеннях.

Судом не виявлено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам підприємства до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Суд зауважує, що саме лише посилання в заяві на потенційну загрозу правам та інтересам позивача без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення такої заяви.

При цьому, на час розгляду даної заяви, судом не встановлено протиправність оскаржуваного припису, а тому вказані обставини підлягають встановленню у судовому засіданні під час розгляду справи по суті шляхом дослідження доказів.

В провадженні Донецького окружного адміністративного суду перебуває справа №200/5852/21 за позовом Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці до Приватного підприємства ВЕМ про застосування заходів реагування, в якій підприємство також може відстоювати свої права та інтереси відносно протиправності вчинених дій відповідачем під час проведення перевірки та, як наслідок складання спірного припису.

Отже, на думку суду, зазначені обставини в їх сукупності свідчать про необґрунтованість заяви про вжиття заходів і відсутність виключного випадку, який потребує вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість та передчасність поданої заяви та, як наслідок, про відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 150 - 154, 156, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Приватного підприємства ВЕМ про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Донецького окружного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали але не пізніше закінчення строку карантину.

Суддя І.О. Голошивець