Справа № 202/673/20(2-а/202/36/2020)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2021-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 липня 2021 року м. Дніпросправа № 202/673/20(2-а/202/36/2020)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 05 травня 2020 року(головуючий суддя: Кухтін Г.О.) по адміністративній справі № 202/673/20(№ 2-а/202/36/2020)

за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Прохоренко Максима Володимировича, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 30.01.2020 року звернулася до суду з позовом до відповідача інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Прохоренко М.В.(далі інспектора патрульної поліції Прохоренко М.В.), 3 особи Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, в якому просила скасувати постанову відповідача серії ЕАК № 2005938 від 21.01.2020 року, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за приписами ч. 1 ст. 122 КУпАП

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю висновків відповідача щодо наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відзив на позов відповідач не надав.

У поясненні на позов 3 особа зазначає про правомірність прийнятої постанови серії ЕАК № 2005938 від 21.01.2020 року.

Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 05 травня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано підтвердженням факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення та наявність підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на доводах неправомірності висновків суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст.2 та ч.4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду першої інстанції відповідає, а вимоги апеляційної скарги не є обґрунтованими та не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що 21.01.2020 року інспектором патрульної поліції Прохоренко М.В. винесено постанову серії ЕАК № 2005938, якою ОСОБА_1 притягнена до адміністративної відповідальності за приписами ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

З зазначеної постанови видно, що підставою для її винесення та застосування до позивача адміністративного стягнення стало те, що 21.01.2020 року о 18 год 14 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 в м. Дніпрі по пр. Слобожанському, в районі будинку 15-Д, не виконала вимогу знаку 2.1. «Дати дорогу», виїжджаючи з другорядної дороги, не надала перевагу автомобілю, що рухався по головній дорозі, чим порушила вимоги п. 8.4. «б» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року (далі - ПДР України).

Приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року та ст. 222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та розглядає справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом №1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 2 Розділу III Інструкції визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема приписами ч. 1 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 8.1, пп. «б» п. 8.4 ПДР України визначено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки поділяються, зокрема на знаки пріоритету, які встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Розділом 33 «Дорожні знаки» ПДР України визначено знак 2.1 «Дати дорогу», згідно якого водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 Табличка 7.8 «Напрямок головної дороги» транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі. Знак встановлюється безпосередньо перед перехрестям або вузькою ділянкою дороги. Поза населеними пунктами на дорогах з твердим покриттям знак повторюється з додатковою табличкою 7.1.1 Табличка 7.1.1 "Відстань до об`єкта".

Частиною 1 ст. 122 КпАП України встановлено, що, зокрема, порушення вимог дорожніх знаків тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян .

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оскільки в матеріалах справи наявний належний доказ, який підтверджує наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення- відеозапис обставин події правопорушення, постанова складена відповідачем згідно наданих повноважень з дотриманням вимог чинного законодавства, суд першої інстанції правомірно відмовив в скасуванні оскаржуваної постанови.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовуються.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з`ясовано обставини справи та винесено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.271, 272, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 05 травня 2020 року по адміністративній справі № 202/673/20(№ 2-а/202/36/2020) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 21 липня 2021 року, та відповідно до приписів статті 272 КАС України є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий