Справа № 640/9781/21
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9781/21 Суддя (судді) першої інстанції: Федорчук А.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2021 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 09.02.2015 № 95-о/с, винесений на підставі наказу Головного управління від 19.01.2015 №25, в частині звільнення з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік), прапорщика міліції ОСОБА_1 , інспектора патрульної служби взводу №1 роти №1 батальйону патрульної служби №1 лінійного управління в метрополітені Головного управління, 12.02.2015;

- поновити позивача на посаді інспектора патрульної служби взводу №1 роти №1 батальйону патрульної служби №1 лінійного управління в метрополітені Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві;

- стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.02.2015 по день поновлення на посаді.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено будь - яких доводів та не надано доказів в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, тому наявні підстави для повернення позовної заяви відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду в суд першої інстанції. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неправильно та неповно досліджено докази і встановлено обставини у справі та неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права. Зокрема, апелянт наголошує, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність встановлених п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України підстав для повернення позовної заяви, оскільки з витягом спірного наказу позивач ознайомився лише 20.03.2021 після направлення до відповідача адвокатського запиту з вимогою про надання інформації та копій документів. Вказує, що у трудовій книжці не було зазначено підстави звільнення а саме не зазначено згідно якого закону, статті, пункту даної статті його було звільнено.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Згідно з ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.04.2021 позивач звернувся з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі.

В прохальній частині позову серед іншого просить суд поновити строк звернення до суду з даним позовом.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення за захистом своїх порушених прав позивач у позові посилається на те, що з витягом з спірного наказу ознайомився лише 20.03.2021 після направлення до відповідача адвокатського запиту з вимогою про надання інформації т копій документів.

Розглянувши вказане клопотання, суд першої інстанції дійшов висновку про неповажність зазначених позивачем підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом, оскільки позивачем до позовної заяви додано копію трудової книжки, до якої 12.02.2015 внесений запис про звільнення з органів внутрішніх справ на підставі спірного наказу № 95-о/с від 09.02.2015. В подальшому позивач працевлаштовувався за іншим місцем роботи, про що також внесені відповідні записи до трудової книжки.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що оскільки позивачем отримано трудову книжку, про звільнення з посади йому було відомо значно раніше, ніж відбулось звернення до суду з даним позовом.

Крім того, судом встановлено, що позивач неодноразово в 2019 році звертався до Окружного адміністративного суду міста Києва з аналогічними позовними вимогами. Позовні заяви №640/22928/19 та №640/15581/19 позивача повертались судом у зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви.

Інших підстав, які б свідчили про існування об`єктивних перешкод для своєчасного звернення до суду з даним позовом та могли бути визнані судом поважними, заявник не зазначив.

Враховуючи зміст позовних вимог, обставини у справі та пропуск позивачем встановленого строку звернення до суду, суд першої інстанції дійшов до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до вимог ч.2 ст. КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Право на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, яка в свою чергу відсилає до ч.2 ст.123 КАС України, оскільки в даному конкретному випадку, судом було проігноровано частину 1 ст.123 КАС України, в якій вказано, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Таким чином, судом першої інстанції не було виконано прямого обов`язку регламентованого процесуальним законодавством, а саме не було залишено позовну заяву без руху.

При цьому, повернення позовної заяви без надання відповідного строку на усунення недоліків (подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду або зазначення інших підстав для поновлення строку) позбавляє позивача права на доступ до правосуддя, та не відповідає приписам чинного законодавства.

Колегія суддів наголошує, що скасування ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2021 року про повернення позовної заяви не вирішує питання відкриття провадження у справі, а лише повертає справу на стадію вирішення питання про залишення позову без руху.

Колегія суддів зазначає про помилковий висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви, без залишення її без руху, тому ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2021 року є передчасною та підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції з відповідної стадії вирішення питання дотримання строків звернення до суду.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2021 року - скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії направити до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 26.07.2021.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна