Справа № 440/3093/21
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2021-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 рокум. ПолтаваСправа № 440/3093/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Волошко А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Казмерчука М.М.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /далі позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області про:

- визнання протиправною відмови Головного управління ДПС в Полтавській області списати недоїмку по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка рахується за адвокатом ОСОБА_1 за період з 01 січня 2017 року по 01 грудня 2020 року;

- визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДПС в Полтавській області щодо недотримання встановленого законом 15-ти денного строку винесення рішення або надання мотивованої відмови на заяву особи про списання недоїмки;

- зобов`язання Головного управління ДПС в Полтавській області списати недоїмку по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка рахується за адвокатом ОСОБА_1 за період з 01 січня 2017 року по 01 грудня 2020 року /а.с.1-3/.

Позов обґрунтований тим, що позивач є особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, а саме адвокатську. Відповідачем включено його до платників єдиного соціального внеску протиправно, оскільки він не отримує та ніколи не отримував дохід від адвокатської діяльності, а також із заявою про взяття його на облік як платника ЄСВ до контролюючого органу не звертався та повідомлення про взяття його на облік як платника ЄСВ не отримував. Внаслідок протиправних дій відповідача у позивача виникла заборгованість по сплаті ЄСВ за період з 2017 року по 01 грудня 2020 року. Позивач звернувся до відповідача із заявою від 16 лютого 2021 року про зняття з обліку як платника єдиного внеску та списання такої заборгованості відповідно до пункту 915 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI (в редакції Закону України від 04 рудня 2020 року № 1072-IX). Листом Головного управління ДПС в Полтавській області №7195/6/16-31-13-04-16 від 11 березня 2021 року йому відмовлено у списанні боргу у зв`язку з недотриманням вимог пункту 915 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме: перебуває на обліку в ГУ ДПС у Полтавській області (ДПІ у м. Полтаві). З вказаною відмовою позивач не погоджується, адже вважає, що ним дотримано всі чотири умови для списання боргу відповідно до вказаної норми.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та витребувано докази, а ухвалою, внесеною до протоколу судового засідання від 11 травня 2021 року, допущено заміну відповідача на його правонаступника - ГУ ДПС у Полтавській області (ідентифікаційний код ВП 44057192) /далі відповідач, ГУ ДПС у Полтавській області/.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 26-29/ зазначив, що позивач перебуває на обліку в ГУ ДПС у Полтавській області (ДПІ у м. Полтаві) як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, а саме адвокатську, з 20 липня 2000 року, а тому є платником єдиного внеску відповідно до статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". В інтегрованій картці по єдиному внеску позивача в автоматичному режимі проведено нарахування єдиного внеску за період з І кварталу 2017 року по ІІІ квартал 2020 року на загальну суму 35588,74 грн. Розглянувши заяву позивача про зняття з обліку як платника ЄСВ та списання боргу по єдиному внеску, листом Головного управління ДПС в Полтавській області №7195/6/16-31-13-04-16 від 11 березня 2021 року позивача повідомлено, що станом на 17 лютого 2021 року (на момент подання заяви) до ДПІ у м. Полтаві заяву про ліквідацію або реорганізацію платника податків за формою №8-ОПП та заяву про зняття з обліку платника єдиного внеску за формою №7-ЄСВ він не подавав, а тому сума недоїмки, штрафів і пені по єдиному внеску позивача не підлягають списанню у зв`язку з недотриманням вимог пункту 915 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI.

В поясненнях по справі /а.с. 53-54/ позивач зазначив, що за Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» він не вважається платником єдиного соціального внеску, оскільки доходу від адвокатської діяльності не отримував та із заявою про взяття його на облік як платника ЄСВ до контролюючого органу не звертався та повідомлення про взяття його на облік не отримував.

В поясненнях від 27 травня 2021 року /а.с. 70-71/ позивач вказав, що до 04 липня 2020 року перебував у трудових відносинах з АТ «Полтаваобленерго», отримуючи заробітну плату, що підтверджується копією його трудової книжки та наказу АТ «Полтаваобленерго» № 567-к від 25 травня 2000 року.

У заяві про зміну підстав позову від 27 травня 2021 року /а.с. 72-73/ позивач наголосив на тому, що після початку дії Єдиного реєстру страхувальників позивач не вчиняв жодних дій щодо набуття статусу зареєстрованої в цьому реєстрі особи, заяв та документів до реєстратора не подавав та відповідне повідомлення йому не надсилалося. Між тим, визначена процедура реєстрації в реєстрі з дати набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачає встановлення волевиявлення особи щодо одержання статусу платника. Таким чином, нарахування позивачу єдиного внеску проводилося відповідачем незаконно.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів, а ухвалою від 22 червня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В додаткових поясненнях позивача від 14 липня 2021 року /а.с. 118-121/ вказано, що з 06 жовтня 1997 року і до кінця 2019 року позивач працював за трудовим договором керівником юридичної служби АТ «Полтаваобленерго», тобто упродовж вказаного періоду реалізовував свою діяльність не як самозайнята особа (адвокат), а як найманий працівник. У зв`язку з тим, що за позивача єдиний внесок сплачував роботодавець, позивач не повинен був ставати на облік як платник ЄСВ і не ставав. Втім, відповідач незаконно вважає позивача зареєстрованим платником єдиного внеску.

Письмові пояснення відповідача від 22 липня 2021 року /а.с. 126-127/ не містять додаткової інформації в порівнянні зі змістом відзиву на позовну заяву. До письмових пояснень відповідачем долучено вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07 червня 2019 року № Ф-4837-50; від 09 листопада 2020 року № Ф-4837-50; від 14 травня 2021 року № Ф-4837-50 та інтегровану картку з ЄСВ за 2021 рік.

У судовому засіданні позивачем заявлено клопотання про зупинення провадження у цій справі до вирішення інших двох справ, а саме: № 440/6039/21 та справи (номер не визначено) про скасування вимоги про сплату єдиного внеску, сформованої на суму 6295,30 грн.

Ухвалою, внесеною до протоколу судового засідання від 22 липня 2021 року, у задоволенні клопотання позивача відмовлено.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини та норми, викладені у позовній заяві та письмових поясненнях, а представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши вступне слово позивача та представника відповідача та дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 є адвокатом згідно свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №312, виданим Полтавською обласною КДКА 15 лютого 2000 року /а.с. 66-зворот/, та у період з 01 січня 2013 року по 13 січня 2018 року право на заняття адвокатською діяльністю було зупинено, що підтверджується відомостями з Єдиного реєстру адвокатів України /а.с.55/.

ОСОБА_1 подано до Державної податкової інспекції м. Полтави заяву за формою № 5-ОПП (додаток 5 до Інструкції про порядок обліку платників податків, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 19 лютого 1998 року № 80 (в редакції наказу Державної податкової адміністрації України від 17 листопада 1998 року № 552), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 березня 1998 року за № 172/2612, в якій визначено вид діяльності адвокатська діяльність(вх. №5096 від 20 липня 2000 року) /а.с.66/.

Відповідно до відомостей з інтегрованої картки по єдиному внеску /а.с. 62-65/ ОСОБА_1 проведено нарахування єдиного внеску за період з І кварталу 2017 року по ІІІ квартал 2020 року на загальну суму 35588,74 грн, з якої сплачено - 1841,93 грн, а несплачена сума недоїмки станом на 30 листопада 2020 року становить 33746,81 грн.

07 червня 2019 року Головним управлінням ДФС у Полтавській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4837-50У /а.с. 69/, якою повідомлено ОСОБА_1 про наявну заборгованість з єдиного внеску станом на 31 травня 2019 року в сумі 21030,90 грн.

13 березня 2020 року Головним управлінням ДПС у Полтавській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4837-50У /а.с. 68/, якою повідомлено ОСОБА_1 про наявну заборгованість з єдиного внеску станом на 29 лютого 2020 року в сумі 29293,44 грн.

09 листопада 2020 року Головним управлінням ДПС у Полтавській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4837-50У /а.с. 67/, якою повідомлено ОСОБА_1 про наявну заборгованість з єдиного внеску станом на 31 жовтня 2020 року в сумі 35588,74 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року у справі № 440/743/21, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2021 року /а.с. 111-116/, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області задоволено частково: визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Полтавській області від 07 червня 2019 року №Ф-4837-50У про сплату боргу в сумі 21030,90 грн; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року у справі № 440/6039/21 /а.с. 117/ прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання неузгодженою, протиправною та скасування вимоги від 13 березня 2020 року №Ф-4837-50У.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року у справі № 440/6039/21 /реєстраційний номер в ЄДРСР 98397597/ прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання неузгодженою, протиправною та скасування вимоги від 09 листопада 2020 року №Ф-4837-50У.

ОСОБА_1 звернувся до Державної податкової інспекції м. Полтави ГУ ДПС у Полтавській області із заявою про зняття з обліку як платника єдиного внеску від 16 лютого 2021 року (вх.№6711/6/16-31 від 17 лютого 2021 року) /а.с.30/, в якій просив зняти його з обліку як платника єдиного внеску та списати нараховані йому станом на день набрання чинності Законом №592 суми недоїмки, а також штрафних санкцій та пені, нарахованих на суму недоїмки за період з 01 січня 2017 року до дня набрання чинності Законом №592. Крім того, зазначив, що за період з січня 2018 року по 01 грудня 2020 року жодних доходів від адвокатської діяльності він не отримував, а у 2017 році його право на заняття адвокатською діяльністю було зупинено, а також те, що до заяви додає примірники звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року.

Листом Головного управління ДПС в Полтавській області №7195/6/16-31-13-04-16 від 11 березня 2021 року /а.с. 6-7, 31-32/ ОСОБА_1 на його заяву від 16 лютого 2021 року повідомлено, що згідно даних інформаційної системи податкових органів він як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність (адвокат), перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Полтавській області, ДПІ у м. Полтаві з 20 липня 2000 року. Враховуючи положення підпункту 5 пункту 1 статті 4 та пункту 2 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI він є платником єдиного соціального внеску. Станом на 03 березня 2021 року до ДПІ у м. Полтаві заяву про ліквідацію або реорганізацію платника податків за формою №8-ОПП та заяву про зняття з обліку платника єдиного внеску за формою №7-ЄСВ він не подавав. Враховуючи викладене, його суми недоїмки, штрафів і пені по єдиному внеску не підлягають списанню у зв`язку з недотриманням вимог пункту 915 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI, а саме: перебуває на обліку в ГУ ДПС у Полтавській області, ДПІ у м. Полтаві (м. Полтава).

Не погодившись з відмовою відповідача щодо списання недоїмки по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2017 року по 01 грудня 2020 року та вважаючи, що відповідач допустив бездіяльність, не прийнявши протягом встановленого законом 15-ти-денного строку рішення про списання або про відмову у списанні недоїмки по єдиному внеску, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та аргументам учасників справи, які мають значення для правильного вирішення спору, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Податкового кодексу України /далі - ПК України/ та нормами Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2464-VI /далі - Закон № 2464-VI (у відповідних редакціях закону)/.

Так, відповідно до підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПК України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем (за виключенням випадку, передбаченого пунктом 65.9 статті 65 цього Кодексу) та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI /далі Закон № 5076-VI/ адвокатська діяльність незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону №5076-VI адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Статтею 13 Закону №5076-VI визначено, що адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою.

За визначеннями, наведеними у частині першій статті 1 Закону №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до пункту 915 розділу VІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-VІ (в редакції, чинній на дату звернення позивача із заявою про зняття з обліку як платника єдиного внеску та списання суми єдиного внеску) підлягають списанню за заявою платника та у порядку, визначеному цим Законом, несплачені станом на 1 грудня 2020 року з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом, суми недоїмки, нараховані платникам єдиного внеску, зазначеним у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року, а також штрафи та пеня, нараховані на ці суми недоїмки включно до дати подання заяви про списання недоїмки, у разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, та за умови подання до 1 березня 2021 року:

а) особами, які станом на дату подання заяви про списання недоїмки є платниками, або у період з 1 січня 2017 року до дати подання заяви вважалися платниками, зазначеними у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), - державному реєстратору за місцем знаходження реєстраційної справи фізичної особи - підприємця заяви про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності та до податкового органу - звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року. Такі документи подаються платником (особою) виключно у випадку, якщо вони не були подані раніше;

б) особами, які станом на дату подання заяви про списання недоїмки є платниками, або у період з 1 січня 2017 року до дати подання заяви вважалися платниками, зазначеними у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, - до податкового органу за основним місцем обліку заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року. Такі документи подаються платником (особою) виключно у випадку, якщо вони не були подані раніше.

Після отримання у встановленому законом порядку відповідних відомостей від державного реєстратора або заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та за умови подання платником єдиного внеску (особою) зазначених документів (якщо відповідні документи не були подані раніше) податковий орган протягом 15 робочих днів проводить камеральну перевірку, за результатами якої приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені або вмотивоване рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.

Податковим органом може бути прийнято рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені, за умови якщо за результатами перевірки буде встановлено, що:

1) платник податків отримав дохід (прибуток) від здійснення підприємницької та/або незалежної професійної діяльності протягом періоду з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року;

2) суми недоїмки, а також штрафи та пеня, нараховані на суми недоїмки, були в повному обсязі самостійно сплачені платником (особою) або стягнуті у порядку, передбаченому цим Законом.

У разі якщо суми недоїмки, а також штрафи та пеня, нараховані на суми недоїмки, були частково самостійно сплачені платником (особою) та/або стягнуті у порядку, передбаченому цим Законом, податковий орган приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені у частині, що залишилася несплаченою.

Штрафні санкції до платника єдиного внеску, передбачені пунктом 7 частини одинадцятої статті 25 цього Закону, за наведених умов не застосовуються.

Вимога про сплату суми недоїмки, штрафних санкцій і пені вважається відкликаною у день прийняття податковим органом рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.

Нараховані та сплачені або стягнуті за зазначений період суми недоїмки, штрафних санкцій і пені відповідно до цього Закону не підлягають поверненню.

Податковий орган протягом п`яти робочих днів з дня прийняття рішення про списання недоїмки з єдиного внеску, а також штрафів та пені, нарахованих на ці суми, надає територіальним підрозділам державної виконавчої служби інформацію про такі списані суми недоїмки з єдиного внеску в розрізі платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З дня винесення податковим органом рішення про списання недоїмки з єдиного внеску, а також штрафів та пені, нарахованих на ці суми недоїмки, на підставі наданої податковим органом інформації підлягають закінченню відкриті державною виконавчою службою виконавчі провадження та припиняються заходи примусового виконання рішень щодо стягнення таких сум з платників єдиного внеску, яким здійснюється списання сум недоїмки, а також штрафів та пені, нарахованих на ці суми недоїмки, відповідно до цього пункту в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

З аналізу наведених норм, зокрема, слідує, що за заявою платника єдиного внеску, зазначеного у пункті 5 частини першої статті 4 Закону №2464-VІ, підлягають списанню несплачені станом на 1 грудня 2020 року суми недоїмки, нараховані платникам, за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року, а також штрафи та пеня, нараховані на ці суми недоїмки включно до дати подання заяви про списання недоїмки, у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) від його діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, та за умови подання до 1 березня 2021 року до податкового органу за основним місцем обліку заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року (якщо вони не були подані раніше). Після отримання заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та за умови подання платником єдиного внеску (особою) зазначених документів (якщо відповідні документи не були подані раніше) податковий орган протягом 15 робочих днів проводить камеральну перевірку, за результатами якої приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені або вмотивоване рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.

Отже, обов`язок щодо прийняття рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені або вмотивованого рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені у податкового органу виникає після проведення камеральної перевірки, яка у свою чергу проводиться протягом 15 робочих днів після отримання від платника, зазначеного у пункті 5 частини першої статті 4 Закону №2464-VІ, заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року (якщо вони не були подані раніше).

Водночас абзацом одинадцятим частини першої статті 5 Закону № 2464-VI передбачено, що зняття з обліку платників єдиного внеску, зазначених в абзацах другому, п`ятому та сьомому пункту 1 та пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється податковими органами на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, платників єдиного внеску - фізичних осіб - підприємців, - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці шостому пункту 1 та пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", - за їхньою заявою після проведення передбачених законодавством перевірок платників, звірення розрахунків та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці восьмому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - за їхньою заявою.

Порядком обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 листопада 2014 року №1162, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 грудня 2014 року за № 1553/26330 /далі - Порядок №1162/, розробленим відповідно до статті 5 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464) та інших нормативно-правових актів, визначено, що він поширюється на платників єдиного внеску, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 51 частини першої статті 4 Закону №2464. У цьому Порядку терміни вживаються у значеннях, визначених Законом №2464 та Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі - Закон № 755).

Відповідно до пунктів 1, 3 та 5 розділу V «Зняття з обліку платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755» Порядку №1162 у разі прийняття відповідними органами (особами) рішення про ліквідацію, припинення діяльності платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755, платник єдиного внеску зобов`язаний у десятиденний строк з дня прийняття відповідного рішення подати до контролюючого органу заяву про зняття з обліку платника єдиного внеску за формою №7-ЄСВ згідно з додатком 5 до цього Порядку та залежно від категорії страхувальника копії відповідних документів, зокрема: відомостей (витягу) відповідного реєстру про припинення, або зупинення незалежної професійної діяльності, або зміну організаційної форми відповідної діяльності з незалежної (індивідуальної) на іншу.

Отримавши заяву за формою № 7-ЄСВ (додаток 5), контролюючий орган проводить передбачену законодавством перевірку щодо правильності нарахування та сплати єдиного внеску. Платник єдиного внеску здійснює остаточні розрахунки з контролюючим органом.

Після проведення остаточного розрахунку платником єдиного внеску контролюючий орган знімає його з обліку та вносить відповідні записи до реєстру страхувальників із зазначенням дати та підстави зняття з обліку.

Відповідно до підпункту 2 пункту 11.18 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року № 1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22 квітня 2014 року № 462), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 травня 2014 року за № 503/25280, зняття з обліку самозайнятих фізичних осіб як платників податків у контролюючих органах здійснюється у такому порядку: фізичні особи, які здійснюють незалежну професійну діяльність, знімаються з обліку після припинення або зупинення незалежної професійної діяльності або зміни організаційної форми відповідної діяльності з незалежної (індивідуальної) на іншу, за наявності документально підтвердженої інформації відповідного реєстру чи уповноваженого органу, що реєструє таку діяльність або видає документи про право на заняття такою діяльністю (свідоцтва, дозволи, сертифікати тощо), та поданих до контролюючого органу за основним місцем обліку: заяви за формою №8-ОПП, дата якої фіксується в журналі за формою №6-ОПП.

Підтвердженням припинення незалежної професійної діяльності є відомості (витяг) відповідного реєстру, до якого вноситься інформація про державну реєстрацію такої діяльності, щодо припинення, або зупинення, або зміни організаційної форми відповідної діяльності з незалежної (індивідуальної) на іншу.

Згідно з частиною другою статті 6 Закону №2464-VІ платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність про нарахування єдиного внеску в розмірах, визначених відповідно до цього Закону, у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки та порядку, встановлені Податковим кодексом України. Форма, за якою подається звітність про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку), встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року N 435 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15 травня 2018 року N 511), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 квітня 2015 р. за N 460/26905, затверджено Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування /далі Наказ № 435/

Згідно з пунктом 1 розділу I Наказу № 435 цей Порядок визначає процедуру, форму, строки подання звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Звіт) до Державної податкової служби України, яка є центральним органом виконавчої влади, який реалізує, зокрема, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань сплати єдиного внеску, її територіальних органів (далі - органи доходів і зборів).

Відповідно до пункту 13 розділу ІІ Наказу № 435 фо - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства зобов`язані подавати самі за себе Звіт незалежно від того, чи ведуть вони підприємницьку діяльність, крім ФО - підприємців, зазначених у пункті 3 розділу III цього Порядку.

Пунктом 4 розділу ІІІ Наказу № 435 встановлено, що особи, які провадять незалежну професійну діяльність, формують та подають самі за себе до органів доходів і зборів Звіт один раз на рік до 01 травня року, що настає за звітним періодом. Звітним періодом для них є календарний рік. Звіт подається за формою N Д5 із зазначенням типу форми "початкова".

Додатком 5 до Наказу № 435 визначено форму «Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску».

Як встановлено судом, 17 лютого 2021 року позивачем подано до податкового органу заяву про зняття з обліку як платника єдиного внеску /а.с. 30/ та Звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2017 рік /а.с. 141/, за 2018 рік /а.с. 142/, за 2019 рік /а.с. 143/, оскільки раніше вони ним не подавалися.

Оскільки законодавством не передбачено можливості подання заяви про зняття з обліку платника єдиного внеску у довільній формі та без фактичного припинення або зупинення незалежної професійної діяльності таким платником, або зміни організаційної форми відповідної діяльності з незалежної (індивідуальної) на іншу, то до заяви про списання недоїмки позивач повинен був додати заяву про зняття з обліку платника єдиного внеску за формою №7-ЄСВ згідно з додатком 5 до Порядку №1162 разом із відомостями (витягом) відповідного реєстру про припинення, або зупинення незалежної професійної діяльності, або зміну організаційної форми відповідної діяльності з незалежної (індивідуальної) на іншу.

Довід позивача щодо відсутності у нього обов`язку припинити, або зупинити незалежну професійну діяльність, або змінити організаційну форму відповідної діяльності з незалежної (індивідуальної) на іншу, та відповідно подавати такі документи для списання суми недоїмки єдиного внеску, штрафних санкцій і пені в порядку пункту 9-15 розділу VІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-VІ, суд відхиляє, адже продовження здійснення незалежної професійної діяльності з фактичним або ймовірним отримання від неї доходу без сплати при цьому єдиного внеску не відповідає легальній меті державного регулювання цих відносин.

Судовим розглядом встановлено та сторонами визнано, що до заяви про списання недоїмки заява про зняття його з обліку платника єдиного внеску за формою №7-ЄСВ згідно з додатком 5 до Порядку №1162 із відомостями (витягом) відповідного реєстру про припинення, або зупинення незалежної професійної діяльності позивачем не подавалася.

Відповідно до загальнодоступних даних Єдиного реєстру адвокатів України Гуйван Петро Дмитрович є адвокатом та у період з 01 січня 2013 року по 13 січня 2018 року право на заняття адвокатською діяльністю було зупинено, а з 14 січня 2018 року право на заняття адвокатською діяльністю не зупинялося та не припинялося.

Як вже зазначалося судом, за умовами пункту 9-15 розділу VІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-VІ лише після отримання у встановленому законом порядку заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та за умови подання платником єдиного внеску зазначеної звітності (якщо відповідна звітність не була подана раніше) податковий орган протягом 15 робочих днів проводить камеральну перевірку, за результатами якої приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені у випадку дотримання всіх умов для такого списання або вмотивоване рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені, якщо за результатами перевірки буде встановлено, що: 1) платник податків отримав дохід (прибуток) від здійснення підприємницької та/або незалежної професійної діяльності протягом періоду з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року; 2) суми недоїмки, а також штрафи та пеня, нараховані на суми недоїмки, були в повному обсязі самостійно сплачені платником (особою) або стягнуті у порядку, передбаченому цим Законом.

Враховуючи, що до заяви про списання недоїмки з єдиного внеску позивачем не додано необхідні документи, а саме: заяви про зняття його з обліку платника єдиного внеску за формою №7-ЄСВ згідно з додатком 5 до Порядку №1162 та відомості (витяг) відповідного реєстру про припинення, або зупинення незалежної професійної діяльності, або зміну організаційної форми відповідної діяльності з незалежної (індивідуальної) на іншу, законодавчо встановлених підстав для проведення камеральної перевірки у відповідача не виникало та як наслідок не виникало обов`язку щодо прийняття рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені або вмотивованого рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.

З огляду на те, що за змістом статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України захисту судом підлягає лише порушено право позивача та те, що камеральна перевірка відповідачем не проводилася, позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності щодо невинесення у встановлений строк рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені або вмотивованого рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.

В судовому рішенні не надається оцінка обґрунтованості доводів учасників справи про наявність / відсутність підстав для списання сум недоїмки, штрафних санкцій і пені з єдиного внеску, оскільки відсутність належним чином оформленої відмови податкового органу у списанні (рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені) та відповідного обґрунтування цієї відмови унеможливлює таку оцінку.

Таким чином, не підлягає задоволенню і позовна вимога про визнання протиправною відмови Головного управління ДПС в Полтавській області списати недоїмку по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка рахується за адвокатом ОСОБА_1 за період з 01 січня 2017 року по 01 грудня 2020 року, адже допустимим в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України доказом, який за Законом №2464-VІ підтверджує відмову у списанні сум недоїмки, штрафних санкцій і пені з єдиного внеску є прийняте податковим органом рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені, тоді як лист Головного управління ДПС в Полтавській області №7195/6/16-31-13-04-16 від 11 березня 2021 року, в якому знайшла своє відображення оскаржувана позивачем відмова у списанні, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, що створює для платника правові наслідки.

В свою чергу за відсутності висновків суду про протиправність та скасування рішення відповідача про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про зобов`язання Головного управління ДПС в Полтавській області списати недоїмку по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка рахується за адвокатом ОСОБА_1 за період з 01 січня 2017 року по 01 грудня 2020 року. До того ж суд вважає, що у порядку пункту 9-15 розділу VIII Закону №2464-VI списанню підлягає виключно вірно визначені контролюючим органом грошові зобов`язання особи з оплати ЄСВ. В той же час судовим розглядом встановлено, що визначена вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4837-50У від 07 червня 2019 року недоїмка з єдиного внеску в сумі 21030,90 грн невірно визначена позивачу, а недоїмки з єдиного внеску в сумах 29293,44 грн та 35588,74 грн, які визначені вимогами про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4837-50Увід 13 березня 2020 року та №Ф-4837-50У від 09 листопада 2020 року станом на 29 лютого 2020 року та станом на 31 жовтня 2020 року відповідно, перебувають в процесі судового оскарження. Якщо за результатами судового оскарження донарахована сума у повному обсязі скасовується, то в інтегрованій картці платника відображення облікових показників відповідно змінюється.

Наведеним спростовуються доводи позивача.

Отже, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код ВП 44057192) про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27 липня 2021 року.

Суддя Н.І. Слободянюк