Справа № 620/628/21
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/628/21 Суддя (судді) першої інстанції: Клопот С.Л.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року (м. Чернігів, дата складання повного тексту 05.04.2021) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок пенсії позивачу з 02.08.2020 з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення - матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, винагороди за бойове чергування, одноразової премії та індексації, згідно довідки про види та розміри грошового забезпечення з якого сплачувався єдиний соціальний внесок від 18.12.2020 № 418 та довідки про нараховану та виплачену індексацію від 03.08.2020 № 223, виданими військовою частиною НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, та виплачувати пенсію у перерахованому розмірі без обмеження, а також виплатити різницю між нарахованою та отриманою пенсією

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у проведенні перерахунку пенсії позивачу з 02.08.2020 з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення - матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, винагороди за бойове чергування, одноразової премії та індексації, згідно довідки про види та розміри грошового забезпечення з якого сплачувався єдиний соціальний внесок від 18.12.2020 № 418 та довідки про нараховану та виплачену індексацію від 03.08.2020 № 223, виданими військовою частиною НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, є неправомірною, оскільки не грунтується на законі та порушує його права і охоронювані законом інтереси.

У відзиві на адміністративний позов відповідачем зазначено, що відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин у справі. Свою позицію обґрунтовує тим, що судом було залишено поза увагою визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» складові грошового забезпечення військовослужбовців, що зумовило помилковий висновок про неможливість врахування матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за бойове чергування, одноразової премії (з яких сплачено страхові внески) до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія. Підкреслює на неврахуванні судом першої інстанції судової практики Верховного Суду України та Верховного Суду в аналогічній категорії справ.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про необґрунтованість доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує його та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 02.08.2020 отримує пенсію за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262.

При розрахунку пенсії, на думку позивача, відповідачем не було враховано усі суми грошового забезпечення з яких ним було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за останні 24 місяці підряд перед звільненням, а саме з 01.08.2018 по 01.08.2020, зокрема: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, винагороди за бойове чергування, одноразової премії та індексації.

30.12.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії. До заяви додав довідку про види та розміри грошового забезпечення з якого сплачувався єдиний соціальний внесок від 18.12.2020 N 418 та довідку про нараховану та виплачену індексацію від 03.08.2020 № 223.

Листом від 21.01.2021 № 413-6225/Д-02/8-2500/21, позивача було повідомлено, що для перерахунку призначеної йому відсутні правові підстави.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії протиправними, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що з матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за бойове чергування, одноразової премії та індексації сплачувався єдиний соціальний внесок, однак ці виплати відносяться до категорії одноразових додаткових видів грошового забезпечення і вони не повинні враховуватись ні при призначенні ні при перерахунку раніше призначеної пенсії.

Колегія суддів частково не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час призначення пенсії Позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 7 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення:

- відповідних окладів за посадою (для поліцейських, відряджених до органів державної влади, установ та організацій із залишенням на службі в Національній поліції, які отримували при цьому грошове забезпечення та звільнені із служби безпосередньо з посад у таких органах, установах та організаціях, - відповідних окладів, установлених за рівнозначними (аналогічними) посадами в Національній поліції), військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту - щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Приписи ч. ч. 1-2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначають, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Кабінетом Міністрів України 30.08.2017 прийнято постанову №704 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Пунктом 2 указаної постанови установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який є вичерпним.

Правова позиція щодо відсутності підстав для включення до складу грошового забезпечення, зокрема, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а також одноразової премії висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17, в якій здійснено відступ від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові цього суду від 10.03.2015 у справі № 21-70а15.

Крім того, вказана позиція щодо грошової допомоги підтримана Верховним Судом, зокрема, у постановах від 06.03.2019 у справі №522/11262/16-а, від 24.12.2020 у справі № 803/867/17, від 13.05.2021 у справі № 2240/2468/18, від 14.05.2021 у справі № 607/14390/16-а, від 17.05.2021 у справі № 552/4951/17, а щодо одноразової премії - у постановах Верховного Суду від 02.06.2020 у справі № 607/4492/17, від 16.09.2020 у справі № 431/4087/16-а.

З урахуванням наведеного судова колегія погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що при перерахунку пенсії позивача не можуть бути враховані матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразова премія, зазначені в довідці Військової частини НОМЕР_2 від 18.12.2020 № 418.

Щодо висновків суду першої інстанції про неможливість включення винагороди за бойове чергування до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно пунктів 1-3 глави 3 розділу IV Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 за № 854/32306, військовослужбовцям, які входять за розрахунком до складу прикордонних нарядів, передбачених Інструкцією про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 № 1261, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1391/27836; екіпажів літаків, вертольотів, кораблів, катерів, що виконують завдання з охорони державного кордону територіального моря та виключної (морської) економічної зони України, за час бойового чергування (бойової служби) виплачується винагорода в розмірі до 20 відсотків посадового окладу, обчисленого в установленому порядку за 13 тарифним розрядом, установленим у додатку 1 до постанови № 704 на місяць. Винагорода виплачується в таких розмірах: 1) військовослужбовцям, які входять до складу екіпажів літаків і вертольотів, - 3 відсотки посадового окладу за кожний здійснений під час чергування виліт, пов`язаний із забезпеченням проведення підрозділами охорони державного кордону, силами Морської охорони заходів для недопущення на територію України диверсійно-розвідувальних груп, збройних формувань та засобів терору, але не більше 20 відсотків на місяць; 2) військовослужбовцям, які входять до складу екіпажів кораблів, катерів, та військовослужбовцям, направленим відповідно до наказу на ці кораблі та катери для виконання обов`язків тимчасово відсутніх членів екіпажу, за час бойового чергування (бойової служби) - 4 відсотки посадового окладу за кожну повну добу чергування (служби), але не більше 20 відсотків на місяць; 3) військовослужбовцям, які входять за розрахунком до складу прикордонних нарядів, за час бойового чергування (бойової служби) - 3 відсотки посадового окладу за кожне чергування (несення служби), але не більше 20 відсотків на місяць. Військовослужбовцям строкової військової служби, які входять за розрахунком до складу прикордонних нарядів, екіпажів кораблів і катерів, винагорода виплачується в розмірі 2 відсотків посадового окладу за кожне чергування (несення служби), але не більше 5 відсотків на місяць. Винагорода за бойове чергування (бойову службу) виплачується за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказів відповідного начальника (командира) органу Держприкордонслужби. Підставою для видання наказу є рапорти відповідних начальників (командирів) підрозділів, у яких зазначаються посада, прізвище та ініціали військовослужбовців, які залучалися до несення бойового чергування (бойової служби), кількість чергувань (вилітів) та загальний відсоток для встановлення розміру винагороди.

За таких обставин, оскільки винагорода за бойове чергування носить систематичний, щомісячний характер і належить до додаткових видів грошового забезпечення, то остання відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підлягає врахуванню під час обчислення пенсії позивачу.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.06.2020 у справі № 0640/4032/18.

Щодо висновків суду першої інстанції про неможливість включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, індексації, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» містить відсилочну норму, Верховний Суд у постанові від 03.04.2019 у справі № 638/9697/17 прийшов до висновку, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» або Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії, Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Наведений висновок щодо застосування вказаних правових норм міститься також й у постановах Верховного Суду від 05.02.2020 у справі № 638/13719/19 та від 24.06.2020 у справі № 642/1359/17.

Таким чином, індексація підлягає включення до складу грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія військовослужбовця.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі - Порядок №45), перерахунок раніше призначених відповідно до Закону пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

У свою чергу, абзацом 1 пункту 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, передбачено, що про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 цього Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

Системний аналіз наведених норм у своєму взаємозв`язку дає підстави для висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган Пенсійного фонду України, так і відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 у справі № 21-484а13, у постановах Верховного Суду від 20.12.2018 у справі №686/15836/16-а та від 27.02.2019 у справі №753/23503/16 та у постанові від 10.10.2019 у справі № 553/3619/16-а.

Надаючи оцінку правильності рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

«Ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату, винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та індексації.

Тому, на переконання судової колегії, питання обмеження пенсії максимальним розміром повинно вирішуватися після розгляду вимог про наявність відповідного права на перерахунок.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ПФ в Чернігівській області за наслідками розгляду заяви позивача відмовив йому у перерахунку пенсії з мотивів відсутності правових підстав. Відтак, спору щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало. Відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права останнього у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних, на чому вірно наголосив суд першої інстанції.

Таким чином, зважаючи на встановлені вище обставини наявності правових підстав для включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, винагороди за бойове чергування та індексації, судова колегія приходить до висновку про обґрунтованість указаної частини позовних вимог, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про часткове задоволення позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною відмови у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням винагороди за бойове чергування та індексації та прийняти у цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови в проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 02 серпня 2020 року з врахуванням у розрахунок винагороди за бойове чергування та індексації відповідно до довідок Військової частини НОМЕР_2 від 18.12.2020 № 418 та від 03 серпня 2020 року № 223.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 02 серпня 2020 року, врахувавши у розрахунок винагороду за бойове чергування та індексацію відповідно до довідок Військової частини НОМЕР_2 від 18.12.2020 № 418 та від 03 серпня 2020 року № 223, та здійснити її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 26.07.2021.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна