Справа № 569/12518/21
Суддя: Першко О. О.
Дата ухвалення: 2021-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в мiстi Рiвному спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області, рядового поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Добринчука Сергія Сергійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАН № 4250719 від 23 травня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області, рядового поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Добринчука С.С., в якому просить скасувати постанову серії ЕАН № 4250719 від 23 травня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, справу про адміністративне правопорушення закрити, стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 580 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що 23 травня 2021 року рядовим поліції 1 роти 1 батальйону УПП в Рівненській області Добринчуком С.С. у місті Дубно, на виїзді з вулиці Тараса Шевченка, близько 22 год. 20 хв. було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 10 ст. 121 КУпАП, а саме неправильне перевезення дітей на задньому сидінні автомобіля зростом менше 145 см та віком до 12 років. Вважає, що викладені в постанові обставини не відповідають фактичним обставинам справи, зазначає, що дійсно перевозив пристебнутих ременями безпеки пасажирів, двоє з яких перебували на задньому сидінні його автомобіля та були неповнолітніми дітьми. Вказує, що інспектори навіть не попросили ввімкнути світло в салоні автомобіля чи відкрити задні пасажирські двері, що перевірити, як сидять діти та переконатися в тому, що він перевозить їх з дотриманням чи порушенням правил дорожнього руху. Жодних вимірювань зросту дітей з метою фіксації їх зросту не проводилось, чи встановлення їх віку за документами проведено не було як і не було зафіксовано чи були в автомобілі спеціальні утримуючі системи.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 червня 2021 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено Департамент патрульної поліції.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив.

Представник Управління патрульної поліції в Рівненські області в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою представника відповідача. Про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав.

Рядовий поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Добринчук С.С. в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав.

Представник Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення представником відповідача. У поданому до суду відзиві представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 268 КУпАП у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи, що учасники справи були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, і їх неприбуття не перешкоджає розгляду справи, суд проводить розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 23 травня 2021 року рядовим поліції 1 роти 1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП Добринчуком С.С. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4250719 відносно позивача.

Як зазначено у оскаржуваній постанові 23 травня 2021 року о 22:16:00, м. Дубно, вул. Тараса Шевченка, буд. 95, позивач, керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 перевозив дітей зростом менше 145 см на задньому сидінні легкового транспортного засобу обладнаного ременями безпеки без використання спеціальних засобів, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбаченими конструкцією цього транспортного засобу, чим порушив п. 21.11б Правил дорожнього руху.

Згідно постанови, інспектор, враховуючи, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 10 ст. 121 КУпАП, постановив застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 21.11. б Правил дорожнього руху забороняється перевозити дітей, зріст яких менше 145 см, у транспортних засобах без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу.

Відповідно до ч. 10 ст. 121 КУпАП порушення правилперевезення дітей тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до пунктів 9, 10 Наказу МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 10 ст. 121 КУпАП не визнавав.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Як вбачається з ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачі суду не надали, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростували.

Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

З оглянутого судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського ВК-0122, про який зазначено в оскаржуваній постанові, та який був долучений до відзиву відповідача, не встановлено, що 23 травня 2021 року позивач, в м. Дубно по вул. Шевчека, 45, керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 перевозив дітей зростом менше 145 см на задньому сидінні легкового транспортного засобу обладнаного ременями безпеки без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки. Вказаний відеозапис розпочинається з моменту як інспектор підходить до зупиненого транспортного засобу позивача та повідомляє останньому про вчинення ним правопорушення, а саме перевезення дітей зростом менше 145 см без використання спеціальних засобів. Інспектором при розгляді справи не було встановлено ріст дітей, наявність чи відсутність в транспортному засобіутримуючих систем для перевезення дітей. Таким чином доказів порушення позивачем п. 21.11. б Правил дорожнього руху суду не надано.

Відповідачами, всупереч ст. 77 КАС України не доведено, із зазначенням конкретних доказів, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 10 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач не порушував Правил дорожнього руху, протилежного суду не доведено.

Отже, з огляду на те, що докази на підтвердження факту скоєння позивачем адміністративних правопорушень, зазначених в оскаржуваній постанові, відповідачами не подано, враховуючи, що працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання і мають можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, суд дійшов висновку, що відповідачами не доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме порушення п. 21.11 б ПДР, що свідчить про необґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 4250719 від 23 травня 2021 року через відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 10 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку належним захистом порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Разом з цим, судів звертає увагу на те, що стягненню на користь позивача із Департаменту патрульної поліції підлягає виключно судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

При цьому, банківська комісія - це грошові суми, що списуються з рахунків клієнтів як плата за обслуговування рахунку або за надання спеціальних послуг. Банківська комісія береться також за оплату чеків, розміщення депозитів, виконання постійних доручень, пряме дебатування.

А, отже, суд відхиляє вимоги позивача про стягнення на його користь суми банківської комісії у розмірі 20 грн., оскільки банк було обрано позивачем самостійно, та банківська комісія за своєю суттю не є частиною судового збору, який встановлюється державою відповідним нормативно-правовим актом та є обов`язковим до сплати. Комісію за обслуговування було стягнуто обраним позивачем банком за надання йому банківської послуги.

Аналогічної позиції дотримується Верховний суд у справі №826/4893/17 в ухвалі від 04 грудня 2019 року.

Щодо відшкодування витрат пов`язаних з копіюванням додатків, роздрукування заяви, відправки скарги відповідачу, суд також відмовляє у їх стягненні в зв`язку з тим, що ці витрати не пов`язані з підготовкою справи до розгляду і розглядом справи, а пов`язані з підготовкою документів для подання позовної заяви до суду, і не узгоджуються з вимогами ст. 138, п. 1 ч. 9 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, рядового поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Добринчука Сергія Сергійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАН № 4250719 від 23 травня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4250719 від 23 травня 2021 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 10 ст. 121 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Ст. Бандери, буд. 14 А, м. Рівне.

Відповідач - рядовий поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Добринчук Сергій Сергійович, місцезнаходження: вул. Ст. Бандери, буд. 14 А, м. Рівне.

Відповідач - Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, .

Повне судове рішення складене 27 липня 2021 року.

Суддя О.О. Першко