Справа № 580/2752/21
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2021-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року справа № 580/2752/21
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гараня С.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду звернулася Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі позивач) з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 (далі - відповідач) збитки завдані позивачу в розмірі 11106,36 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 повинен відшкодувати збитки завдані військовій частині НОМЕР_1 у сумі 11106,36 грн.

ОСОБА_1 не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Судом встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.11.2019 № 251 відповідача було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №160 від 14.08.2020 припинено (розірвано) контракт про проходження громадянами України військової служби в Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення: солдата за контрактом ОСОБА_1 , який здав справи і обов`язки за посадою стрільця 3-го відділення 1-го патрульного взводу патрульної роти та звільненого відповідно до підпункту «ж» пункту два частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби наказом командира військової частини НОМЕР_1 Північного оперативно-територіального управління Національної гвардії України від 14.08.2020 № 26 о/с у запас у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, без права носіння військової форми одягу 14 серпня 2020 року та для взяття на військовий облік направити до Черкаського ОМВС Черкаської області.

Тобто, чинність контракту було припинено достроково та у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України складено претензію від 13.10.2020 №1/61-847 про відшкодування коштів (сума відшкодування 11106 гривень 36 копійок), в якій зазначено, що позивачу була виплачена одноразова грошова допомога після укладення контракту в сумі 5785 грн 23 коп. та заборгованість перед військовою частиною за речове майно, термін експлуатації якого не закінчився складає 5321 грн 13 коп.

Перед звільненням відповідачем було написано рапорт від 13.08.2020 про добровільне відшкодування вказаних вище сум, проте відповідачем не здійснено погашення вказаної заборгованості, у зв`язку з чим військовою частиною була направлено претензія відповідачу.

Враховуючи, що відповідач не відшкодував збитки завдані військовій частині, позивач звернувся до суду.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

В силу положень ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частиною 6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначені види військової служби, якими є: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації.

Відповідно до ст. 228-1 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджене Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 зазначено, що звільнення з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем здійснюється в разі, коли протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладення контракту про проходження військової служби чи контракту про навчання обов`язків він два або більше разів у сукупності притягувався до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни в Міністерстві оборони України, чи після попередження військовослужбовця про неповну службову відповідність він не виправив своєї поведінки і це стягнення не відіграло своєї ролі, а також у разі відмови курсанта, з яким укладено контракт про навчання, від проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського складу або офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу.

Згідно з розділом ХХІ наказу МВС України від 15.03.2018 № 200 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам», військовослужбовцям після укладення ними першого контракту, передбаченого у додатку 1 до Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153, та вступу до виконання обов`язків за посадою, на яку вони призначені, виплачується одноразова грошова допомога в таких розмірах: особам рядового складу - вісім розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року.

Відповідно до п. 3 вказаного вище розділу, одноразова грошова допомога підлягає стягненню з військовослужбовців, визначених у пункті 1 цього розділу, у сумі, обчисленій у повних календарних місяцях пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту, у разі дострокового припинення (розірвання) першого контракту та звільнення з військової служби (направлення для проходження строкової військової служби) у зв`язку із: систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади; позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку; набранням законної сили судовим рішенням, яким військовослужбовця притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та накладено стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування; установленням за результатами спеціальної перевірки відомостей, які не відповідають установленим законодавством вимогам для зайняття посади; застосуванням заборони, передбаченої частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади»; через службову невідповідність.

Відповідно до п. 6 Інструкції з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.06.2017 № 475, строки експлуатації (носіння) предметів речового майна особистого користування військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, військовослужбовців, призваних під час мобілізації, на особливий період, обчислюються з дня виникнення в них права на його отримання.

Згідно з п. 18 розділу ІІІ Інструкції визначено, що у разі звільнення військовослужбовців за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, засудженням особи до позбавлення волі або обмеження волі за вироком суду, що набрав законної сили, а також у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, вартість виданих їм предметів речового майна, які отримані під час проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України та строки експлуатації (носіння) яких не закінчилися, утримується з урахуванням строку перебування їх у носінні на підставі довідки-розрахунку на утримання вартості речового майна.

Як встановлено під час розгляду справи, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №160 від 14.08.2020 року припинено (розірвано) контракт про проходження громадянами України військової служби в Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення: солдата ОСОБА_1 , який здав справи і обов`язки за посадою командира 3-го відділення 1-го патрульного взводу патрульної роти та звільненого відповідно до підпункту «ж» пункту два частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби наказом командира військової частини НОМЕР_1 Північного оперативного-територіального управління Національної гвардії України від 14.08.2020 № 26 о/с у запас у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, без права носіння військової форми одягу 14 серпня 2020 року та для взяття на військовий облік направити до Черкаського ОМВС Черкаської області.

З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість у сумі 11106 грн 36 коп., яка складається з одноразової грошової допомоги, що була виплачена після укладення контракту в сумі 5785 грн 23 коп. та заборгованості за речове майно, термін експлуатації якого не закінчився складає 5321 грн 13 коп. що підтверджується розрахунком утримання грошового забезпечення при звільненні відповідача.

Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України складено претензію про відшкодування коштів (сума відшкодування 11106 грн 36 коп.) від 13.10.2020 №1/61-847, в якій зазначено, що позивачу була виплачена одноразова грошова допомога після укладення контракту в сумі 5785 грн 23 коп. та заборгованість перед військовою частиною за речове майно, термін експлуатації якого не закінчився складає 5321 грн 13 коп.

Перед звільненням відповідачем було написано рапорт від 13.08.2020 про добровільне відшкодування вказаних вище сум, проте відповідачем не здійснено погашення вказаної заборгованості, у зв`язку з чим військовою частиною була направлено претензію відповідачу.

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка підстав та черговості погашення боргу, встановлених чинним законодавством України, тощо.

При цьому питання правомірності визначення суми заборгованості не охоплюється предметом даного позову, оскільки розрахунки фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню відповідачем, згідно з яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Наведене є однією із гарантій дотримання принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 31.08.2018 року по справі №821/381/17 та від 22.08.2018 року по справі №820/1878/16.

Згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи, що зазначена заборгованість станом на час розгляду справи відповідачем добровільно не відшкодована, суд приходить до висновку про наявність підстав для її стягнення з відповідача в судовому порядку.

У зв`язку з цим суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом стягнення з громадянина ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України збитки завдані Військовій частині НОМЕР_1 на загальну суму 11106 грн 36 коп.

Щодо вимоги стягнути з громадянина відповідача на користь військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України судовий збір в сумі 2270,00 грн., суд зазначає таке.

Відповідно до положень ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З огляду на те, що в даному випадку Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України виступала в якості суб`єкта владних повноважень, судові витрати зі сплати судового збору з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 134, 241-246, 255, 263, 295, 370 КАС України суд

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) збитки завдані Військовій частині НОМЕР_1 на загальну суму 11106 (одинадцять тисяч сто шість) грн. 36 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя С.М. Гарань