Справа № 240/17024/20
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2021-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року м. Житомир справа № 240/17024/20

категорія 108020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі: судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства "Автоцентр" Товариства з обмеженою відповідальністю "Нове тисячоліття" до Київської митниці Держмитслужби України про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,

встановив:

Дочірнє підприємство "Автоцентр" Товариства з обмеженою відповідальністю "Нове тисячоліття" звернулось до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною і скасувати рішення про коригування митної вартості № UА100000/2020/300200/1 від 18.08.2020 та картку відмови в прийнятті митної вартості № UА100550/2020/00080.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з метою здійснення митного оформлення придбаного автомобіля подано митну декларацію на ввезений транспортний засіб, в якій митна вартість придбаного автомобіля зазначена за основним методом - за ціною договору, а також подано необхідні документи, що підтверджують митну вартість товару. Разом з тим, вказує, що відповідач відмовив у митному оформленні товару за заявленою митною вартістю та здійснив коригування митної вартості транспортного засобу, визначивши митну вартість автомобіля за резервним методом. Позивач вважає, що проведене відповідачем коригування митної вартості імпортованого автомобіля за резервним методом вчинене із порушенням норм Митного кодексу України, тому підстави для прийняття такого рішення були відсутні. А також воно є таким, що суперечить попередньому митному оформленню товару за електронною декларацією, яка була подана до Київської митниці ДФС. Позивач вважає, що ним підтверджено заявлену митну вартість транспортного засобу належними документами, тому звернувся до суду.

Провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 26.11.2020.

26.11.2020 в судовому засіданні справа не слухалась у зв`язку з неявкою представника відповідача. Наступне судове засідання призначено на 17.12.2020.

04.12.2020 до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначив, що рішення про коригування митної вартості UА100000/2020/300200/1 від 18.08.2020 та картка відмови в прийнятті митної вартості № № UА100550/2020/00080 прийняті правомірно в межах повноважень митного органу. Зазначив, що не погодившись з митною вартістю визначеною декларантом, відповідачем митна вартість була визначена за резервним методом. Методи 2а і 2б не могли бути застосовані у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - в зв`язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч. 3 ст. 64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами вартості товарів. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що рішення митного органу є правомірним та відповідає вимогам законодавства.

17.12.2020 судове засідання відкладено у зв`язку з клопотанням представника позивача на 18.01.2021 року.

18.01.2021 позивачем було подано відповідь на відзив в якому зазначено, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі

Ухвалою від 18.01.2021, суд закінчив підготовче судове засідання та перейшов до розгляду справи по суті, наступне судове засідання призначено на 02.02.2021.

02.02.2021 від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому він просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

02.02.2021 після з`ясування позиції представників позивача та відповідача, дослідження наявних у матеріалах справи доказів, судом без виходу до нарадчої кімнати було винесено протокольну ухвалу про перехід до подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Згідно із ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і відзив, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що для попереднього митного оформлення до «Волинської митниці ДФС» було подано попередню електрону декларацію за № UA100550/2020/127611 для розмитнення товару (легковий автомобіль: марка - Ford, модель - Galaxy, номер кузова - НОМЕР_1 , загальна кількість місць - 7, призначення - пасажирський, двигун - № нема даних, тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 1997 см3, колісна формула - 4X2, такий що був у використанні, тип кузова - AF, календарний рік виготовлення - 2014 р., модельний рік виготовлення - 2014 р., дата першої реєстрації - 27.05.2014 р., колір - білий, Згідно інформації по лоту на сайті Copart Deutschiand Gmbh у транспортного засобу є пошкодження коробки передач, замінено двигун при 200000 км., не працюють скло підйомники, країна виробник - DE.

При завершальному етапі розмитнення автомобіля, до відділу митного оформлення №2 митного посту "Житомир" подано електрону декларацію за № UA100550/2020/127611, рахунок-фактуру (інвойс) (Invoice) 71070177 від 15.07.2020; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 14.08.2020; договір про надання послуг митного брокера ПМБ/6/2020/ЮО від 02.03.2020; Загальні комерційні умови Copart Deutschiand Gmbh від 08.06.2020 року; Gate Pass від 22.07.2020; реєстрацію учасника аукціону № 700243063 від 08.06.2020; інформацію по лоту № 50053853 від 15.07.2020; фото від 17.08.2020 року; довідку сертифікації АЄС Стандарт № 61462-Д від 04.08.2020 .

Митну вартість товару декларантом визначено самостійно за основним методом (за ціною договору) .

Київською митницею Держмитслужби України прийнято рішення про коригування митної вартості № UA100000/2020/300200/1 від 18.08.2020, у графі "Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" якого вказано: "Відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України відомості про визначення митної вартості, що надаються декларантом, повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною п`ятою ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Надані платіжні доручення в Іноземній валюті №28 та №29 від 17.07.2020 не можуть бути використані як документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, оскільки не містять відміток уповноваженого банку про те, що кошти фактично сплачені (перераховані) отримувачу. Додатково надана довідка про транспортні витрати від 14.08.2020 містить Інформацію про маршрут слідування та транспортні витрати від Munchen (Німеччина) до митного кордону України (м/п «Ягодин»). Разом з тим автотранспортна накладна, свідчить про те, що оцінюваний транспортний засіб транспортувався з Lublin (Республіка Польща).

Таким чином відомості про витрати на транспортування оцінюваного транспортного засобу не базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, що позбавляє митний орган перевірити достовірність декларування витрат на транспортування, що відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України є складовою митної вартості.

Додатково надана копія митної декларації Республіки Польща № 20PL30101Е0758633 від 14.08.2020 не може бути використана для підтвердження митної вартості, оскільки документ складено не на митній території фактичної країни експорту товару.

Також, відповідно до ч.3 ст, 53 Митного кодексу України не подані такі додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Згідно із ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З метою обґрунтованого вибору другорядного методу визначення митної вартості оцінюваних товарів проведено консультацію, в ході якої декларанту надана інформація щодо вартості схожого товару.

Методи 2а і 26 не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г в зв язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч. З ст. 64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній схожого транспортного засобу за МД від 10.03.2020 №UA204120/2020/23791 - автомобіль легковий, бувший у використанні - марка FORD, модель/тип - GALAXY, тип двигуна -дизельний, об"єм двигуна - 1997смЗ, потужність - 103кВт., календарний рік виготовлення-2014р., модельний рік - 2014р. - і становить 4021,79 доларів США або 3404,26 євро за одиницю з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Джерело інформації: Митний кодекс України від 13.03.2012 № 4495-VI, інформація щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено, які містяться в ціновій базі ЄАІС ДФС України. Декларант або уповноважена особа має право, відповідно до ст. 55 Митного кодексу України звернутися до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються, у вільний обіг: - у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю визначеною митним органом, - у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X Митного Кодексу України в розмірі, визначеному митним органом до ч. 7 ст. 55 Митного Кодексу України. Декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості в митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 Розділу І Митного кодексу України або до суду"

У зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості UA 100000/2020/300200/1 від 18.08.2020 відповідачем цього ж дня було винесено картку відмови в прийнятті митної вартості №UA100550/2020/00080 та вказано на необхідність подання належним чином оформленої митної декларації відповідно до рішення про коригування митної вартості.

Вважаючи такі рішення необґрунтованими та протиправними, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України №4495-VІ від 13.03.2012 року (далі - МК України).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частина 1 ст. 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно з ч. 6 ст. 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом, Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Положенями ст. 49 МК України передбачено те, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначено як вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частина 4 ст. 58 МК України вказує, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч. 5 ст. 58 Кодексу).

За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1 статті 53 МК України).

Згідно ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу вимог ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу ч. 1 та 2 ст. 53 МК України слідує те, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Як вже було встановлено судом, позивачем митному органу надано документи, які посвідчують підстави придбання товару, його і кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: рахунок-фактуру (інвойс) (Invoice) 71070177 від 15.07.2020; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 14.08.2020; договір про надання послуг митного брокера ПМБ/6/2020/ЮО від 02.03.2020; Загальні комерційні умови Copart Deutschiand Gmbh від 08.06.2020 року; Gate Pass від 22.07.2020; реєстрацію учасника аукціону № 700243063 від 08.06.2020; інформацію по лоту № 50053853 від 15.07.2020; фото від 17.08.2020 року; довідку сертифікації АЄС Стандарт № 61462-Д від 04.08.2020.

Отже, до митного оформлення представником декларанта подано вичерпний перелік документів.

Згідно ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Частиною 3 ст. 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч. 4 ст. 57 МК України).

Згідно частини 5 вказаної статті Кодексу у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до ст. 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст. 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч. 6 ст. 57 МК України).

За приписами ч. 1 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно ч. 2 зазначеної статті Кодексу метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч.1 ст. 57 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідачем не заперечується, що позивачем до митного оформлення надано перелік документів для визначення митної вартості транспортного засобу із застосуванням основного методу - за ціною договору.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч. 1 ст. 54 МК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

Частина 5 ст. 54 МК України передбачає, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Разом з тим, відповідно до ч. 7 ст. 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Суд не заперечує право органу доходів і зборів перевіряти достовірність або точність будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів (частина п`ята статті 54 МК України), проте вважає, що при цьому він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознаки підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Під час розгляду справи судом встановлено, що митну вартість імпортованого автомобіля було визначено позивачем на рівні 3049,84. Водночас, коригування митної вартості товару на рівні 3404,26 євро було проведено митним органом на підставі ст. 64 МК України за резервним методом визначення митної вартості.

При цьому, в рішенні відповідачем було зазначено, що з огляду на вимоги ч. 2 ст. 52, ч. 2 ст. 53, ч.5 ст. 54, ч. 1 ст. 368 МК України документи подані для митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей що підтверджують числові значення складових митної вартості.

Зокрема , у рішенні зазначено, що:

- до митного оформлення надано платіжне доручення в іноземній валюті від №28 та №27 від 17.07.2020, що не може бути використано як документ, що підтверджує ціну, що сплачена за оцінювані товари у зв`язку із тим, що не містять відміток уповноваженого банку про те, що кошти фактично сплачені (перераховані) отримувачу.

- додатково надана довідка про транспортні витрати від 14.08.2020 містить Інформацію про маршрут слідування та транспортні витрати від Munchen (Німеччина) до митного кордону України (м/п «Ягодин»). Разом з тим автотранспортна накладна, саідчить про те, що оцінюваний транспортний засіб транспортувався з Lublin (Республіка Польща).

- додатково надана копія митної декларації Республіки Польща № 20PL30101Е0758633 від 14.08.2020 не може бути використана для підтвердження митної вартості, оскільки документ складено не на митній території фактичної країни експорту товару.

Однак, суд не погоджується з такою позицією відповідача та зазначає наступне.

Так, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Натомість, митним органом у своєму рішенні не було обґрунтовано зазначено, в чому саме полягали об`єктивні сумніви чи неточності у заявленій позивачем митній вартості товару.

При цьому, відповідачем не спростовано, що в поданих декларантом документах відсутні ознаки підробки, вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар, та підтверджують можливість визначення митної вартості за першим методом (ціною договору).

Судом встановлено, що митну вартість імпортованого автомобіля було визначено позивачем за рахунком (інвойсом) від 15.07.2020 №71070177.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у червні 2020 року Дочірнє підприємство "Автоцентр" TOB "Нове тисячоліття", було приєднано на загальних комерційних умовах, для участі в аукціонах на сайті Copart Deutschland GmbH2/Zulpicher Str.

На підставі даних умов ДП "Автоцентр" TOB "Нове тисячоліття" прийняло участь в проведенні аукціону по Лоту № 50053853, на придбання автомобіля Ford Galaxy 2014 року випуску, на суму 2700 євро, після чого, Copart Deutschland GmbH2/Zulpicher Str. визначив ДП "Автоцентр" TOB "Нове тисячоліття" переможцем.

В подальшому, на електрону адресу було направлено рахунок-фактуру (Invoice) №710701779 від 15.07.2020 та згідно виставленого рахунку - фактури (Invoice) (ніким не оспорений, а тому зазначений рахунок-фактура та банківські документи є належними доказами на підтвердження ціни товару) сплачено суму 2956,80 євро.

Довідка про транспортні витрати відповідачу надавалася, також було надано документи на перевезення автомобіля, що представником митниці не заперечувалося, зважаючи на перелік документів, поданих до митного оформлення, вказаний у картці відмови в прийнятті митної декларації позивача.

Що стосується заперечень відповідача про неможливість врахування платіжного доручення, з огляду на відсутність на ньому підпису уповноваженої особи банку та печатки банку, то суд вважає їх безпідставними, оскільки відповідачем не доведено, що наявність таких реквізитів є обов`язковою при здійсненні платежу.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем одночасно з митною декларацією в повному обсязі надано до митниці документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару. Зокрема, факт придбання автомобіля за заявленою митною вартістю підтверджується рахунком (інвойсом) та наданими платіжними дорученнями.

Правомірність набуття права власності на вказаний автомобіль та рахунку (інвойсу) ніким не були оспорені, а тому зазначений рахунок-фактура та банківські документи є належними доказами на підтвердження ціни товару.

Додатково, суд відмічає, що митний орган не вказав на будь-які розбіжності чи ознаки підробки документів або відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Отже, відповідачем не було доведено наявність у нього обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товару, натомість, позивач підтвердив заявлену митну вартість товару необхідними документами.

Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару, а відтак і про протиправність рішення про коригування митної вартості UA 100000/2020/300200/1 від 18.08.2020.

Як наслідок, підлягає скасуванню, як протиправна картка відмови в прийнятті митної вартості № UA100550/2020/00080.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов Дочірнього підприємства "Автоцентр" Товариства з обмеженою відповідальністю "Нове тисячоліття" (вул. Житомирська, 78-б, м. Бердичів, Житомирська область, 13300, ) до Київської митниці Держмитслужби України (Бульвар Гавела Вацлава, 8-а, м. Київ, 03124, ) визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA100000/2020/300200/1 від 18.08.2020 та картку відмови в прийнятті митної декларації № UA100550/2020/00080, що прийняті Київською митницею Держмитслужби України.

Стягнути з Київської митниці Держмитслужби України за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Дочірнього підприємства "Автоцентр" Товариства з обмеженою відповідальністю "Нове тисячоліття" 4204,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова