Справа № 200/7256/21
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2021 р. Справа№200/7256/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що рішенням Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 12.05.2021 року №0573-04-8/7636 в задоволенні його заяви про перерахунок пенсії з додаванням пільгового стажу відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» відмовлено з посиланням на відсутність стажу роботи 15 років за списком № 1 «шахтарі».

Цим же рішенням не зараховані певні періоди його роботи до відповідного стажу.

Вказане рішення вважав протиправним та таким, що прийнято з неправомірним застосуванням положень законодавства, що призвело до порушення його права на належний розмір пенсії.

У зв`язку з наведеним, вважаючи свої права порушеними, просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 12.05.2021 року №0573-04-8/7636 про відмову в перерахунку йому пенсії з доданням пільгового стажу відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з урахуванням всього пільгового стажу, у тому числі його роботи з 30.12.2005 року по 29.11.2007 року в якості учня гірника та гірника підземного в ТДВ «Шахта «Білозерська» та з 01.01.2021 року по 14.01.2021 року на підприємстві ТДВ «Шахта «Білозерська» в якості гірника з ремонту гірничих виробок підземного з повним робочим днем під землею;

- зобов`язати Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати йому до його загального страхового і пільгового стажу періоди його роботи з 30.12.2005 року по 29.11.2007 року в якості учня гірника та гірника підземного в ТДВ «Шахта «Білозерська» та з 01.01.2021 року по 14.01.2021 року на підприємстві ТДВ «Шахта «Білозерська» в якості гірника з ремонту гірничих виробок підземного з повним робочим днем під землею;

- зобов`язати Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути його заяву про перерахунок пенсії з доданням стажу відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з урахуванням всього його пільгового стажу, у тому числі його роботи з 30.12.2005 року по 29.11.2007 року в якості учня гірника та гірника підземного в ТДВ «Шахта «Білозерська» та з 01.01.2021 року по 14.01.2021 року на підприємстві ТДВ «Шахта «Білозерська» в якості гірника з ремонту гірничих виробок підземного з повним робочим днем під землею.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року залучено до участі в справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подав відзив на позовну заяву, в якому виклав зміст оскарженого рішення. Вважав, що орган Пенсійного фонду України діяв відповідно до вимог законодавства і не порушив пенсійні права позивача. Просив в задоволенні позову відмовити.

Відповідачем - Добропільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області відзив на позовну заяву у встановлений строк подано не було.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 29.11.2018 року перебував на обліку в Добропільському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (за списком №1; рішення про призначення пенсії від 11.01.2019 року №14). Натепер перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (відділ обслуговування громадян №8 (сервісний центр)).

30.04.2021 року він звернувся до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про перерахунок пенсії з додаванням пільгового стажу відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Рішенням Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 12.05.2021 року №0573-04-8/7636 «Про відмову в перерахунку пенсії з додаванням пільгового стажу» в перерахунку пенсії відмовлено у зв`язку з відсутністю стажу роботи 15 років за списком № 1 «шахтарі».

Рішення мотивовано тим, що відповідно до наданих документів загальний страховий стаж заявника складає 34 роки 05 місяців 04 дні, у тому числі робота за списком № 1-«шахтарі» - 12 років 04 місяці 10 днів.

Так, вказаним рішенням не зараховано:

- до пільгового стажу за списком № 1 «шахтарі» період роботи з 30.12.2005 року по 29.11.2007 року в якості учня гірника та гірника підземного в ТДВ «Шахта «Білозерська» у зв`язку з несвоєчасним проведенням атестації робочих місць. Так згідно з наказами вказаного підприємства атестація робочих місць була проведена 28.11.1994 року (накази від 28.11.1994 року № 225-ТБ, від 29.12.2000 року № 239-ТБ, від 30.11.2007 року № 597-ТБ);

- до загального страхового стажу та до пільгового стажу період роботи з 01.01.2021 року по 14.04.2021 року на підприємстві ТДВ «Шахта «Білозерська» в якості гірника з ремонту гірничих виробок підземного з повним робочим днем під землею у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків згідно з даними індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року в справі № І-р/2020) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 розд. ХІV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, або за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають особи, визначені наступними абзацами п. 1 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону.

Таким чином необхідними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є зайнятість особи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, які затверджені Кабінетом Міністрів України, така зайнятість повний робочий день, наявність атестації робочих місць та наявність відповідного страхового стажу, в тому числі на зазначених роботах.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Аналогічні положення в аналогічних редакціях містяться в ст. 8 Закону «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Статтею 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Орган Пенсійного фонду України не заперечує, що посади, які займав позивач протягом спірних періодів, належать до відповідного списку №1.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву щодо пенсії.

Щодо посилань відповідача не несвоєчасне проведення атестації робочого місця позивача, то суд вважає такі посилання неприйнятними з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 114 розд. ХІV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» однією з умов призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 є атестація робочих місць.

Відповідно до п.п. 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442 (набрав чинності з 21.08.1992 року), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 вказаного Порядку встановлено, що атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з п. 6 вказаного Порядку атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до п. 4.2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Відповідно до пункту 4.5 вказаного Порядку якщо атестація з 21.08.1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Відповідно до п.п. 8 та 9 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442, відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Таким чином, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 114 розд. ХІV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження несприятливих умов праці за результатами атестації відповідного робочого місця.

Верховний Суд України у постановах від 10.03.2015 року (справа № 21-51а15), від 10.03.2013 року (справа № 21-183а13), від 02.12.2015 року (справа № 21-1329а15), від 12.04.2016 року (справа № 21-6501а15), а також Верховний Суд у постановах від 23.01.2018 року (справа № 732/2003/14), від 30.01.2018 року (справа № 462/1675/14-а), від 30.01.2018 року (справа №506/384/17) неодноразово висловлював правову позицію щодо відсутності законних підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

При цьому Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 року у справі № 352/547/16-а зазначив, що якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Протягом спірного періоду з 30.12.2005 року по 29.11.2007 року позивач перебував у трудових відносинах з ТДВ «Шахта «Білозерська» - працював на посаді, що віднесена до списку №1, що підтверджується записами, які містяться в трудовій книжці позивача, що відповідачем не заперечується.

Пільговий характер роботи та проведення атестації робочого місця позивача підтверджено архівною довідкою від 26.04.2021 року № 204, яка подавалася до органу Пенсійного фонду України, в якій містяться посилання, зокрема на накази про атестацію робочих місць від 28.11.1994 року № 225-ТБ, від 29.12.2000 року № 239-ТБ, від 30.11.2007 року № 597-ТБ.

Відповідно до вказаних наказів первинна атестація робочого місця позивача на підприємстві проведена у листопаді 1994 року, а чергові атестації - у грудні 2020 року та листопаді 2007 року.

Отже, кожна чергова атестація робочого місця позивача підприємством була проведена з порушенням строку, встановленого Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442.

Разом з тим відповідно до вказаного Порядку відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладена на керівника підприємства, організації.

Несвоєчасне проведення чергової атестації робочого місця позивача не може бути підставою для його порушення пенсійних прав.

З огляду на наведене орган Пенсійного фонду неправомірно не зарахував спірний період роботи позивача з 30.12.2005 року по 29.11.2007 року до пільгового стажу посилаючись на несвоєчасне проведення атестації робочого місця позивача та у зв`язку з цим протиправно відмовив позивачу в перерахунку пенсії.

Щодо не зарахування до загального страхового стажу та до пільгового стажу роботи період роботи з 01.01.2021 року по 14.04.2021 року на підприємстві ТДВ «Шахта «Білозерська» в якості гірника з ремонту гірничих виробок підземного з повним робочим днем під землею у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків згідно з даними індивідуальних відомостей про застраховану особу

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» до страхового стажу прирівнюється трудовий стаж, набутий працівником за час роботи на умовах трудового договору (контракту) до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (до 01.01.2001 року), а також періоди, починаючи з 1 січня 2016 року, протягом яких особа не підлягала страхуванню за цим Законом, але нею або роботодавцем за неї сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

До набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Обов`язок сплати страхових внесків по Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (ч.ч. 6 та 12 ст. 20) та обов`язок сплати єдиного внеску по Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (п. 10 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 4) покладений на страхувальників (підприємців-роботодавців), які є платниками таких внесків.

Виходячи з положень вказаних Законів найнятий працівник не є самостійним платником таких внесків.

Отже, періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески, чи ні.

Працівник же не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем - платником страхових внесків (єдиного внеску).

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу - заявника (форма Ок-5)) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 року в справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 року в справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 року в справі № 482/434/17, Великої Палати Верховного Суду від 10.02.2021 року в справі № 805/3362/17-а, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, орган Пенсійного фонду України неправомірно не зарахував спірні періоди до відповідного стажу, посилаючись на зазначені ним обставини, чим порушив пенсійні права позивача.

З огляду на наведене порушені права позивача підлягають захисту та відновленню шляхом визнання протиправним та скасування оскарженого рішення органу Пенсійного фонду України та зобов`язання відповідача, у якого позивач перебуває на обліку, повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії з додаванням пільгового стажу відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» із зарахуванням до відповідного стажу спірних періодів роботи позивача (п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, тому судові витрати у вигляді судового збору, які оплачені позивачем в сумі 908 грн., підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ), Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85000, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Незалежності, 28-а, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 12.05.2021 року №0573-04-8/7636 «Про відмову в перерахунку пенсії з додаванням пільгового стажу», яке прийнято щодо ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.04.2021 року про перерахунок пенсії з додаванням пільгового стажу відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» із зарахуванням до пільгового стажу періоду його роботи з 30.12.2005 року по 29.11.2007 року, а також до загального страхового стажу та до пільгового стажу періоду його роботи з 01.01.2021 року по 14.04.2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 28 липня 2021 року.

Суддя Т.В. Логойда