Справа № 380/1267/21
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/1267/21 пров. № А/857/10902/21

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання: Волошин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року (рішення ухвалене у м. Львові судом у складі головуючого судді Сакалош В.М.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генеральної Прокуратури, Львівської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на роботі, стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2021 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Офісу Генеральної Прокуратури, Львівської обласної прокуратури та просила визнати протиправним та скасувати рішення другої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) про не допуск ОСОБА_1 , прокурора Личаківського відділу Львівської місцевої прокуратури №4 Львівської області до проходження наступних етапів атестації та визнання її такою, що не успішно пройшла атестацію (перший етап атестації, а саме: складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора) №9 від 23 листопада 2020 року; визнати протиправним та скасувати рішення №313 дп-20 від 30 грудня 2020 року; визнати ОСОБА_1 , прокурора Личаківського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області, такою, що успішно пройшла атестацію згідно Порядку проходження прокурорами атестації, що затверджений наказом Генеральпого прокурора України №221 від 03 жовтня 2019 року; визнати протиправним та скасувати наказ №2506к від 23 грудня 2020 року; визнати протиправним та скасувати наказ №2556к від 30 грудня 2020 року; поновити ОСОБА_1 . па посаді прокурора Личаківського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області або у разі відсутності такої посади на іншій рівнозначній посаді в органах прокуратури; стягнути на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по день поновлення на посаді з вирахуванням загальнообов`язкових внесків і платежів.

Позивач позовні вимоги мотивувала тим, що відповідно до Закону України Про прокуратуру, Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо першочергових заходів із реформ органів прокуратури, Порядок проходження прокурорами атестації , що затверджений наказом Генерального прокурора України №221 від 03 жовтня 2019 року та згідно затвердженого графіку ОСОБА_1 проходила перший етап атестації, а саме: складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. За результатами пройденого тестування, з використанням комп`ютерної техніки, видано результат іспиту із набраним балом - 44, членами другої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів( на правах місцевих) позивачу відмовлено, що вона не набрала необхідної кількості балів та не допущена до наступних етапів тестування. Оскільки позивач не згідна із вказаним результатом і вважає його необ`єктивним, вона повідомила про це, безпосередньо після проведення іспиту, членів комісії. Однак станом на момент подання позовної заяви до суду позивача не повідомлено про результат розгляду заяви(скарги) та не ознайомлено з результатами атестації. Зазначає, що після проходження атестації позивача ознайомили із наказом №2506к та наказом № 2556к про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади прокурора, не погоджуючись з даними наказами, вважаючи їх незаконними позивач звернулась до суду з означеним позовом. Просила позов задоволити.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржила ОСОБА_1 . Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задоволити адміністративний позов.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково рішення суду першої інстанції скасувати та позов залишити без розгляду з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 з вересня 1996 року працює в органах прокуратури. На підставі наказу №1102к від 02 липня 2018 року призначена на посаду прокурора Личаківського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області. Згідно із затвердженого графіку від 03 жовтня 2019 року проходила перший етап атестації ,а саме: складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. За результатами пройденого тестування, з використанням комп`ютерної техніки, видано результат іспиту із набраним балом - 44, членами другої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів( на правах місцевих) позивачу відмовлено, що вона не набрала необхідної кількості балів та не допущена до наступних етапів тестування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась із заявою(скаргою) до членів комісії про ознайомлення з результатами атестації та надати можливість переглянути атестаційний білет, але станом на момент подання позову до суду не отримала відповіді.

В подальшому 23 грудня 2020 року ОСОБА_1 ознайомили із наказом № 2506к про звільнення мене із займаної посади на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України Про прокуратуру, та 30 грудня 2020 року ОСОБА_1 ознайомлено із наказом № 2556к про внесення змін до наказу № 2506к. Відповідно на підставі вищезгаданих наказів 30.12.2020 позивача звільнено із займаної посади із внесенням до трудової книжки наступного запису: звільнена з займаної посади в органах прокуратури на підставі п.9 ч.1. ст..51 Закону України Про прокуратуру, а також у зв`язку з вчиненням дій, що порочать звання прокурора та одноразового грубого порушення правил прокурорської етики (п.п.5,6.,ч.1,ст.43 Закону України Про прокуратуру.

Вважаючи вищенаведені накази незаконними та такими, що підлягають скасуванню позивач звернулась до суду з даним позовом.

Згідно зі статтею 4 Закону України Про прокуратуру№1697-VII (в редакції до внесення змін Законом №113-ІХ) організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 16 Закону №1697-VII зокрема визначено, що незалежність прокурора забезпечується: особливим порядком його призначення на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності. Прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 51 Закону №1697-VII (в редакції до внесення змін Законом №113-ІХ) прокурор звільняється з посади у разі: ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, 25.09.2019 набрав чинності Закон №113-IX, яким запроваджено реформування системи органів прокуратури, Розділом І якого, внесено зміни, в тому числі, до статті 32 КЗпП України, яку доповнено частиною п`ятою такого змісту: Переведення прокурорів відбувається з урахуванням особливостей, визначених законом, що регулює їхній статус, статтю 40 доповнено частиною п`ятою такого змісту: Особливості звільнення окремих категорій працівників з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, а також особливості застосування до них положень частини другої цієї статті, статей 42, 42-1, частин першої, другої і третьої статті 49-2, статті 74, частини третьої статті 121 цього Кодексу, встановлюються законом, що регулює їхній статус.

Окрім цього в Законі № 1697-VII словосполучення Генеральна прокуратура України замінено на Офіс Генерального прокурора; визначено, що Офіс Генерального прокурора є органом прокуратури вищого рівня щодо обласних та окружних прокуратур, обласна прокуратура є органом прокуратури вищого рівня щодо окружних прокуратур, розташованих у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної обласної прокуратури.

Згідно з пунктами 6, 7, 10-14 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113-ІХ з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України Про прокуратуру від 14.10. 2010 № 1697. Прокурори та слідчі органів прокуратури, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів і слідчих у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом. Прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації. Атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями Офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур. Предметом атестації є оцінка:1) професійної компетентності прокурора; 2) професійної етики та доброчесності прокурора.Атестація прокурорів включає такі етапи: 1) складення іспиту у формі анонімного письмового тестування або у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Результати анонімного тестування оприлюднюються кадровою комісією на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за 24 години до проведення співбесіди; 2) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання. Атестація може включати інші етапи, непроходження яких може бути підставою для ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації прокурором. Перелік таких етапів визначається у Порядку проходження прокурорами атестації, який затверджує Генеральний прокурор. Графік проходження прокурорами атестації встановлює відповідна кадрова комісія. Атестація проводиться прозоро та публічно, у присутності прокурора, який проходить атестацію. Перебіг усіх етапів атестації фіксується за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису.

За результатами складення прокурором іспиту відповідна кадрова комісія ухвалює рішення щодо допуску прокурора до проведення співбесіди. Якщо прокурор за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, встановлений згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, це є підставою для недопущення прокурора до етапу співбесіди і ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором (пункт 16 розділу ІІ Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113-ІХ).

Кадрові комісії за результатами атестації прокурора ухвалюють одне із таких рішень: рішення про успішне проходження прокурором атестації або рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Кадрові комісії за результатами атестації подають Генеральному прокурору інформацію щодо прокурорів, які успішно пройшли атестацію, а також щодо прокурорів, які неуспішно пройшли атестацію.

Повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів забороняється (пункт 17 розділу ІІ Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113-ІХ).

Згідно з пунктом 1 частини 19 розділу ІІ Прикінцеві і перехідні положення Закону №113-ІХ прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України Про прокуратуру за умови настання однієї із підстав визначеної вказаною нормою, в тому числі рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури.

Відтак, вказаним Законом №113-ІХ запроваджено процедуру атестації працівників прокуратури, делеговано затвердження Порядку проходження прокурорами атестації Генеральному прокурору, визначено рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації як підставу для звільнення.

При цьому, пунктом дев`ятим розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113-ІХ передбачено, що атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором.

Наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 № 221 (зі змінами, внесеними наказами Генерального прокурора від 17.12.2019 № 336, від 04.02.2020 №65, від 19.02.2020 № 102), затверджено Порядок проходження прокурорами атестації (далі - Порядок).

Відповідно до вказаного Порядку атестація прокурорів - це встановлена розділом II Прикінцеві і перехідні положення Закону №113-ІХ та цим Порядком процедура надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур і військових прокуратур.

Порядок проведення атестації прокурорів та прийняття рішення, визначений вказаним Порядком, є аналогічний за замістом Закону №113-ІХ.

Пунктом 10 розділу І Порядку передбачено, що заява, вказана у пункті 9 розділу І цього Порядку, подається Генеральному прокурору прокурорами Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), прокурорами регіональних прокуратур, військових прокуратур регіонів (на правах регіональних), прокурорами місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів та інших військових прокуратур (на правах місцевих) до 15 жовтня 2019 року (включно). Заява підписується прокурором особисто.

Згідно пункту 11 розділу І Порядку особиста участь прокурора на всіх етапах атестації є обов`язковою. Перед кожним етапом атестації прокурор пред`являє кадровій комісії паспорт або службове посвідчення прокурора.

У разі неявки прокурора для проходження відповідного етапу атестації у встановлені кадровою комісією дату, час та місце, кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором. Факт неявки прокурора фіксується кадровою комісією у протоколі засідання, під час якого мав відбуватися відповідний етап атестації такого прокурора.

У виключних випадках, за наявності заяви, підписаної прокурором або належним чином уповноваженою ним особою (якщо сам прокурор за станом здоров`я не може її підписати або подати особисто до комісії) про перенесення дати іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, або дати іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, або дати співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності, кадрова комісія має право протягом трьох робочих днів з дня отримання такої заяви ухвалити рішення про перенесення дати складення відповідного іспиту, проведення співбесіди для такого прокурора.

Заява має бути передана безпосередньо секретарю відповідної кадрової комісії не пізніше трьох днів з дати, на яку було призначено іспит, співбесіду відповідного прокурора. До заяви має бути долучена копія документу, що підтверджує інформацію про поважні причини неявки прокурора на складення відповідного іспиту, проходження співбесіди. У разі неможливості надати документальне підтвердження інформації про причини неявки в день подання заяви, прокурор має надати таке документальне підтвердження в день, на який комісією було перенесено проходження відповідного етапу атестації, однак до початку складення відповідного іспиту, проходження співбесіди. Якщо прокурор не надасть документальне підтвердження інформації про поважні причини його неявки до початку перенесеного складення відповідного іспиту, проходження співбесіди, комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором. Якщо заява прокурора подана до кадрової комісії з порушенням строку, визначеного цим пунктом, або якщо у заяві не вказані поважні причини неявки прокурора на складення відповідного іспиту, проведення співбесіди кадрова комісія ухвалює рішення про відмову у перенесенні дати та про неуспішне проходження атестації таким прокурором.

Інформація про нову дату складення відповідного іспиту, проведення співбесіди для такого прокурора оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора). З моменту оприлюднення відповідної інформації прокурор вважається повідомленим належним чином про нову дату проведення відповідного етапу атестації.

Кадрові комісії за результатами атестації регулярно подають Генеральному прокурору інформацію щодо прокурорів, які успішно пройшли атестацію, а також щодо прокурорів, які неуспішно пройшли атестацію.

Рішення кадрових комісій, протоколи засідань, матеріали атестації прокурорів зберігаються в органі прокуратури, при якому функціонує відповідна кадрова комісія.

Рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації є підставою для видання наказу Генерального прокурора, керівника регіональної (обласної) прокуратури про звільнення відповідного прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України Про прокуратуру.

Відповідний наказ Генерального прокурора, керівника регіональної (обласної) прокуратури може бути оскаржений прокурором у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Порядку проходження прокурорами атестації, який регулює питання складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, прохідний бал (мінімально допустима кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту встановлює своїм наказом Генеральний прокурор після складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.

Наказом Генерального прокурора від 21.02.2020 №105 встановлено прохідний бал (мінімально допустиму кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки під час атестації прокурорів регіональних прокуратур - 93 бали.

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку передбачено, що прокурор, який за результатами складення іспиту (іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки) набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до співбесіди, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Для проведення атестації Генеральним прокурором прийнято наказ від 03.10.2019 №221, яким затверджено Порядок проходження прокурорами атестації, також прийнято, зокрема наказ від 07.02.2020 №77 Про створення першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур (з подальшими змінами), наказ від 07.02.2020 №78 Про створення другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур (з подальшими змінами), накази 07.02.2020 № 79 Про створення робочої групи першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур та № 80 Про створення робочої групи другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, наказ від 17.10.2019 №233 Про затвердження Порядку роботи кадрових комісій.

Вказані акти прийняті Генеральним прокурором на підставі частини 2 статті 9 Закону №1697-VII, відповідно до якої Генеральний прокурор видає накази з питань, що належать до його адміністративних повноважень, у межах своїх повноважень, на основі та на виконання Конституції і законів України.

Усі накази Генерального прокурора оприлюднюються державною мовою на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора на наступний робочий день після їх підписання з додержанням вимог режиму таємності. Накази Генерального прокурора, що є нормативно-правовими актами, набирають чинності з дня їх оприлюднення, якщо інше не передбачено самим актом, але не раніше дня оприлюднення. Накази Генерального прокурора або їх окремі частини можуть бути оскаржені фізичними та юридичними особами до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. Зазначені інші акти, які стосуються спірних правовідносин, оприлюднені на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора (Генеральної прокуратури) - у розділі Новини і публікації.

Такі накази не є предметом оскарження в даній справі, з огляду на що посилання позивача на їх неправомірність є неприйнятними.

Пунктами 1 та 2 Порядку роботи кадрових комісій, затвердженого наказом Генерального прокурора від 17.10.2019 № 233, визначено, що кадрові комісії здійснюють свої повноваження на підставі пункту 11, підпункту 7 пункту 22 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону №113-ІХ, Закону №1697-VІІ.

Комісії забезпечують, зокрема проведення атестації прокурорів та слідчих Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів та слідчих Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур.

Відтак, під час своєї діяльності комісії здійснюють повноваження, визначені Законом №1697-VІІ, розділом II Прикінцеві і перехідні положення Закону №113-ІХ, цим Порядком та іншими нормативними актами.

Пунктом 9 частини першої статті 51 Закону №113-ІХ прямо передбачено таку підставу для звільнення як рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації.

Таким чином, рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації визначено Законом №113-ІХ є самостійною, передбаченою пунктом 9 частини першої статті 51 Закону № 1697-VII, підставою звільнення працівника прокуратури та не пов`язано з ліквідацією або реорганізацією Генеральної прокуратури України як юридичної особи.

Посилання позивача про неналежне повідомлення її про можливе звільнення є безпідставним з огляду на те, що з дня набрання чинності Законом №113-ІХ усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону № 1697-VII .

КЗпП України і до прийняття Закону №113-ІХ не був спеціальним актом законодавства, що регулював питання проходження публічної служби в органах прокуратури, а застосовувався субсидіарно щодо питань, не врегульованих Законом № 1697-VII.

Пункт 2 розділу III Порядку визначено, що наказом Офісу Генерального прокурора № 65 від 04.02.2020 було доповнено новим абзацом, згідно до якого Комісії надавалося право прийняти рішення про складання прокурорами іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора та іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки в один день. Вказаний пункт Порядку на час здачі іспитів співробітниками Офісу Генерального прокурора (у 2019 році) не існував.

Апеляційний суд звертає увагу, що позивачем не оскаржується Порядок проходження прокурорами атестації, а подана нею відповідна заява свідчить про її згоду з умовами та процедурами атестації, що визначені таким Порядком.

ОСОБА_1 за результатами тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки отримала 44 балів, що менше прохідного балу, встановленого Наказом Генерального прокурора від 21.02.2020 року №105.

Крім цього, результати тестування, які було взято до уваги комісією, відображають дійсний рівень здібностей та навичок з використанням комп`ютерної техніки ОСОБА_1 .

Згідно абзацу 3 пункту 12 Порядку роботи кадрових комісій, рішення про неуспішне проходження атестації повинно бути мотивованим із зазначенням обставин, що вплинули на його прийняття. Наявність мотивів як обов`язкової складової ухваленого за результатами кваліфікаційного оцінювання рішення є гарантією дотримання прав особи, щодо якої таке проводиться. Прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

Про дотримання членами Комісії означеної процедури свідчитиме належна мотивація його висновку: встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення кожного з перелічених питань; посилання на докази, якими такі обставини обґрунтовані, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення; оцінка доводів та аргументів особи, що до якої застосовуються процедура оцінювання; норми права, що застосовані, і ті, що не застосовані, з викладенням мотивів їх незастосування. І навпаки, не наведення мотивів прийнятих рішень суб`єктивізує акт державного органу і не дає змоги встановити дійсні підстави та причини, з яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність рішення.

Таким чином, посилання Комісії на засоби встановлення відповідності прокурора займаній посаді та кількість виставлених за результатами атестації балів дають змогу встановити, за яким конкретно критерієм ОСОБА_1 не відповідає займаній посаді.

Рішення Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 23.11.2020 №318 Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки є обґрунтованим та законним.

Надаючи оцінку наказу Львівської обласної прокуратури від 23.12.2020 № 2506к Про звільнення ОСОБА_1 , суд зазначає, що такий було винесено на виконання та на підставі рішення Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 23.11.2020 №2506, тобто спірний наказ пов`язаний виключно з висновками про неуспішне проходження прокурором атестації.

Надаючи оцінку наказу Львівської обласної прокуратури від 30.12.2020 № 2556к Про внесення змін до наказу Львівської обласної прокуратури від 23.12.2020 №2506к , суд зазначає, що такий було винесено на виконання та на підставі рішення кадрової комісії дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

Також, ОСОБА_1 була належним чином повідомлення про засідання кадрової комісії повідомленням оприлюдненим на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Відповідне повідомлення було оприлюднене 21.12.2020.

На засідання кадрової комісії представник особи, що подала дисциплінарні скарги та прокурор ОСОБА_1 не з`явились. Від прокурора Стойко Н.С. надійшов лист про можливість проведення засідання без її участі.

Рішенням кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку вирішила притягнути прокурора Личаківського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накласти на неї дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури. На основі даного рішення Львівська місцева прокуратура винесла наказ від 30.12.2020 №2556к про звільнення ОСОБА_1 у зв`язку з вчиненням дій, що порочать звання прокурора та одноразового грубого порушення правил прокурорської етики.

Відповідно до пунктами 3, 4 ч.4 ст.19 Закону України Про прокуратуру, прокурор зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами; додержуватися правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.

Згідно пунктів 5, 6 ч.1 ст.43 Закону України Про прокуратуру, прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав: вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

Згідно з ст.44 цього Закону, дисциплінарне провадження здійснюється Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів.

Відповідно до п. 8 ст.48 Закону України Про прокуратуру, копія рішення Кваліфікаційно- дисциплінарної комісії прокурорів вручається прокуророві, стосовно якого воно прийнято, або у семиденний строк надсилається йому поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення. У цей же строк копія рішення надсилається керівникові органу прокуратури, в якому прокурор, стосовно якого воно прийнято, обіймає посаду.

Згідно з розділом XIII Положення про організацію кадрової роботи в органах прокуратури, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України 18.12.2017 №351, підготовка проекту наказу про застосування до прокурора дисциплінарного стягнення здійснюється кадровим підрозділом відповідної прокуратури у 3-денний строк після надходження рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. Не пізніше наступного дня після отримання рішення Кваліфікаційно- дисциплінарної комісії прокурорів про накладення дисциплінарного стягнення або про неможливість подальшого перебування на посаді прокурора, призначеного керівником регіональної прокуратури, керівник місцевої прокуратури направляє його до відповідної регіональної прокуратури для прийняття рішення про застосування до прокурора дисциплінарного стягнення або про неможливість подальшого перебування на посаді. Копії наказів про застосування дисциплінарних стягнень кадровими підрозділами прокуратур усіх рівнів у 3-денний строк з дня видання направляються до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Відповідно до пункту 2 Розділу XIII цього ж Положення керівник регіональної прокуратури приймає рішення про застосування до прокурора дисциплінарного стягнення, про що у 3-денний строк з дня видання такого, інформує Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів зі скеруванням копії наказу.

Таким чином, прийняття керівником регіональної прокуратури рішення про застосування до прокурора дисциплінарного стягнення на підставі рішення за результатами дисциплінарного провадження, яке здійснювала Кваліфікаційно- дисциплінарна комісія прокурорів, є обов`язком керівника регіональної прокуратури, а не його правом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови в задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.04.2021 у справі №380/1267/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 28.07.2021