Справа № 340/728/21
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2021-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 липня 2021 року м. Дніпросправа № 340/728/21
(суддя Кравчук О.В., м. Кропивницький)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року у справі №340/728/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24 лютого 2021 року звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області згідно з яким, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань перерахунків пенсій № 1 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №63 від 02 грудня 2020 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву №12393/1659 ОСОБА_1 від 02 грудня 2020 року про перерахунок пенсії відповідно до положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач роботу позивача на Інгулецькій ДП «СхідГЗК» безпідставно не зараховує до стажу роботи, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що у вказаний період позивач працював за професією, яка передбачена списком №1, при цьому з урахуванням змін, внесених до списку №1 Постановою Кабінету Міністрів України від 04 липня 2017 року № 479, назву підрозділу 5 Розділу І було змінено шляхом виключення словосполучення «у вугільній промисловості». Відтак, робота в державній воєнізованій гірничорятувальній службі у розумінні вказаного правоположення обмежується не лише вугільною промисловістю, а й іншими галузями, в т.ч. з видобутку урану, що не було враховано відповідачем при відмові в перерахунку пенсії ОСОБА_1 . При цьому, суд першої інстанції не надавав оцінку доводам скаржника щодо неможливості призначення позивачеві пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з огляду на недосягнення ОСОБА_1 пенсійного віку, оскільки таких аргументів оскаржене рішення не містить.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача, оскільки до стажу роботи на підземних роботах, що дає право на призначення пенсії в мінімальному розмірі визначеному статтею 8 Закону не підлягає зарахуванню період роботи позивача за списком №1 з 02.09.2002 року по 20.09.2010 року, у зв`язку з тим, що норма статті 1 Закону не поширюється на працівників воєнізованих гірничорятувальних загонів в енергетичній промисловості. При цьому, скаржник, зазначає про не досягнення позивачем встановленого законом віку для здійснення перерахунку пенсії.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що позивач 02 грудня 2020 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії в розмірі, визначеному статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» № 345-VІ від 2 вересня 2008 року (а.с.7).

Однак, рішенням №63 від 02 грудня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії в мінімальному розмірі, визначеному статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Вказане рішення мотивоване відсутністю у ОСОБА_1 15-річного стажу роботи, який дає право на обчислення пенсії за Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Відповідач зазначає, що до стажу на підземних роботах, що дає право на призначення пенсії в мінімальному розмірі, визначеному статтею 8 Закону, не підлягає зарахуванню період роботи позивача з 02 вересня 2002 року по 20 вересня 2010 року респіраторником, оскільки робота працівників воєнізованого гірничорятувального загону проводилась не у вугільній промисловості. Інгульська шахта ДП "СхідГЗК" (до складу якої входив гірничорятувальний загін) веде видобуток уранової руди. Натомість Закон № 345-VІ поширюється на працівників державних воєнізованих аварійно- рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості (а.с.8,9).

Законність та обґрунтованість рішення відповідача щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з підстав не зарахування періоду його роботи з 02 вересня 2002 року по 20 вересня 2010 року до стажу роботи, який дає право на обчислення пенсії за Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.

Згідно із положеннями статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (в редакції чинній на час звернення позивача з заявою до відповідача) мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до пункту «а» підрозділу 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, геологорозвідці, на дренажних шахтах на будівництві шахт, рудників, копалень» (далі підрозділ 1 розділу 1 «Гірничі роботи» списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах) передбачена зайнятість повний робочий день на підземних роботах.

Статтею 10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що дія статті 8 Закону поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 1 Гірничого закону України рудник - це гірниче підприємство, що видобуває рудні та нерудні корисні копалини підземним способом.

Верховний Суд у своїх постановах від 20.11.2018 (справа №345/4616/16), від 03.04.2019 року (справа №345/149/17), від 06.03.2019 року (справа № 345/4570/16-а) зробив висновок, що статтю 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» слід розглядати у нерозривному зв`язку зі списком № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 02 вересня 2002 року по 20 вересня 2010 року позивач працював респіраторником воєнізованого гірничорятувального загону, тобто зо професією яка передбачена списком №1.

Враховуючи те, що у вказаний період позивач працював за професією, яка передбачена списком №1, при цьому після внесення змін до списку №1 Постановою Кабінету Міністрів України від 04 липня 2017 року № 479, назву підрозділу 5 Розділу І було змінено шляхом виключення словосполучення «у вугільній промисловості», суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що робота в державній воєнізованій гірничорятувальній службі у розумінні вказаного правоположення обмежується не лише вугільною промисловістю, а й іншими галузями, в т.ч. з видобутку урану, що не було враховано відповідачем при відмові в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

При цьому, суд першої інстанції правильно зауважив на тому, що доводи відповідача щодо не набуття позивачем встановленого законом віку не свідчить про законність та обґрунтованість рішення №63 від 02 грудня 2020 року, оскільки зазначені обставини не були підставою для його прийняття.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року у справі №340/728/21 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 27 липня 2021 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко