Справа № 640/20201/21
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2021-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в задоволенні клопотання

26 липня 2021 року м. Київ № 640/20201/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження в адміністративній справі №640/20201/21 за позовом

ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

до Міністерства культури та інформаційної політики України,

Вінницької обласної державної адміністрації

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код: НОМЕР_1 (надалі - позивач 1), ОСОБА_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код: НОМЕР_2 (надалі - позивач 2) до Міністерства культури та інформаційної політики України, 01601, місто Київ, вулиця Івана Франка, 19, (надалі - відповідач 1), Вінницької обласної державної адміністрації (21050, Вінниця, Вінницька область, вулиця Соборна, 70, (надалі - відповідач 2) з позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії з питань інформації про зміну канонічної підлеглості релігійних організацій: "Релігійна громада Святителя Миколая села Котюжани Мурованокуриловецького району Могилів-Подільської єпархії Української православної церкви (с. Котюжани, Мурованокуриловецького району, вул. Затишна, 44), ідентифікаційний код 39893008; "Релігійна громада Храму Святителя Миколая Чудотворця с. Бахтин Могилів-Подільської єпархії Української православної церкви (с. Бахтин Мурованокуриловецького району, вул. 40-річчя Перемоги,18), ідентифікаційний код 26076064; релігійна громада "Церква Вознесіння Господнє села Дружба Мурованокуриловецького району Вінницької області" (с. Дружба, Мурованокуриловецький р-н, вул. 40-річчя Перемоги, 75) ідентифікаційний код 34358656; "Релігійна громада (парафії) св. Рожд. Богородичний с. Снітків Мурованокуриловецького р-ну Вінницької єпархії УПЦ (с. Снітків Мурованокуриловецького району), "Релігійна громада Храму Покров Пресвятої Богородиці с. Вербовець Мурованокуриловецького району Вінницької єпархії Української Православної Церкви" ("Релігійна громада Храму Покрови Пресвятої Богородиці с. Вербовець Мурованокуриловецького району Православної церкви України" (с. Вербовець, Мурованокуриловецького району, вул. Луцака, 18), ідентифікаційний код 38262554; "Релігійна громада (парафії) св. Михаїла с. Михайлівці Мурованокуриловецького району Вінницької єпархії УПЦ (с. Михайлівці Мурованокуриловецького району)/"Релігійна громада (парафії) св. Михаїла с. Михайлівці Мурованокуриловецького району Української Православної Церкви (Православної церкви України)", ідентифікаційний код 43086149; "Релігійна громада Храму Успіння Пресвятої Богородиці с. Жван Мурованокуриловецького району Могилів-Подільської єпархії Української Православної Церкви" (с. Жван, Мурованокуриловецький р-н, вул. Зарічна, 1-А), ідентифікаційний код 40151010.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 липня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

На адресу суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування поданого клопотання позивач послався на те, що розгляд даної справи необхідно проводити в порядку загального позовного провадження.

Розглянувши клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

У відповідності до пункту 20 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Пунктом 10 частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності, а частиною 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Тобто, виключний перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, міститься в частині 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд наголошує, що практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною на підставі Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17 липня 1997 року №475/97-ВР (далі - Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі "Ахеn v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "Varela Assalino contre le Portugal", заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСІІЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Крім цього, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.11.2006 (скарга 73053/01 CASE OF JUSSILA v. FINLAND, суд вказав на те, що: "Європейський Суд не сумнівається в тому, що письмове провадження у справі часто може виявитись більш ефективним, ніж усний розгляд, для перевірки та забезпечення того, що платник податків надав точний звіт про свій майновий стан, підкріплений всіма необхідними документами. Суд не вважає переконливим довід заявника, що в ході розгляду цієї справи виникли міркування щодо достовірності, які потребували надання пояснень в усній формі.... та приймає довід держави-відповідача, що будь - які питання факту та питання права в цій справі могли бути належним чином розглянуті та вирішені на підставі матеріалів, наданих у письмовому вигляді. ... Оскільки заявнику була надана повна можливість наводити свої доводи у письмовому вигляді та надавати коментарі щодо відомостей, які надходили від податкових органів, Суд дійшов висновку, що вимоги справедливого судочинства були дотримані...".

Суд погоджується з такою позицією щодо Європейського суду з прав людини щодо застування пункту 1 статті 6 Конвенції.

Характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагає проведення судового засідання, а бажання сторони у справі викласти під час проведення судового засідання свої аргументи, які висловлені нею або можуть бути висловлені у відзиві на позовну заяву, не зумовлює необхідність призначення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

За таких підстав, на цій стадії судового розгляду, а також враховуючи, що позивачем не наведено переконливих доводів, з яких вбачалась би необхідність призначення судового засідання, а доводи, на які позивач посилається у своїй заяві є такими, що не доводять суду необхідності розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви та призначення розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

За таких підстав, а також враховуючи, що будь - яких інших достатніх причин, окрім того, що для забезпечення реалізації прав позивачів необхідно провести судове засідання, в якому буде брати участь представник останнього, та з яких вбачалась би необхідність розгляду справи за правилами загального позовного провадження позивачем не наведено, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення його клопотання.

В разі, якщо в подальшому, під час розгляду справи, суд дійде висновку про необхідність витребування доказів, заслуховування пояснень сторін, тощо, судом будуть вчинені необхідні дії для всебічного, повного та об`єктивного розгляду, в т.ч. з урахуванням можливості з власної ініціативи призначити судове засідання або перейти до розгляду в порядку загального провадження або призначення судового засідання.

Керуючись статтями 241 - 243, 248, 257, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Клочкова