Справа № 167/365/21
Суддя: Мотонок Т. Я.
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 167/365/21
Провадження № 2-а/653/72/21
РІШЕННЯ
іменем України

28 липня 2021 року

Генічеський районний суд Херсонської області
в складі головуючої судді Мотонок Т.Я.,
за участю секретаря Гурковського В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ справу № 167/365/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про скасування постанови № 125693 від 30 квітня 2021 року про накладення адміністративного стягнення,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом в якому просить суд скасувати постанову № 125693 від 30 квітня 2021 року про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.
Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що30 квітня 2021 року старшим прикордонником ОСОБА_3 . ВСП «Чонгар» (тип Б) Херсонського прикордонного загону Херсонської області її було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 204-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно складено протокол № 125693 про накладення адміністративного стягнення у розмірі 1 700 гривень, а саме, що вона порушила порядок виїзду та в`їзду з тимчасово окупованої території України на територію України.
З даної постанови вбачається, що 30.04.2021 року о 13 годині 57 хвилин до прикордонного наряду «Перевірка документів» вона прибула в КПВВ «Чонгар», чим порушила порядок виїзду з тимчасово окупованої території у Донецькій та Луганській областях, а саме 26 квітня 2021 року здійснила виїзд з тимчасово окупованої території України з Луганської та Донецької області до Російської Федерації поза КПВВ через закритий пропускний пункт «Маринівка» чим порушила п.п. 3.6 Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів на таких територіях, затверджений постановою Кабінету Міністрів України 17 липня 2019 року № 815 та о першій половині дня порушила порядок в`їзду до тимчасово окупованої території України Автономну Республіку Крим поза КПВВ через Керчинський міст, чим порушила порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року № 3 відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.
При складанні постанови про накладення адміністративного стягнення вона зазначила, що на території Донецька у неї народилася дитина, і вона перетнула кордон в бік Російської Федерації, оскільки всі пропускні пункти на підконтрольну територію України зачинені, вона не мала змоги потрапити на місце свого проживання іншим шляхом. Метою потрапити в Україну було отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та паспорта громадянина України для виїзду за кордон для меншої дитини, оскільки старшій дочці вже видані такі документи. Також, вона фактично проживає у свого батька смт. Дубище, Луцького (Рожищенського) району Волинської області, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, отримує виплати з Управління соціального захисту Луцької РДА, що підтверджується довідкою про отримання виплат. У Донецьку проживає її мати і вона перетинала кордон України з метою повернення на місце свого проживання.
Позивач вважає, що складена постанова є протиправною, оскільки порушує її права щодо вільного пересування на території України, є перешкодою для в`їзду до місця її проживання та отриманні документів для її дитини державного зразка, в її діях відсутня обов`язкова ознака складу адміністративного правопорушення, а саме - вини, оскільки вона діяла в стані крайньої необхідності через припинення роботи пропускних пунктів на непідконтрольній території України, також вона вважає, що в її діях містяться ознаки малозначності правопорушення та те, що всупереч вимогам ч.1 ст.268 КУпАП України її було позбавлено можливості під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою адвоката або іншого фахівця у галузі права, оскаржувана постанова була винесена відповідачем без повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.
Отже, позивач не погоджується із зазначеним рішенням про адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700,00 гривень (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок), та просить суд скасувати постанову № 125693 від 30.04.2021 року, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
Ухвалою суду від 10 червня 2021 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
11.06.2021 року від ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) до Генічеського районного суду Херсонської області надійшло клопотання про заміну відповідача ВСП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 на належного ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , фактична/поштова адреса: АДРЕСА_2 ).
ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) є органом державного кордону України та посадовими особами якого, ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності, отже ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) є належним відповідачем у даній справі.
Ухвалою суду від 11.06.2021 року замінено неналежного відповідача ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » І (тип Б) Херсонського прикордонного загону на належного Херсонський прикордонний загін Державної прикордонної служби України.
У встановлений судом строк, представником відповідача подано відзив на позов в якому зазначено про безпідставність поданного позову. На обгрунтування своїх вимог відповідач зазначає, що викладені в позовні вимоги є необгрунтованими та невмотивованими, оскільки фактичні обставини викладені в позовній заяві мають опосередковане відношення до вчиненого позивачем адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.
Проаналізувавши вимоги викладені в позовній заяві, Відповідач їх не визнає і вважає, що вони не грунтуються на Законі, є безпідставними та невмотивованими і тому не підлягають задоволенню судом, зокрема з огляду на наступне:
30.04.2021 року о 13.57 під час здійснення прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» в контрольному пункті в`їзду - виїзду «Чонгар» (в 6 км. від населеного пункту Чонгар, Генічеського району, Херсонської області) було виявлено Позивача, яка 26.04.2021 порушила вимоги пункту 6 «Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів па тимчасово окуповані території України у Донецькій та Луганській областях і виїзд) осіб, переміщення товарів з таких територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 № 815, а саме здійснила виїзд з тимчасово окупованої території України через закритий пункт пропуску до Російської Федерації, а також 27.04.2021 здійснила в`їзд до тимчасово окупованої території України АР Крим з Російської Федерації через автомобільний міст поблизу паромної переправи «Керч», поза контрольним пунктом в`їзду-виїзду, чим порушила вимоги пункту 3 «Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 №367, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 204-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Факт порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповані території України та виїзду з них поза контрольними пунктами в`їзду - виїзду підтверджується наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення № 342/125693/2021:
- доповідною запискою прикордонного наряду «Перевірка документів» у складі старшини ОСОБА_5 , з якої стало відомо, що 30 квітня 2021 року о 13 годині 57 хвилин, під час здійснення прикордонного контролю в контрольному пункті в`їзду - виїзду «Чонгар» (в 6 км. від с. Чонгар, Генічеського району. Херсонської області) було виявлено громадянку України ОСОБА_4 , яка26.04.2021 року порушила вимоги пункту 6 «Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території України у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 № 815, а саме здійснила виїзд з тимчасово окупованої території України через закритий пункт пропуску до Російської Федерації, а також 27.04.2021 здійснила в`їзд до тимчасово окупованої території України АР Крим з Російської Федерації через автомобільний міст поблизу паромної переправи «Керч», поза контрольним пунктом в`їзду-виїзду, чим порушила вимоги пункту 3 «Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 № 367, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 204-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення;
- поясненнями Позивача, в яких зазначено, що 26.04.2021 вона виїхала з міста Донецька на територію Російської Федерації через тимчасово закритий пункт пропуску «Маринівка», в подальшому здійснила в`їзд до тимчасово окупованої території України АР Крим з Російської Федерації через автомобільний міст поблизу паромної переправи «Керч», поза контрольним пунктом в`їзду-виїзду. Окрім цього, в своїх поясненнях Позивач засвідчила власним підписом про роз`яснення їй прав, передбачених частиною першою статті 63 Конституції України та ч. 1 статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також, що вона допущене правопорушення і накладене адміністративне стягнення не оспорює, оспорювати не буде, штраф сплатить вчасно, претензій до прикордонників не має;
- витягом з бази даних 1.2., доступ до якої отримано за допомогою підсистеми «Ризик», щодо фактичних даних про перетин державного кордону України/межі з ТО ТУ, з якого стало відомо, що Позивач:30.08.2020 здійснила виїзд з України до Російської Федерації через пункт пропуску «Гоптівка»,30.04.21 здійснила в`їзд до материкової частини України з тимчасово окупованої території України АР Крим через контрольний пункт в`їзду виїзду «Чонгар» (попередня назва «Салькове»). Будь - які інші перетини державного кордону України та/або межі з ТОТУПозивачем в період часу з 30.08.2020 по 30.04.2021 в базі даних відсутні.
Враховуючи наявність фактичних даний виїзду 30.08.2020 Позивача з України до Російської Федерації та в`їзду 30.04.2021 Позивача до материкової частини України з тимчасово окупованої території України АР Крим, без будь-якої інформації про законний виїзд з тимчасово окупованої території України в Донецькій та Луганській областях, стає очевидним, що Позивач порушила порядок виїзду з тимчасово окупованих територій Донецької та Луганської областей, поза контрольними пунктами в`їзду - виїзду та порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію АР Крим, поза контрольними пунктами в`їзду виїзду.
Враховуючи наявність в діях Позивача ознак складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 204-2 КУпАП на підставі пункту 34 статті 20 Закону України «Про державну прикордонну службу України», по прибуттю старшим прапорщиком ОСОБА_6 було запропоновано та запрошено Позивача до службового приміщення контрольного пункту в`їзду - виїзду «Чонгар», для з`ясування обставин порушення порядку виїзду з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях та порядку в`їзд) до тимчасово окупованої території України АР Крим, на що Позивач погодилася та жодних заперечень (невдоволень) не висловлювала.
Враховуючи вищевикладене , було зафіксовано факт порушення порядку виїзду з тимчасово окупованої території України у Донецькій та Луганській областях, а також порушення порядку в`їзду до тимчасово окупованої території України АР Крим, проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення, шляхом винесення однієї постанови про накладення адміністративного стягнення за частиною 1 статті 204-2 Кодексу Українипро адміністративні правопорушення (протоколи про адміністративні правопорушення не складалися, оскільки Позивач в поясненні власним підписом засвідчила, що допущені порушення і накладене адміністративне стягненняне оспорює та оспорювати не буде).
Позивачу було роз`яснено її права, передбачені частиною першою статті 63 Конституції України та частиною першою статті 268 Кодексу України пре адміністративні правопорушення під підпис (наявне підтвердження в поясненні Позивача).
Розгляд справи про адміністративне правопорушення було проведено згідно з вимогами КУпА, та беручи до уваги всі пом`якшуючі обставини визначені статтею 34 КУпАП, які були встановлені під час розгляду справи (щире розкаяння, вчинення правопорушення вперше тощо), було прийнято рішення щодо визнання Позивача винною у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 204-2 КУпАН, та враховуючи пом`якшуючі обставини, накладено мінімально можливу суму штрафу, яка передбачена санкцією частини 1 статті 204-2 КУпАП, у розмірі 1700 гривень, про що було винесено оскаржувану постанову серії № 125693, яку було доведено та вручено під підпис Позивачу. Під час складання постанови про накладення адміністративного правопорушення Позивач також не оспорювала допущені правопорушення та адміністративне стягнення, тому протоколи про адміністративні правопорушення не складалися.
За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 204-2 КУпАП, Позивачу було доведено зміст постанови про накладення адміністративного стягнення на зрозумілій їй мові, та копію постанови вручено Позивачу під її особистий підпис.
Крім цього, Позивачу було роз`яснено вимоги статей 287, 289 КУпАП, щодо права на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, та вимоги статті 308 КУпАП, в частині відповідальності за несплату штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 КУпАП.
Крім того, Позивач в позовній заяві стверджує, що дійсно перетнула державний кордон України через тимчасово закритий пункт пропуску «Маринівка» з тимчасово окупованої території України Донецької області до Російської Федерації.
Так, відповідно до протокольного рішення Кабінету Міністрів України від05.06.2014 року пункт пропуску «Маринівка» закрито, у зв`язку із цим види державного контролю під час перетинання державного кордону в ньому не здійснюється, а тому вкотре відповідач зазначає, що перетинання через вказаний пункт пропуску заборонено.
Відповідно до «Режиму функціонування контрольних пунктів в`їзду/виїзду через лінію розмежування в Донецькій та Луганській областях та порядок пропуску осіб, транспортних засобів та товарів (вантажів)», затвердженого наказом Командувача об`єднаних сил від 31.10.2020 № 861, пропуск осіб, транспортних засобів та товарів (вантажів) в контрольних пунктах в`їзду/виїзду в Донецькій та Луганській областях через лінію розмежування здійснюється в наступних контрольних пунктах в`їзду/виїзду: «Мар`їнка», «Новотроїцьке», «Станиця Луганська», «Щастя».
Підводячи підсумок нормативно - правового регулювання порядку в`їзду на тимчасово окуповані території України Донецької та Луганської областей та виїзду з неї, дають чітку картину того, що Позивач, здійснивши виїзд з тимчасовоокупованої території України Донецької області поза контрольними пунктами в`їзду - виїзду, було порушено чинні норми Закону.
Тобто, в`їзд до тимчасово окупованої території України АР Крим та виїзд неї здійснюється виключно через контрольні пункти в`їзду - виїзду, в`їзд аби виїзд до вказаної території поза КПВВ (в обхід/об`їзд КПВВ, через закриті пункти пропуску тощо) заборонено ЗАКОНОМ, за що передбачене адміністративна відповідальність статтею 204-2 КУпАП.
Позивач в позовній заяві стверджує, що дійсно перетнула державний кордон України через тимчасово закритий пункт пропуску «Маринівка» з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації, у зв`язку із відсутністю можливості потрапити до свого місця проживання іншим шляхом.
Крім цього, посилання Позивача на те, що контрольні пункти в`їзду-виїзду з боку тимчасово окупованих територій України у Донецькій та Луганській областях не працювали будь - якими доказами не підтверджено. Поряд з цим, у відповідності до інформації, яка розміщена на офіційному сайті Державної прикордонної службі України через контрольні пункти в`їзду - виїзду з боку тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях лінію розмежування перетнуло: протягом квітня 2021 року - 52 тисячі осіб.
А тому, твердження Позивача, щодо відсутності можливості вільного перетину лінії розмежування через контрольні пункти в`їзду-виїзду спростовуються вказаним і статистичними даними про перетин лінії розмежування між материковою частиною України та тимчасово окупованими територіями України Донецької та Луганської областей.
Поряд з цим, Позивач навіть в позовній заяві не розкриває свої мотиви порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України АР Крим поза контрольними пунктами в`їзду - виїзду. Даний факт свідчить, що Позивач вкотре свідомо порушила законодавство України та передбачала можливі правові наслідки, оскільки вона мала можливість хоча б законно потрапити з Російської Федерації на територію України через будь-який відкритий пункт пропуску. А тому відсутні будь- які підстави вважати вчинені адміністративні правопорушення малозначними.
29.06.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач зазначає, що дійсно 30.04.2021 року о 13 годині 57 хвилин до прикордонного наряду «Перевірка документів» вона прибула в КПВВ «Чонгар», чим порушила порядок виїзду з тимчасово окупованої території у Донецькій та Луганській областях, а саме 26 квітня 2021 року здійснила виїзд з тимчасово окупованої території України з Луганської та Донецької області до Російської Федерації поза КПВВ через закритий пропускний пункт «Маринівка» чим порушила п.п. 3.6 Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів на таких територіях.
Також позивач зазначає, що виїзд з материкової частини України вона здійснила 30.08.2020 року о 21 год.07 хв. та у інформації не зазначено, що 27.08.2020 року вона перетнула кордон на материкову частину України, до місця свого проживання та 30.08.2020 року терміново покинула її, оскільки на території Донецька у неї залишились маленька дитина, яку вона не могла взяти із собою, особисті цінні речі, побутова техніка. Термінове повернення слугувало тому, що дуже негативно налаштовані настрої громадян, і вона хвилювалася за своє майно. До квітня 2021 року вона не мала змоги повернутись до місця свого проживання у смт. Дубище, Луцького району, Волинської області, як зазначалося раніше, через те, що всі пропускні пункти були зачинені. Дозвіл на перетин кордону необхідно було отримати в установі м. Донецька, який не є підконтрольним Україні, що і зумовило її перетнути кордон у вищевказаний спосіб, через негативно налаштовані настрої у владних установах. Рухаючись до місця свого проживання разом із дітьми, позивач обрала найоптимальніший варіант для переїзду. Факт її проживання у смт. Дубище, Луцького району, Волинської області підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, доданої до матеріалів справи.
Отже, позивач вважає себе невинуватою, постанову № 125693 від 30.04.2021 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
05.07.2021 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких відповідачвважає відповідь на відзив на позовну заяву та позовну заяву і викладені в них позовні вимоги необґрунтованими та невмотивованими. оскільки фактичні обставини викладені в них мають опосередковане відношення до вчиненого позивачем адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення, належна правова аргументація та правові підстави оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення позивачем також чітко не визначені та не сформульовані в межах як її позовної заяви, так і відповіді на відзив на позовну заяву.
Отже, проаналізувавши вимоги викладені позивачем, відповідач їх не визнає та вважає, що вони не ґрунтуються на Законі, є безпідставними та невмотивованими тому не підлягають задоволенню судом, зокрема з огляду на наступне: Позивач як у своїй позовній заяві, так і у відповіді на відзив підтверджує, що26.04.2021 року вона порушила вимоги пункту 6 «Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території України у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.201 № 815, а саме здійснила виїзд з тимчасово окупованої території України через закритий пункт пропуску до Російської Федерації, а також27.04.2021 року здійснила в`їзд до тимчасово окупованої території України АР Крим з Російської Федерації через автомобільний міст поблизу паромної переправи «Керч», поза контрольним пунктом в`їзду-виїзду, чим порушила вимоги пункту 3 «Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї», затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 №367, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене можна зробити висновок, що Позивач погоджується з тим, що посадова особа Херсонського прикордонного загону Державної прикордонної служби України діяла законно та в межах своїх повноважень при винесенні оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення.
Поряд з цим, Позивач навіть у відповіді на відзив не розкриває свої мотиви порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України АР Крим поза контрольними пунктами в`їзду - виїзду. Даний факт свідчить, що Позивач вкотре свідомо порушила законодавство України та передбачала можливі правові наслідки оскільки вона мала можливість хоча б законно потрапити з Російської Федерації на територію України через будь-який відкритий пункт пропуску через державши: кордон, але свідомо не скористалась даною можливістю, а вкотре порушила законодавство України.
Тому, відповідач вважає, що підстави для задоволення даного адміністративного позову відсутні.
Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 30 квітня 2021 року посадовою особою, старшим прикордонних нарядів в контрольному пункті в`їзд - виїзд «Чонгар» ВПС «Чонгар» І категорії (тип Б) ОСОБА_3 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, якою ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.
Підставою для прийняття вказаного рішення стало те, що 30.04.2021 року о 13.57 під час здійснення прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» в контрольному пункті в`їзду - виїзду «Чонгар» (в 6 км. від населеного пункту Чонгар, Генічеського району, Херсонської області) було виявлено Позивача, яка 26.04.2021 порушила вимоги пункту 6 «Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів па тимчасово окуповані території України у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 № 815.
Не погоджуючись із постановою про накладення штрафу, посилаючись на її необґрунтованість і неправомірність, позивач звернулась до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Однак, доводи позивача суд вважає безпідставними з огляду на наступне.
Згідно пояснень, відібраних під час виявлення порушення, позивач зазначила, що 26.04.2021 року вона виїхала з міста Донецька на територію Російської Федерації через тимчасово закритий пункт пропуску «Маринівка», в подальшому здійснила в`їзд до тимчасово окупованої території України АР Крим з Російської Федерації через автомобільний міст поблизу паромної переправи «Керч», поза контрольним пунктом в`їзду-виїзду. Окрім цього, в своїх поясненнях Позивач засвідчила власним підписом про роз`яснення їй прав, передбачених частиною першою статті 63 Конституції України та ч. 1 статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також, що вона допущене правопорушення і накладене адміністративне стягнення не оспорює, оспорювати не буде, штраф сплатить вчасно, претензій до прикордонників не має.
.Таким чином, факт вчинення адміністративного правопорушення не заперечується позивачем.
Крім того, у вказаних поясненнях, позивач власним підписом засвідчила про роз`яснення їй прав, а також, що вона допущене правопорушення і накладене адміністративне стягнення не оспорює.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 року №1207-VII громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в`їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї через контрольні пункти в`їзду - виїзду за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.
Згідно із п. 2 Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року №367, контрольний пункт в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї - спеціально виділена територія на автомобільному шляху, залізничній станції з комплексом будівель, спеціальних, інженерних, фортифікаційних споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види державного контролю і пропуск осіб, що в`їжджають на тимчасово окуповану територію України та виїжджають з неї, а також транспортних засобів, вантажів та іншого майна; органи і служби, що здійснюють державний контроль у контрольних пунктах, - підрозділи охорони державного кордону, територіальні органи ДФС.
За правилами п. 3 Порядку від 04.06.2015 року №367 в`їзд на тимчасово окуповану територію України та виїзд з неї здійснюються через контрольні пункти, зокрема, громадянами України - за умови пред`явлення будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України "Про громадянство України" або статтею 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України".
Відповідно до п. 4 Порядку від 04.06.2015 року №367 контрольні пункти, в яких здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск осіб, що в`їжджають на тимчасово окуповану територію України або виїжджають з неї, транспортних засобів, вантажів та іншого майна, не призначені для перетинання державного кордону. Перелік контрольних пунктів наведено в додатку 1.
Відповідно до ст. 222-1 КУпАП органи Державної прикордонної служби України розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, порушенням іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через її територію, невиконанням рішення про заборону в`їзду в Україну, порушенням порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України або виїзду з неї, а також з порушенням порядку в`їзду до району проведення антитерористичної операції або виїзду з нього (стаття 202, частина друга статті 203, стаття 203 1 (щодо порушень, виявлених у пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України, контрольному пункті в`їзду-виїзду або контрольованому прикордонному районі), статті 204 -2, 204 -4).
Від імені органів Державної прикордонної служби України розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: начальники органів охорони державного кордону та Морської охорони Державної прикордонної служби України та їх заступники; інші посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону України.
Пунктом 1 Наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України "Про організаційні заходи щодо реформування адмін провадження у прикордонній сфері" від 28.02.2018 року №16, відповідно до абзацу третього частини другої статті 222-1 КУпАП, уповноважено розглядати від імені Державної прикордонної служби України справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 222-1 КУпАП, та накладати відповідні адміністративні стягнення: старших змін прикордонних нарядів у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон, контрольних пунктах в`їзду-виїзду.
Разом з цим, за правилами ч. 1 ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема, статтею 204-2 (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в`їзду-виїзду) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.
Вказані положення кореспондуються із приписами ч. 5 ст. 276 КУпАП, згідно яких справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 204-2 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх виявлення.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не оспорювала допущене порушення і адміністративне стягнення, що підтверджується її поясненями, які долученні до матеріалів справи.
Згідно із ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Водночас, відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.
Відповідно до ч. 1 ст. 204 -2 КУпАП порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. тягнуть за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, здійснення в`їзду-виїзду на тимчасово окуповану територію України через невизначений контрольний пропускний пункт є порушенням Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року №367.
Не дотримання вказаного контрольно-пропускного режиму є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 204 -2 КУпАП.
Водночас, суд враховує, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачем не ставилось питання про необізнаність з його правами та обов`язками, не подавались зауваження до порядку розгляду справи, у тому числі щодо не роз`яснення йому прав, не ставилось питання про необхідність скористатись правовою допомогою, заперечення щодо виявленого правопорушення не подавались.
Навпаки, у наданих позивачем поясненнях, що долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, позивач власним підписом засвідчив про роз`яснення їй прав, а також, що вона допущене правопорушення і накладене адміністративне стягнення не оспорює.
Розгляд справи відбувся у присутності позивача, проведений уповноваженою посадовою особою органу Державної прикордонної служби України.
Також, постанова про накладення штрафу містить прізвище, ім`я та по батькові, посаду особи, яка прийняла відповідне рішення; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, дату народження та місце проживання; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; результат розгляду справи та суму адміністративного стягнення, визначену з дотриманням приписів ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.
Обставин, які б свідчили про вчинення адміністративного правопорушення з незалежних від позивача причин, під час розгляду справи про правопорушення не наводилось.
Вищенаведене свідчить про дотримання відповідачем правил ч. 1 ст. 258 КУпАП, ч. 1 ст. 268 КУпАП, ст.ст. 204 4,280, 283 КУпАП.
З огляду на викладене, оскільки факт порушення позивачем Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї підтверджений належними доказами та не спростований позивачем, розгляд справи відбувся з дотриманням адміністративного законодавства, постанова винесена згідно повноважень відповідача та у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, постанова відповідає критерію обґрунтованості і правомірності, тому відсутні підстави для скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Керуючись ст.ст. 251, 258, 268, КУпАП, ст. 71, 242-244, 286 КАС України, суд -
Ухвалив:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про скасування постанови № 125693 від 30 квітня 2021 року про накладення адміністративного стягнення - відмовити в повному обсязі.
Відповідно ч.2 ст.271 КАС України копію судового рішень невідкладно надіслати учасникам справи.
Згідно ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи

Суддя Генічеського районного суду Т. Я. Мотонок