Справа № 320/8073/20
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2021-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2021 року м. Київ № 320/8073/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко Н.Д., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом Здорівської сільської ради Васильківського району Київської області до Головного управліня ДПС у Київській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

до суду звернулась Здорівська сільська рада Васильківського району Київської області (, 8626, Київська обл., Васильківський р-н, с. Здорівка, вул. Соборна, буд. 175) з позовом до Головного управліня ДПС у Київській області (, 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 5А), в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Головного управління ДПС у Київській області протиправною щодо ненадання Здорівській сільській раді Васильківського району Київської області інформації, звітності платників до бюджету Здорівської сільської ради про суми нарахованих та сплачених податків та/або зборів, суми податкового боргу та надмірно сплачених до місцевих бюджетів податків та/або зборів, про суми списаного безнадійного податкового боргу; суми розстрочених і відстрочених грошових зобов`язань та/або податкового боргу платників податків; суми наданих податкових пільг, включаючи втрати доходів бюджету від їх надання за період з 01.01.2017 по 31.05.2020;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області надати Здорівській сільській раді Васильківського району Київської області інформацію, звітність платників до бюджету Здорівської сільської ради про суми нарахованих та сплачених податків та/або зборів, суми податкового боргу та надмірно сплачених до місцевих бюджетів податків та/або зборів; про суми списаного безнадійного податкового боргу; суми розстрочених і відстрочених грошових зобов`язань та/або податкового боргу платників податків; суми наданих податкових пільг, включаючи втрати доходів бюджету від їх надання за період з 01.01.2017 по 31.05.2020.

В якості підстави позову позивач посилається на безпідставне ненадання відповідачем на запит позивача інформації згідно з п. 12.3.3 Податкового кодексу України, а саме звітності платників до бюджету Здорівської сільської ради про суми нарахованих та сплачених податків та/або зборів, суми податкового боргу та надмірно сплачених до місцевих бюджетів податків та/або зборів, про суми списаного безнадійного податкового боргу; суми розстрочених і відстрочених грошових зобов`язань та/або податкового боргу платників податків; суми наданих податкових пільг, включаючи втрати доходів бюджету від їх надання за період з 01.01.2017 по 31.05.2020.

Ухвалою суду від 28.09.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву.

21.10.2020 до суду надійшов відзив відповідача на адміністративний позов, в якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог та вказував на відсутність, на час надання відповіді на запит позивача, порядку подання звітності в розрізі платників податків - юридичних осіб органам місцевого самоврядування, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Тобто, позиція відповідача ґрунтується на тому, що ГУ ДПС у Київській області діяло виключно в межах своє компетенції та виключно у передбачений законодавством порядок.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, Здорівською сільською радою Васильківського району Київської області на адресу Головного управління ДФС у Київській області було направлено листа №156/02-12 від 29.05.2020, в якому, посилаючись на норми п. 12.3.3 Податкового кодексу України, позивач просив протягом 20 днів надати інформацію, звітність платників до бюджету Здорівської сільської ради про суми нарахованих та сплачених податків та/або зборів, суми податкового боргу та надмірно. плачених до місцевих бюджетів податків та/або зборів, про суми списаного безнадійного податкового боргу; суми розстрочених і відстрочених грошових зобов`язань та/або податкового боргу платників податків; суми наданих податкових пільг, включаючи втрати доходів бюджету від їх надання за період з 01.01.2017 по 31.05.2020.

У відповідь Головне управління ДПС у Київській області направило листа №19570/9/10-36/04-03 від 30.06.2020, в якому повідомило заявника, що у відповідності до положень підпункту 12.3.3. пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України порядок надання звітності в розрізі платників податків юридичних осіб органам місцевого самоврядування затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує та реалізує державну фінансову політику. Після затвердження відповідного порядку інформація на вищезазначені питання буде надана у відповідності до вимог чинного законодавства.

Не погоджуючись із такою відповіддю відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним відносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 1 Податкового кодексу України Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 12 Податкового кодексу України визначені повноваження Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів.

Відповідно до пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.

За змістом підпункту 12.3.3. пункту 12.3 статті 12 Кодексу сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, надсилають у десятиденний строк з дня прийняття рішень, але не пізніше 25 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлених місцевих податків та/або зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів, до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та/або зборів, в електронному вигляді інформацію щодо ставок та податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів у порядку та за формою, затвердженими Кабінетом Міністрів України, та копії прийнятих рішень про встановлення місцевих податків та/або зборів та про внесення змін до таких рішень.

Якщо в рішенні органу місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків та/або зборів, а також податкових пільг з їх сплати не визначено термін його дії, таке рішення є чинним до прийняття нового рішення.

Контролюючі органи не пізніше 25 серпня поточного року складають зведену інформацію про розмір та дату встановлення ставок місцевих податків та/або зборів на відповідних територіях, а також про встановлені на відповідних територіях податкові пільги та подають її в електронній формі центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Контролюючі органи відповідно до Бюджетного кодексу України подають органам місцевого самоврядування у розрізі джерел доходів звітність:

- про суми нарахованих та сплачених податків та/або зборів, суми податкового боргу та надмірно сплачених до місцевих бюджетів податків та/або зборів на відповідних територіях - щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним;

- про суми списаного безнадійного податкового боргу; суми розстрочених і відстрочених грошових зобов`язань та/або податкового боргу платників податків, які повинні бути сплачені до місцевих бюджетів на відповідних територіях; суми наданих податкових пільг, включаючи втрати доходів бюджету від їх надання, - щокварталу, не пізніше 25 днів після закінчення звітного кварталу.

Звітність в розрізі платників податків - юридичних осіб надається контролюючим органом за запитом органу місцевого самоврядування протягом 20 днів з моменту отримання ним запиту.

Порядок надання звітності в розрізі платників податків - юридичних осіб органам місцевого самоврядування затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 25 вересня поточного року оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті зведену інформацію про розмір та дату встановлення на відповідних територіях ставок місцевих податків та/або зборів, а також про встановлені на відповідних територіях податкові пільги.

Орган місцевого самоврядування у десятиденний строк з дня затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель направляє в електронній формі до контролюючого органу та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, інформацію про нормативну грошову оцінку земель у порядку та за формою, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Порядок обміну інформацією між органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, визначається Кабінетом Міністрів України.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, не пізніше 15 липня поточного року оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті зведену інформацію про проведену нормативну грошову оцінку земель.

Як було зазначено вище, контролюючий орган, відмовляючи позивачу у наданні запитуваної інформації, посилався на відсутність затвердженого у встановлений спосіб порядку надання звітності в розрізі платників податків - юридичних осіб органам місцевого самоврядування.

Проте, слід звернути увагу, що у відповідності до статті 5 Закону України від 02.10.1992 №2657-XII «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Згідно статті 16 цього Закону податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.

Згідно частини 1 статті 20 Закону №2657-XII за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом.

Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом (частини 2 статті 20 Закону №2657-XII).

За змістом статті 1 Закону України від 13.01.2011 №2939-VI «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Отже, за викладеного вище тлумачення, податкова інформація в першу чергу є публічною інформацію.

Пунктом 4 та 5 статті 78 Бюджетного кодексу України передбачено, що місцевий фінансовий орган за участю органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, у процесі виконання місцевого бюджету за доходами здійснює прогнозування та аналіз доходів відповідного бюджету; органи, що контролюють справляння надходжень бюджету, забезпечують. своєчасне та в повному обсязі надходження до місцевих бюджетів податків і зборів та інших доходів місцевих бюджетів відповідно до законодавства.

Для виконання покладених на них завдань органам місцевого самоврядування необхідно володіти повною інформацією про стан нарахування, сплати, податків і зборів до відповідних місцевих бюджетів, яка, крім інформації про фактичні надходження, має включати інформацію: про суми надміру сплачених зобов`язань, про податковий борг, про суми списаного податкового боргу, про розстрочені і відстрочені суми податкового боргу, як додаткових джерел надходжень та/або витрат бюджету х метою забезпечення об`єктивного підходу до планування дохідної частини місцевих бюджетів за джерелами та належного виконання затверджених показників за доходами.

Оскільки надання такої інформації органам місцевого самоврядування на їх запит прямо передбачено положеннями підпункту 12.3.3. пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України, контролюючі органи зобов`язані її надати.

При цьому, відсутність затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, порядку надання звітності в розрізі платників податків - юридичних осіб органам місцевого самоврядування, не може бути перешкодою для надання податкової інформації, передбаченої підпунктом 12.3.3 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України.

За таких обставин твердження відповідача, що податковий орган не вправі надавати інформацію, передбачену підпунктом 12.3.3 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України, у довільній формі за відсутності вставленого відповідного порядку, є помилковими.

Окрім цього суд зазначає, що відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 №10 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації" (пункт 12) перелік підстав для відмови у задоволенні запиту на інформацію, закріплений частиною першою статті 22 Закону № 2939-VI, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

За змістом пункту 1 частини першої статті 22 Закону № 2939-VI у задоволенні запиту може бути відмовлено лише у разі наявності одночасно двох умов: відсутності інформації у володінні розпорядника інформації та відсутності у нього обов`язку володіти нею. Якщо інформація відсутня, але розпорядник зобов`язаний нею володіти, то згідно із принципом законності він повинен усунути порушення закону та вжити заходів щодо набуття (створення) запитаної інформації, продовживши у разі необхідності строк розгляду запиту на інформацію.

Відмовляючи у доступі до інформації з мотивів того, що вона є службовою, розпорядник має вказати, до якої з визначених частиною першою статті 9 Закону категорій належить ця інформація. Якщо інформація не належить до жодної з визначених цим положенням категорій, доступ до неї не може обмежуватись на підставі того, що вона є службовою.

Також у рішенні у справі «Рисовський проти України» ЄСПЛ вказав на те, що принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків (заява № 29979/04, пункт 70).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74).

У пункті 102 рішення у справі «Зеленчук і Цицюра проти України» (заяви № 846/16 та № 1075/16) при оцінці дотримання статті 1 Першого протоколу до Конвенції констатовано, що суд повинен здійснити загальний розгляд різних інтересів, які є предметом спору, пам`ятаючи, що метою Конвенції є гарантування прав, які є «практичними та ефективними». Суд поза межами очевидного повинен дослідити реалії оскаржуваної ситуації. Така оцінка може стосуватись не лише відповідних умов компенсації, якщо ситуація схожа з тією, коли позбавляють майна, але також і поведінки сторін, у тому числі вжитих державою заходів та їх реалізації. У цьому контексті слід наголосити, що невизначеність - законодавча, адміністративна або така, що виникає із застосовної органами влади практики, - є фактором, який слід враховувати при оцінці поведінки держави (рішення у справі «Броньовський проти Польщі» («Broniowski v. Poland»), заява N 31443/96, пункт 115).

Таким чином, за відсутності законодавчо встановлених обмежень, згідно яких запитувана позивачем інформація не могла бути надана відповідачем, суд робить висновок про обґрунтованість позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За змістом статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №92 від 02.09.2020, який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Крім того, у позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 4000,00 грн.

На підтвердження цих витрат позивачем додано ордер серії ЗР №32742, договір №862 про надання правової (правничої) допомоги від 23.01.2020 та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку розглядом справи, за яким суму 4000,00 грн. визначено за підготовку і подачу позову до Київського окружного адміністративного суду про зобов`язання надати інформацію.

Однак, заявником не надано належних та допустимих доказів в підтвердження сплати коштів в розмірі 4000,00 грн., зокрема, не надано відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку. На цю обставину звернув увагу відповідач, посилаючись при цьому на позицію Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 у справі №826/1216/16.

Крім того, не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно, зважаючи на відсутність в матеріалах справи належних доказів щодо факту понесення позивачем витрат на правову допомогу, пов`язану з розглядом даної адміністративної справи суд робить висновок про відсутність підстав для задоволення заявленого позивачем клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Здорівської сільської ради Васильківського району Київської області до Головного управліня ДПС у Київській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Київській області щодо ненадання Здорівській сільській раді Васильківського району Київської області інформації, звітності платників до бюджету Здорівської сільської ради про суми нарахованих та сплачених податків та/або зборів; суми податкового боргу та надмірно сплачених до місцевих бюджетів податків та/або зборів, про суми списаного безнадійного податкового боргу; суми розстрочених і відстрочених грошових зобов`язань та/або податкового боргу платників податків; суми наданих податкових пільг, включаючи втрати доходів бюджету від їх надання за період з 01.01.2017 по 31.05.2020.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області (, 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 5А) надати Здорівській сільській раді Васильківського району Київської області (, 8626, Київська обл., Васильківський р-н, с. Здорівка, вул. Соборна, буд. 175) інформацію, звітність платників до бюджету Здорівської сільської ради про суми нарахованих та сплачених податків та/або зборів, суми податкового боргу та надмірно сплачених до місцевих бюджетів податків та/або зборів; про суми списаного безнадійного податкового боргу; суми розстрочених і відстрочених грошових зобов`язань та/або податкового боргу платників податків; суми наданих податкових пільг, включаючи втрати доходів бюджету від їх надання за період з 01.01.2017 по 31.05.2020.

Стягнути на користь Здорівської сільської ради Васильківського району Київської області (, 8626, Київська обл., Васильківський р-н, с. Здорівка, вул. Соборна, буд. 175) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (, 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 5А) понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено та підписано 27.07.2021

Суддя Панченко Н.Д.