Справа № 754/5756/21
Суддя: Бабко В. В.
Дата ухвалення: 2021-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/130/21
Справа №754/5756/21
РІШЕННЯ

Іменем України

26 липня 2021 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Бабко В.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві Національної поліції України Алейніка Валерія Володимировича, Управління патрульної поліції у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом про скасування постанови.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16 березня 2021 року інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві Національної поліції України Алейніком Валерієм Володимировичем винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340грн. Відповідно до змісту постанови серії АПО18№773833 від 16.03.2021 ОСОБА_1 перебував у приміщенні Центру первинної медико-санітарної допомоги для дитячого населення, при КНП «ЦПМСД» №4 Деснянського району, без вдягнутих належним чином засобів індивідуального захисту, а саме маски, що закриває ніс та рот, чим порушив п.п. 1 п. 2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2021, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.44-3 КУпАП. Позивач не погоджується з постановою, вважає рішення посадової особи протиправним та таким, що порушує права позивача. У зв`язку з викладеним, позивач вважає, що дії інспектора неправомірні, так як позивач не порушував правил карантину, просить суд визнати дії інспектора протиправними та скасувати постанову серії АПО18№773833 від 16.03.2021.

Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 19.04.2021 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

До суду надійшов відзив від відповідачів відповідно до якого зазначено, що відповідно до постанови АПО18№773833 від 16.03.2021 ОСОБА_1 перебував у приміщенні Центру первинної медико-санітарної допомоги для дитячого населення, при КНП «ЦПМСД» №4 Деснянського району, без вдягнутих належним чином засобів індивідуального захисту, а саме маски, що закриває ніс та рот, чим порушив п.п. 1 п. 2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2021, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.44-3 КУпАП. Так, на час винесення оскаржу вального рішення у вигляді постано на території України було установлено карантин згідно постанови КМУ №1236 від 09.12.2020. Внаслідок чого відповідачем винесена вище вказана постанова, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення на позивача штрафу в сумі 170грн. Інспектор за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю оцінив докази та факт вчинення Позивачем правопорушення, розглянув справу про адміністративне правопорушення, та виніс правомірну постанову за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП. Оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, то немає підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Стаття 242 КАС України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Дослідивши повно та всебічно матеріали справи, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 16 березня 2021 року інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві Національної поліції України Алейніком Валерієм Володимировичем винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340грн.

16.03.2021 ОСОБА_1 перебував у приміщенні Центру первинної медико-санітарної допомоги для дитячого населення, при КНП «ЦПМСД» №4 Деснянського району, без вдягнутих належним чином засобів індивідуального захисту, а саме маски, що закриває ніс та рот, чим порушив п.п. 1 п. 2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2021, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІвід 06квітня 2000року визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

З 12 березня 2020 року по 31 квітня 2021 року на усій території України встановлено карантин, відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року№ 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами), від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України). Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (Covid-19)»від 06 листопада 2020 року № 1000-ІХ, статтю 44-3 КУпАП доповнено частиною другою. пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" встановлено заборони, порушення яких призводить до притягнення до відповідальності за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Міністерство охорони здоров`я за дорученням прем`єр-міністра роз`яснило поняття «громадське місце», де обов`язково потрібно носити захисні маски чи респіратори відповідно до останніх вимог карантину.

Згідно роз`яснення Міністерства охорони здоров`я, громадським місцем є частина будь-якої будівлі, споруди, що доступні або відкриті для населення вільно, за запрошенням або за плату, постійно, періодично чи час від часу, у тому числі під`їзди, підземні переходи і стадіони.

До громадських місць відноситься ліфти і таксофони, приміщення та території медичних і навчальних закладів, дитмайданчики, приміщення і території спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд та закладів, під`їзди житлових будинків, пасажирський транспорт загального користування, приміщення закладів харчування, приміщення культурних об`єктів, приміщення органів державної влади, органів місцевого самоврядування та державних установ, зупинки громадського транспорту

Відповідно до ч. 2 ст. 44-3 КУпАП перебування в громадських удинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніт та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім того, відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» завданням працівник поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Дослідивши, компакт диск з відеозаписом, наданий відповідачами, судом установлено, що ОСОБА_1 перебував у приміщенні Центру первинної медико-санітарної допомоги для дитячого населення, при КНП «ЦПМСД» №4 Деснянського району в масці, яка була одягнута на підборіддя, маска ОСОБА_1 не прикривала ніс та рот, що суперечить правилам карантину ведених на території України для запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Отже, інспектор патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві Національної поліції України Алейнік Валерій Володимирович діяв відповідно до покладених на нього повноважень, а також виконав процедуру притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до приписів КУпАП, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери інспектора, який доданий відповідачем до відзиву.

При складанні протоколу та прийнятті постанови інспектором УПП повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, отже встановлені при розгляді справи обставини свідчать про належне з`ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття правильного рішення по справі.

Так, при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт протиправних дій інспектора поліції оскільки, матеріали справи, які досліджені судом містять достатню беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності дій інспектора.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є безпідставними та не обґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати покладається на позивача.

Керуючись Конституцією України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Загальної декларації прав людини, Законом України «Про Національну поліцію», статтями 9, 126, 122, 247, 251, 280 КУпАП, статтями 5, 9, 76, 77, 90, 229, 241-246, 262, 293, 295 КАС України,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві Національної поліції України Алейніка Валерія Володимировича, Управління патрульної поліції у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити повністю.

Судові витрати покладаються на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд міста Києва.

Позивач: ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 .

Відповідачі:

Управління патрульної поліції у місті Києві, місцезнаходження: м. Київ, вулиця Народного Ополчення, 9;

Інспектор патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві Національної поліції України Алейнік Валерій Володимирович, місце знаходження: м.Київ, вулиця Народного Ополчення, 9.

Повний текст рішення складено та підписано 26 липня 2021 року.

Суддя В.В. Бабко