Справа № 300/91/21
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 рокуЛьвівСправа № 300/91/21 пров. № А/857/10293/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Кухтея Р.В., Шевчук С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року, ухвалене суддею Баранюком А.З. у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі № 300/91/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника керівника Офісу Президента України Машовця Романа Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Бобров Юрій Олександрович про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд:

- визнати протиправними дії заступника Керівника Офісу Президента України Машовця Романа Васильовича щодо розгляду скарги позивача від 30 листопада 2020 року;

- зобов`язати заступника Керівника Офісу Президента України Машовця Романа Васильовича скерувати Президенту України скаргу позивача від 30 листопада 2020 року для розгляду по суті.

Позовні вимоги мотивовано тим, що до компетенції заступника Керівника Офісу Президента України Машовця Романа Васильовича не входять повноваження щодо розгляду скарги, які адресована Президенту України.

Таким чином, позивач вважає, що відповідач порушив його право на належний розгляд скарги.

Відповідач свою позицію у справі не висловив.

Позиція третьої особи у справі зводиться до того, що вимоги, які висловив позивач у скарзі від 30 листопада 2020 року є необґрунтованими та безпідставними.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач, який просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, позивач зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, оскільки суд першої інстанції не взяв до уваги доводи позивача, які викладені у апеляційній скарзі.

Третя особа у справі подала відзив на апеляційну скаргу у якому зазначила, що, відповідно до Положення про Офіс Президента України, затвердженого Указом Президента України від 25.06.2019 року № 436/2019, Офіс Президента України організовує розгляд звернень адресованих Президенту України, в тому числі, за підписом заступника Керівника Офісу Президента України.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 30.11.2020 року позивач звернувся до Президента України із скаргою, в якій просив скасувати виданий Указ від 08.10.2020 року № 425 в частині присвоєння начальникові управління Генерального штабу Збройних Сил України, полковнику юстиції ОСОБА_2 почесного звання «Заслужений юрист України». Про прийняте рішення просив повідомити його в терміни передбачені законом.

У відповідь на вказане звернення, листом від 28.12.2020 року № 46-01/758 заступник Керівника Офісу Президента України Роман Машовець повідомив позивача, що відповідно до вимог Порядку представлення до нагородження та вручення державних нагород України, затвердженого Указом Президента України від 19.02.2003 року № 138, підставою для присвоєння почесного звання «Заслужений юрист України» ОСОБА_2 було подання Міністерства оборони України. Тому, з огляду на зазначене, підстав для скасування Указу Президента України від 08.10.2020 року № 425 немає.

Вважаючи, що його скарга повинна бути розглянута саме Президентом України, а не Заступником Керівника Офісу Президента України Машовцем Романом Васильовичем, ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що скарга адресована на ім`я Президента України може бути розглянута, зокрема, заступником Керівника Офісу Президента України.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року № 393/96-ВР, регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Також, даний Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення (далі - Закон № 393/96-ВР).

Статтею 1 Закону № 393/96-ВР передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Статтею 3 Закону № 393/96-ВР визначено, що скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб

Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення може бути усним чи письмовим. Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

Відповідно до ст. 18 Закону № 393/96-ВР громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Згідно із ст. 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів

Відповідно до статте 102 та 106 Конституції України Президент України є гарантом державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина.

Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов`язковими до виконання на території України.

При цьому, пунктом 28 ч.1 ст.106 Конституції України передбачено, що Президент України створює у межах коштів, передбачених у Державному бюджеті України, для здійснення своїх повноважень консультативні, дорадчі та інші допоміжні органи і служби.

Указом Президента України від 25 червня 2019 року № 436/2019 затверджено Положення про Офіс Президента України (далі - Положення).

Пунктом 1 Положення передбачено, що Офіс Президента України (далі - Офіс) є постійно діючим допоміжним органом, утвореним Президентом України відповідно до пункту 28 частини першої статті 106 Конституції України.

Згідно з пунктом 3 Положення, основними завданнями Офісу є організаційне, правове, консультативне, інформаційне, експертно-аналітичне та інше забезпечення здійснення Президентом України визначених Конституцією України повноважень.

Підпунктом 22 пункту 4 Положення передбачено те, що Офіс відповідно до покладених на нього завдань, організовує прийом громадян, які звертаються до Президента України, розгляд звернень громадян, а також звернень органів місцевого самоврядування, політичних партій та громадських об`єднань (у тому числі професійних спілок), підприємств, установ, організацій, здійснює облік і аналіз таких звернень, на основі аналізу звернень розробляє та подає Президентові України пропозиції щодо розв`язання порушених у них проблем

Згідно з пунктом 7 Положення, до складу Офісу входить, в тому числі, заступники Керівника Офісу Президента України.

Відповідно до пункту 13 Положення, заступники Керівника Офісу Президента України забезпечують виконання покладених на Офіс завдань, виконують за дорученням Президента України, Керівника Офісу Президента України інші функції, а також спрямовують і координують роботу структурних підрозділів Офісу Президента України з виконання покладених на Президента України та Офіс Президента України завдань.

Отже, виходячи з аналізу наведених вище норм права, скарга, адресована на ім`я Президента України, може бути розглянута, зокрема, заступником Керівника Офісу Президента України.

Таким чином суд першої інстанції зробив правильний висновок про безпідставність доводів позивача.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року в справі № 300/91/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повний текст постанови складений 28.07.2021 року