Справа № 340/2394/21
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2021-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/2394/21

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Притула К.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому проваджені адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління Держпраці у Кіровоградській області (вул. Дворцова, 24, п/с 1/37,м.Кропивницький,25006) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову начальника Управління Держпраці у Кіровоградській області №366/11/11РРО//ІП-ФС про накладення на Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 6 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що перевірка відповідачем не проводилась, письмові пояснення у ФОП ОСОБА_1 не відбирались. Позивач вказує, що порушено порядок винесення постанови, оскільки її не запрошено на розгляд матеріалів перевірки.

24.05.2021 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду було відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.28).

11.06.2021 (вх.№ 16155) представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що позовні вимоги не визнає та заперечує проти їх задоволення. Вказує, що під час перевірки посадовими особами ГУ ДПС у Кіровоградській області виявлено факт виконання особою обов`язків продавця, без оформлення трудового договору.

15.06.2021 (вх.№16259) представником позивача надано до суду відповідь на відзив.

Згідно до ст. ст. 262, 263 КАС України, дану справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що посадовими особами ГУ ДПС у Кіровоградській області проведено фактичну перевірку щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, обігу підакцизних товарів та наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, результати якої оформлено актом №366/11/11/РРО/ НОМЕР_1 від 04.02.2021 року (а.с.37-38).

В подальшому вказаний акт направлено до управління Держпраці у Кіровоградській області.

Так, зі змісту акту перевірки вбачається, що 04.02.2021 року посадовими особами ГУ ДПС у Кіровоградській області здійснено перевірку в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою - АДРЕСА_2 , господарську діяльність здійснює ФОП ОСОБА_1 . Продаж товару здійснюється продавцем - ОСОБА_2 .

На момент проведення перевірки не надано документів, які б свідчили про офіційне працевлаштування у ФОП ОСОБА_1 продавця ОСОБА_2 .

Відповідно до даних інформаційних систем ГУ ДПС у Кіровоградській області повідомлення про прийняття на роботу працівника ОСОБА_2 не подавалось.

Згідно з письмовими поясненнями, наданими ОСОБА_2 , остання вказала, що працює у ФОП ОСОБА_1 з осені 2020 року, на посаді продавця в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », графік роботи - з 8:00год. по 20:00 год.; вихідні: субота та неділя. Заробітна плата в розмірі 5000 грн.

Отже, в ході перевірки встановлено, що продавець допущена до роботи без укладення трудового договору.

Вказане, на переконання відповідача, свідчить про порушення ст.21 та ст.24 КЗпП України.

Розгляд справи про застосування фінансових санкцій в порядку ст.265 КЗпП України проведено 10.03.2021, за результатами прийнято Постанову про накладення штрафу на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України в розмірі 6000 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає.

Статтею 259 КЗпП передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Повноваження Держпраці визначено Положенням про Державну службу України з питань праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96.

Держпраці реалізує свої повноваження шляхом проведення перевірок посадовими особами Держпраці та її територіальних органів

Відповідно до ч. 1 ст. 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема, фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження (абз. 2 ч. 2 ст. 256 КЗпП України).

Частиною 3 ст. 265 КЗпП України визначено, що штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 4 ст. 265 КЗпП України).

Положеннями ч. 7 ст. 265 КЗпП України передбачено, що сплата штрафу не звільняє від усунення порушень законодавства про працю.

За приписами пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (надалі - Порядок №509) штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі:

- рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

- акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;

- акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;

- акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування;

- акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови акт №366/11/11/РРО/ від 04.02.2021 про те, що трудові відносини позивача та гр. ОСОБА_2 не були оформлені належним чином, тому позивачем порушено вимоги ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України та постанови КМУ №413 від 17.06.2015.

У межах розгляду цієї справи судом надано оцінку порушення трудового законодавства, які зазначені в акті ГУ ДПС у Кіровоградській області від 04.02.2021 та які стали підставою для винесення відповідачем оскаржуваної постанови.

Судом встановлено, що Кіровським районним судом м. Кіровограда було розглянуто матеріали, які надійшли від Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.156 КУпАП.

Постановою Кіровського районного суду Кіровоградської області від 26.04.2021 року по справі № 404/1158/21 провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення (а.с.17-18).

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 17.05.2021 року у справі №33/4809/193/21, скасовано постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.04.2021 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.155-1 КУпАП про адміністративні правопорушення- скасовано, провадження у справі закрито за відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення (а.с.15-16).

Відповідно до змісту постанови суду апеляційної інстанції, зазначено, що протокол серії від 07.02.2021 року, складений відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст.155-1 КУпАП, оформлений інспектором ДПС в області Бабалічем В.М. з грубим порушенням вимог ст.ст. 19,57,59,63 Конституції України, ст.ст. 254,256,268 КУпАП, а по суті складений безграмотно, оскільки в протоколі, обставини справи, які підлягають доказуванню та фабула обвинування викладена без посилання на конкретні норми податкового та законодавства у сфері регулювання встановленого порядку проведення розрахунків, дані про функціональні обов`язки ОСОБА_2 , як продавця продовольчих товарів, взагалі відсутні.

В протоколі відсутній запис про додатки /результати перевірки/ та про вилучення з магазину продовольчих товарів ФОП ОСОБА_1 тютюнових виробів, тобто підакцизних товарів, при тому, що відсутність у підприємця ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами фактично виключає можливість провести реалізацію такого товару за допомогою РРО.

Суд апеляційної інстанції вказав, що посилання податкового інспектора Бабаліча В.М. в акті перевірки про відсутність між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 трудового договору є припущенням, яке належними доказами не підтверджено.

Судом апеляційної інстанції під час розгляду справи досліджено копію наказу №09/11/20-1 з якого встановлено, що ОСОБА_2 з 09.11.2020 року звільнена з посади продавця продовольчих товарів, за угодою сторін, а на її місце /відповідно до наказу, трудового договору та табелю робочого часу/ прийнято ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст.155-1 КУпАП, яке інкримінувалось ОСОБА_2 передбачає відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у виді накладення штрафу на осіб, які здійснюють розрахункові операції, від двох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб- від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 155-1 КУпАП можуть бути особи, які відповідно до своїх функціональних обов`язків здійснюють розрахункові операції, а також посадові особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Однак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_2 не є суб`єктом відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.155-1 КУаАП.

Згідно з приписами ч.4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 6-1) при укладенні трудового договору про дистанційну (надомну) роботу; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 3 ст. 24 КЗпП України).

В ході судового розгляду справи судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 03.08.2020 було укладено трудовий договір, на підставі якого ОСОБА_2 було прийнято на посаду продавця продвольчих товарів. Вказане підтверджується наказом №27/07/20-1 27.07.2020, табелем робочого часу за період з серпня по листопад 2020 (а.с.55-62).

Судом враховано, що на підставі поданої заяви від 09.11.2020 року та наказу №09/11/20-1 від 09.11.2020 року ОСОБА_2 звільнено з посади продавця продвольчих товарів за угодою сторін з 09.11.2020р. (а.с.64).

Тобто, на момент проведення перевірки ГУ ДПС у Кіровоградській області, трудові відносини між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинились.

За відсутності у відповідача належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту допущення ОСОБА_2 до роботи у ФОП ОСОБА_1 без укладення трудового договору, відсутні правові підстави для притягнення позивача до відповідальності відповідно до оскаржуваної постанови від 10.03.2021

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими, а адміністративний позов таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд присуджує на користь позивача всі здійснені, документально підтверджені, витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (а.с.1).

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В и р і ш и в

Позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління Держпраці у Кіровоградській області (вул. Дворцова, 24, п/с 1/37,м.Кропивницький,25006) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 366/11/11/РРО//ІП-ФС від 10.03.2021 про накладення штрафу ц розмірі 6000 грн.

Присудити на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Кіровоградській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. Притула