Справа № 10572/10/1570
Суддя: Балан Я.В.
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

28 липня 2021 року м. Одеса
У судове засідання особи, які беруть участь у розгляді справи не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно повідомлялись. Проте, згідно частини 3 статті 376 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне розглянути заяву про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення у порядку письмового провадження.
Відповідно до підпункту 18.4 пункту 18 частини 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.
Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
За приписами пункту 1 статті 6 Конвенції «кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру».
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (див. рішення від 19.03.1997 року зі справи «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 року зі справи «Шмалько проти України»).
Відповідно до ч.1 ст. 376 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Згідно п.2 ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року (у редакції, чинній на момент набрання постановою Одеського окружного адміністративного суду законної сили), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання у такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню,- з наступного дня після його постановлення; 2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.
Згідно з ч.ч.1,2 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині 1 цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Доказів переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, як і доказів поновлення такого строку заявником до суду не надано.
Відповідно до пункту 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин пропуску такого пропуску.
Як вбачається з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, арбітражний керуючий Фоменко М.С., яка виконувала обов`язки керуючого санацією та ліквідатора відносно ВАТ Холдингова Компанія «Краян», повідомила заявника про відсутність будь-яких документів, що стосуються виконавчих проваджень, у тому числі виконавчих листів, відносно ВАТ Холдингова Компанія «Краян».
З відповіді Першого Малиновського відділу ДВС встановлено, що виконавчі провадження відносно ВАТ Холдингова Компанія «Краян» були завершені у період 2014-2015 років на підставі п.7 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції закону, що діяла на той час). Виконавчі документи були спрямовані суб`єкту видачі та знищено виконавчі провадження у зв`язку з закінченням строку зберігання.
Керуючись статтями 243, 248, 376, підпункту 18.4 пункту 18 частини 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Ухвала суду набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Балан Я.В.