Справа № 200/507/21-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 р. Справа№200/507/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Волгіної Н.П., при секретарі судового засідання Кудрявцеві О.Ю.,

розглянувши в судовому засіданні в порядку загального позовного провадженя адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Званівської сільської ради Бахмутського району Донецької області

про стягнення середнього заробітку, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Званівської сільської ради Бахмутського району Донецької області про стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 12 листопада 2020 року по 30 грудня 2020 року у сумі 20 160,96 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він обіймав посаду сільського голови Званівської сільської ради Бахмутського району Донецької області відповідно до рішення Званівської сільської ради від 21 листопада 2017 року № 7/1-1 «Про результати виборів та початок повноважень голови та депутатів Званівської сільської ради».

11 листопада 2020 року позивач був звільнений з посади сільського голови Званівської сільської ради у звязку із закінченнм повноважень.

Проте суми, належні позивачу при звільнені, відповідачем своєчасно виплачені не були - остаточний розрахунок був здійснений 30 листопада 2020 року, при цьому відповідач не сплатив позивачу під час остаточного розрахунку середній заробіток за час затримки такого розрахунку (а.с. 1-4).

Ухвалою суду від 18 січня 2021 року позовна заява залишена без руху у зв`язку із наявністю недоліків позовної заяви (а.с. 20-21).

Ухвалою суду від 2 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

30 березня 2021 року на електронну адресу суду (1 квітня 2020 року поштою до канцелярії суду) від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що 10 листопада 2020 року у зв`язку із не обранням ОСОБА_1 на повторний строк на посаду голови Званівської сільської ради позивач звернувся до відповідача із заявами № 645/02-07 та № 646/02-07 щодо призначення виплати середньої заробітної плати на період працевлаштування та виплати належної при звільненні грошової допомоги у розмірі шестимісячного середнього заробітку 13 листопада 2020 року відповідно до норм чинного законодавства України.

Відповідач зазначає, що на момент подачі даних заяв позивач перебував на посаді голови сільської ради (повноваження закінчились 11 листопада 2020 року) і мав законні підстави щодо видання розпоряджень та право їх підпису, а також мав право першого підпису бухгалтерських та банківських документів Званівської сільської ради, а тому міг сам провести остаточний розрахунок щодо себе, але не зробив цього.

Також зазначено, що вини сільської ради у несвоєчасному розрахунку із позивачем немає, враховуючи наступне.

Перше засідання 1 сесії 8 скликання відбулося 11 листопада 2020 року о 16-00 год, на якому було заслухано голову сільської територіальної виборчої комісії ОСОБА_2 та розглянуто і прийнято 2 рішення, а саме: рішення Званівської сільської ради від 11 листопада 2020 року № 8/1-1 «Про результати виборів, початок повноважень голови та депутатів Званівської сільської ради»; рішення Званівської сільської ради від 11 листопада 2020 року № 8/1-2 «Про обрання секретаря Званівської сільської ради».

12 листопада 2020 року новообраною головою Званівської сільської ради були підписані зазначені рішення і почалася робота по збору відповідного пакету документів щодо отримання виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, був поданий відповідний пакет документів до Державного реєстратора на отримання виписки.

Виписку з реєстру Званівська сільська рада отримала 17 листопада 2020 року і в цей же день подала документи на оформлення електронного підпису для підписання бухгалтерських та банківських документів, який отримала 20 листопада 2020 року.

Виходячи з вищевказаного, відповідач просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог (а.с. 49-50).

2 квітня 2021 року на електронну адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначає, що по-перше, відповідач не надав пояснень з приводу розрахунку двома платежами з проміжком часу у 10 днів, по-друге, на внутрішні виробничі процеси, пов`язані із оформленням документів щодо новообраного голови не виключають вини відповідача та його обов`язку при остаточному розрахунку сплатити і середній заробіток за час затримки такого розрахунку (а.с. 58-59).

Ухвалою суду від 2 квітня 2021 року справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 27 квітня 2021 року (а.с. 60-61).

27 квітня 2021 року на електронну адресу суду (1 квітня 2020 року поштою до канцелярії суду) від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що: заява про отримання виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань була подана 13 листопада 2020 року, а саму виписки отримано 17 листопада 2020 року; у період з 11 листопада 2020 року по 19 листопада 2020 року повноважень на підписання документів від імені керівника не було ні у кого в раді; 20 листопада 2020 року позивачеві було сплачено аванс за листопад у сумі 4064,87 грн; компенсацію за невикористану позивачем відпустку бухгалтер розрахував після 20 листопада 2020 року, а так як розрахунки із заробітної плати здійснюються через казначейську службу двічі на місяць (15 та 30 числа), тому зазначена компенсація в сумі 5 334,73 грн була сплачена ОСОБА_1 30 листопада 2020 року (а.с. 68-69).

Протокольною ухвалою суду від 27 квітня 2021 року відкладено підготовче засідання та зобов`язано відповідача до 20 травня 2021 року надати суду додаткові пояснення та доказів на їх підтвердження (а.с. 73).

Ухвалою суду від 20 травня 2021 року оголошено перерву у підготовчому провадженні до 3 червня 2021 року (а.с. 80).

Ухвалою суду від 3 червня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні на 13 липня 2021 року об 11-00 год (а.с. 90).

13 липня 2021 року сторони у судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

13 липня через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача (а.с. 95-96).

Відповідач заяв та клопотань з приводу участі у судовому засіданні його представника суду не направив.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочиннства України (далі - КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України, беручи до уваги належне повідомлення сторін про дату, час і місце цього засідання, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , є громадянином України, РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 6-8).

Званівська сільська рада Бахмутського району Донецької області, , місцезнаходження: 84528, Донецька область, Бахмутський район, с. Званівка, проспект Перемоги, буд. 1), є органом місцевого самоврядування та суб`єктом владних повноважень (а.с. 51).

Рішенням Званівської сільської ради Бахмутського району Донецької області № 7/1-1 від 21 листопада 2017 року «Про результати виборів та початок повноважень голови та депутатів Званівської сільської ради» ОСОБА_1 обрано Званівським сільським головою (а.с. 10, 15).

Рішенням Званівської сільської ради Бахмутського району Донецької області від 11 листопада 2020 року № 8/1-1 позивача звільнено з посади сільського голови Званівської сільської ради Бахмутського району Донецької області у звязку із закінченнм строку повноважень відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (а.с. 15).

Рішенням Званівської сільської ради Бахмутського району Донецької області від 11 листопада 2020 року № 8/1-1 Званівським сільським головою обрано ОСОБА_3 (а.с. 13).

За поясненнями сторін, які підтверджуються випискою АТ КБ «ПриватБанк» від 14 грудня 2020 року, відомостями щодо розподілу витрат Званівської сільської ради від 20 листопада 2020 року та від 30 листопада 2020 року, після звільнення позивача розрахунок з ним був здійснений двома платежами: 20 листопада 2020 року у сумі 4 064,87 грн і 30 листопада 2020 року у сумі 5 334,73 грн, всього на суму 9 399,60 грн (а.с. 14, 51-52).

Сторонами не заперечується, що повний розрахунок із позивачем був здійснений 30 листопада 2020 року.

Будучи не згодним із несвоєчасним розрахунком з ним після звільнення та не сплатою йому внаслідок несвоєчасного розрахунку середнього заробітку за час затримки такого розрахунку позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі з боку органів державної влади.

За правилами ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто, протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 7 червня 2001 року № 2493-III (далі - Закон № 2493-III) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

За загальним правилом при вирішенні публічно-правового спору пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Відповідно до ст. 3 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону № 2493-III на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Враховуючи, що спеціальним законодавством у сфері публічних правовідносин в органах місцевого самоврядування, зокрема, Законом № 2493-III та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР, не врегульовано питання щодо несвоєчасного розрахунку з особою при звільненні, суд дійшов висновку про необхідність застосувати до спірних правовідносин норми КЗпП України.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

В силу вимог ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень ст. 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями ст.ст. 117, 237-1 цього кодексу, установлено, що за ст. 47 КЗпП роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст. 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Зазначений висновок суду щодо права позивача у відповідності до ст.ст. 116, 117 КЗпП України отримати суму середнього заробітку за час несвоєчасного розрахунку під час звільнення викладено в постанові Верховного Суду від 30 листопада 2020 року по справі № 480/3105/19.

З контексту вищенаведених норм слідує, що підставою відповідальності власника (працедавця) (в тому числі, державного, органу, установи, організації) є наявність двох юридично значимих фактів - порушення працедавцем строків розрахунку при звільненні (ст. 116 КЗпП) та встановлення вини власника (працедавця) у порушенні такого строку (ст. 117 КЗпП).

Як встановлено судом, позивач звільнений із посади 11 листопада 2020 року, розрахунок належних позивачеві при звільненні сум здійснений відповідачем двома частинами - 20 та 30 листопада 2020 року.

Отже, в даному випадку має місце порушення з боку відповідача строків розрахунку з ОСОБА_1 при його звільненні.

При вирішенні питання щодо наявності або відсутності вини відповідача у несвоєчасному проведенні розрахунку при звільненні з позивачем, суд зазначає таке.

Відповідно до постанови Верховної Ради України «Про утворення і ліквідацію районів» № 807-IX вiд 17 липня 2020 року, розпорядження Кабінету Міністрів України № 710-р від 12 червня 2020 року «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Донецької області», відповідно до постанови ЦВК від 28 липня 2020 року № 148 «Про форми переліків місцевих рад із зазначенням адміністративно-територіальних одиниць, що входять до їх складу», постанови ЦВК № 160 від 8 серпня 2020 року «Про перші вибори депутатів сільських селищних, міських рад територіальних громад і відповідних сільських, міських голів 25 жовтня 2020 року», призначено на неділю 25 жовтня 2020 року перші вибори Званівського сільського голови Бахмутського району Донецької області (Званівська сільська територіальна громада).

За результатами перших місцевих виборів з обрання сільського голови Званівської сільської ради Бахмутського району Донецької області, які відбулись 25 жовтня 2020 року, головою Званівської сільської ради Бахмутського району обрано ОСОБА_3 (а.с. 13).

Рішенням Званівської сільської ради Бахмутського району Донецької області від 11 листопада 2020 року № 8/1-1 прийнято до відома результати цих виборів та присвоєно ОСОБА_3 з 11 листопада 2020 року 9 ранг посадової особи органу місцевого самоврядування (а.с. 13).

12 листопада 2020 року Званівська сільська рада звернулась із заявою до державного реєстратора про проведення державної реєстрація змін в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо змін зміни керівника установи та зміни права першого підпису фінансових документів, договорів на обслуговування в органах Казначейської служби та банківських установах та 17 листопада 2020 року отримав відповідну виписку з реєстру (а.с. 51).

Суд зазначає, що відповідно до наказу Міністерства фінансів України за № 758 вiд 22 червня 2012 року «Про затвердження Порядку відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України», взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України і розпорядниками бюджетних коштів та одержувачами бюджетних коштів, відокремленими структурними підрозділами розпорядників бюджетних коштів, підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами-підприємцями, а також органами, що контролюють справляння надходжень бюджету, та органами місцевого самоврядування в процесі відкриття (закриття) рахунків регламентуються цим Порядком.

Відповідно до п. 1.8 Порядку розрахунково-касове обслуговування клієнтів здійснюється органами Казначейства відповідно до умов договорів та додаткових угод до договорів мiж органами Казначейства і клієнтами.

Пунктом 1.10 Порядку визначено, що орган Казначейства може здійснювати дистанційне обслуговування клієнта шляхом укладання договору про дистанційне обслуговування з використанням програмно-технічного комплексу «Клієнт казначейства - Казначейство».

Згідно п. 3.7 Порядку у разі реорганізації клієнта та/або зміни Найменування без зміни коду за ЄДРПОУ рахунки не закриваються. При цьому протягом десяти днів після внесення змін (до реєстраційних даних клієнта) надаються документи, передбачені пунктами 3.1 - 3.3 цього розділу.

Відповідно до п. 3.8 цього порядку документи на відкриття всіх рахунків подають до органу Казначейства особи, які мають відповідні повноваження та право першого або другого підпису. При отриманні документів на відкриття рахунків орган Казначейства зобов`язаний здійснити перевірку поданих документів, зокрема: а) підписи осіб на заяві про відкриття рахунка мають бути розшифровані з обов`язковим зазначенням власного імені, прізвища та ідентифіковані з підписами в картці із зразками підписів та відбитка печатки; б) дані, наведені в картці зразками підписів та відбитка печатки, мають відповідати відомостям з Єдиного державного реєстру та даним, що містяться у поданій клієнтом завіреній в установленому порядку копії прийнятого відповідно до законодавства наказу (розпорядження), в тому числі вищестоящої установи, або рішення відповідної виборчої комісії про результати місцевих виборів та протоколу сесії відповідної місцевої ради (для органів місцевого самоврядування) про призначення керівника у разі відсутності таких даних у Єдиному державному реєстрі у визначених законодавством випадках.

Після надання повного пакета документів, оформлених у встановленому порядку, органи Казначейства не пізніше трьох робочих днів з дати подання заяви про відкриття рахунків клієнта відкривають відповідні рахунки.

Відповідно до абз. 3 п. 7 Порядку використання електронних довірчих послуг в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах та організаціях державної форми власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 року № 749 «Про затвердження Порядку використання електронних довірчих послуг в органах держаної влади, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах та організаціях державної форми власності» генерація пари ключів (особистого та відкритого) здійснюється підписувачем - представником державної установи iз використанням засобів кваліфікованого електронного підпису за його особистої присутності у кваліфікованого надавача, що обслуговує державну установу.

Як вбачається з матеріалів справи, після державної реєстрації змін та отримання виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідачем були подані відповідні документи на оформлення електронного підпису та після його отримання 20 листопада 2020 року на банківський рахунок (картковий рахунок) позивача було зараховано частину грошових коштів, належних йому при звільненні, в сумі 4 064,87 грн (заробітна плата за листопад 2020 року) (а.с. 83).

Враховуючи наведене вище суд приходить до висновку, що вина відповідача у затримки розрахунку при звільненні до 20 листопада 2020 року (включно) - відсутня, так як 11 листопада 2020 року згідно чинного законодавства є останнім днем роботи (служби) позивача на посалі голови Званівської сільської ради, а у період з 12 по 20 листопада 2020 року радою (в тому числі новообраної головою) вчинялись дії, спрямовані на отримання необхідних документів, без наявності яких неможливе провести перерахування коштів з рахунку Званівської сільської ради на інші рахунки, в тому числі на картковий рахунок позивача.

Разом із цим за період з 21 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року (дата остаточного розрахунку із позивачем) відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у несвоєчасному розрахунку з ОСОБА_1 .

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як наслідок, відповідач на підставі ст. 117 КЗпП України зобов`язаний сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 21 по 30 листопада 2020 року (включно).

При вирахуванні розміру середнього заробітку за період затримки розрахунку, суд виходить з наступного.

Згідно абз. 1, 3 п. 2 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100), обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до абз. 1, 3 п. 8 розділу ІV Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Згідно п. 3 розділу ІІІ Порядку № 100 при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку. Суми нарахованої заробітної плати враховуються у тому місяці, за який вони нараховані та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Згідно п. 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Оскільки позивач був звільнений з посади у листопаді 2020 року, розрахунок середньомісячної заробітної плати має бути проведений, виходячи з розміру його грошового забезпечення за вересень - жовтень 2020 року.

Згідно довідки від 9 грудня 2020 року № 19, виданої Званівською сільською радою, грошове забезпечення позивача за період з 1 вересня по 31 жовтня 2014 року склало 39 350,58 грн, а саме:

- за вересень нараховано - 13 833,10 грн (оклад - 5 750,00 грн, доплата за ранг - 275,00 грн, надбавка за вислугу років - 602,50 грн, відпускні - 7 205,60 грн);

- за жовтень - 25 517,48 грн (оклад - 1 642,86 грн, доплата за ранг - 78,57 грн, надбавка за вислугу років - 172,14 грн, відпускні - 8 623,91 грн, премія 15 000,00 грн) (а.с. 88-89).

Відповідно до абз. 19 п. 4 розділу ІІІ Порядку № 100 при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження, вимушеного прогулу тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Згідно абз. 3 п. 3 розділу ІІ Порядку № 100 премії та інші виплати, які виплачуються за два місяці або більш тривалий період, при обчисленні середньої заробітної плати включаються шляхом додавання до заробітку кожного місяця розрахункового періоду частини, що відповідає кількості відпрацьованих робочих днів періоду (місяців), за які такі премії та інші виплати нараховані.

Суду не надано відомостей щодо періоду нарахування премії позивачу у жовтні 2020 року, тому керуючись ч. 2 ст. 77 КАС України суд виходить з того, що зазначена премія нарахована за один місяць.

Отже, при обчисленні середньої заробітної плати позивача за останні два місяці згідно приписів Порядку № 100 має враховуватись сума 23 521,07 грн (39 350,58 грн - 7 205,60 грн - 8 623,91 грн (відпускні за вересень та жовтень відповідно)).

Кількість днів, відпрацьованих позивачем у вересні - жовтня 2020 року відповідно до довідки № 19 склала 14 робочих днів (а.с. 54).

Таким чином, середньоденне грошове забезпечення позивача за цей період склало 1 680,08 грн (23 521,07 грн : 14).

Виходячи з наведеного у листі Міністерства соціальної політики від 29 липня 2019 року № 1133/0/206-19 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2020 рік» кількість робочих днів затримки розрахунку при звільненні за період з 21 по 30 листопада 2020 року (включно) склала 6 робочих днів.

Отже середній заробіток позивача за період затримки розрахунку при звільненні складає 10 080,48 грн (1 680,08 грн * 6 днів).

Разом із цим суд зазначає, що такий середній заробіток мав бути сплачений відповідачем у випадку затримки всіх належних позивачеві при звільненні сум.

Враховуючи, що частково (у розмірі 4 064,60 грн) належні позивачу суми були сплачені останньому 20 листопада 2020 року, суд вважає за необхідне визначити розмір середнього заробітку за час затримки з вини відповідача розрахунку при звільненні виходячи з частки своєчасно не сплачених з вини відповідача сум, а саме - з суми 5 334,73 грн.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц, та висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 28 січня 2021 року по справі № 580/2427/19.

Враховуючи, що загальна сума, яка підлягала сплаті позивачеві при звільненні склала 9 399,60 грн (100% від всієї суми, що підлягала сплаті позивачеві при звільненні), то 5 334,73 грн складає 56,75% від всієї суми, яка належала позивачеві при звільненні.

Відповідно, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 5 720,67 грн (10 080,48 грн * 56,75%).

На підставі викладеного вище суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивачем за подання даного позову сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн (а.с. 5), беручи до уваги загальний розмір заявлених позовних вимог (вимога про стягнення 20 160,96 грн) та частину позовних вимог, яка за висновком суду підлягає задоволенню (стягнення з відповідача 5 720,67 грн), суд вважає за необхідне стягнути із відповідача витрати позивача зі сплати судового збору у розмірі 257,60 грн (908,00 грн * 28,37% від задоволеної частини позовних вимог).

Керуючись ст.ст. 2-4, 6, 9, 12, 72-78, 90, 94, 139, 205, 244-246, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Званівської сільської ради Бахмутського району Донецької області про стягнення середнього заробітку - задовольнити частково.

Стягнути зі Званівської сільської ради Бахмутського району Донецької області (, місцезнаходження: 84528, Донецька область, Бахмутський район, с. Званівка, проспект Перемоги, буд. 1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 5 720,67 грн (п`ять тисяч сімсот двадцять) грн 67 коп.

Стягнути з Званівської сільської ради Бахмутського району Донецької області (, місцезнаходження: 84528, Донецька область, Бахмутський район, с. Званівка, проспект Перемоги, буд. 1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати позивача зі сплати судового збору у розмірі 257 (двісті п`ятдесят сім) грн 60 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду прийняте у нарадчій кімнаті, його вступна та резолютивна частини складені та підписані 13 липня 2021 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 23 липня 2021 року.

Суддя Н.П. Волгіна