Справа № 420/7942/21
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2021-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7942/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (вул. Куяльницька, №26-А, с.Куяльник, Подільський район, Одеська область, 66350, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, за результатом якої позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Куяльницької сільської ради, яка діє від імені Куяльницької сільської об`єднаної територіальної громади, щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 від 18.02.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення (що за видом використання відноситься до земель для ведення фермерського господарства), комунальної власності, орієнтовною площею 3,89 га, що має кадастровий номер: :01:001:0356 (загальна площа 19,2002 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення фермерського господарства на території Ставківської (колишньої Чапаєвської) сільської ради Подільського (раніше Котовського) району Одеської області (за межами населених пунктів) або мотивовану відмову в наданні вказаного дозволу;

зобов`язати Куяльницьку сільську раду, яка діє від імені Куяльницької сільської об`єднаної територіальної громади, на найближчому пленарному засіданні сесії розглянути клопотання ОСОБА_1 від 18.02.2021 та надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення (що за видом використання відноситься до земель для ведення фермерського господарства), комунальної власності, орієнтовною площею 3,89 га, що має кадастровий номер: :01:001:0356 (загальна площа 19,2002 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення фермерського господарства на території Ставківської (колишньої Чапаєвської) сільської ради Подільського (раніше Котовського) району Одеської області (за межами населених пунктів) або мотивовану відмову в наданні вказаного дозволу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 18.02.2021 року ОСОБА_1 було подано до Куяльницької сільської об`єднаної територіальної громади клопотання, у якому відповідно до вимог ст.ст.3, 8, 14, 68 Конституції України, ст.ст.79-1 ч.5, 84 ч.1, 118, 121, 122 ч.1 Земельного кодексу України, ст.25 Закону України «Про землеустрій», де позивач просив надати їй дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення (що за видом використання відноситься до земель для ведення фермерського господарства), комунальної власності, орієнтовною площею 3,89 га, що має кадастровий номер: :01:001:0356 (загальна площа 19,2002 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення фермерського господарства на території Ставківської (колишньої Чапаєвської) сільської ради Подільського (раніше Котовського) району Одеської області (за межами населених пунктів) або мотивовану відмову в наданні вказаного дозволу.

23.04.2021 року надійшов лист від Куяльницької сільської ради, яка діє від імені Куяльницької сільської об`єднаної територіальної громади, де повідомлялось наступне: «Ваше питання було розглянуто на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою від 20.04.2021 року яка дійшла висновку, не виносити на розгляд пленарного засідання Вашу заяву у зв`язку з тим, що земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0356 площею 19.2002 га, включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення розташованих на території Куяльницької сільської об`єднаної територіальної громади в особі Куяльницької сільської ради призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону окремими лотами…».

Позивач з такою відмовою відповідача не погоджується, оскільки вона не ґрунтується на вимогах закону. На законодавчому рівні закріплено підстави такої відмови, вони є вичерпними і додаткового тлумачення не потребують. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У даному випадку, відмова, на думку позивача, взагалі не була дана Куяльницькою сільською радою, шляхом видачі відповідного рішення як того вимагає земельне законодавство, а лише зазначено, що комісія з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою від 20.04.2021 року дійшла висновку не виносити на розгляд пленарного засідання клопотання ОСОБА_1 від 18.02.2021 року.

Ухвалою суду від 19.05.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

28 травня 2021 року до суду за вх. №27596/21 подано відзив на позов, в якому відповідач вважає, поданий адміністративний позов необґрунтований, а надані матеріали недостатніми для визнання протиправною відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою та зобов`язання повторно розглянути заяву виходячи з наступного.

Відповідач зазначає, що на сьогоднішній день, земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0356, загальною площею 19,2002 га не перебуває ні у користуванні ні в оренді у ФГ «Михайлюки», договір оренди земельної ділянки закінчив свою дію 19.01.2012 року. Після того, фермерське господарство не використовувало на законних підставах дану земельну ділянку, а як вбачається з ст. 13 ЗУ «Про фермерське господарство» членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Також відповідач вказує на те, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При цьому приписи статті 136 Земельного кодексу України свідчать про те, що в разі віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності для продажу прав на них на земельних торгах, це також є самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

01 червня 2021 року до суду за вх. №ЕП/14904/21 надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач підтримує свої позовні вимоги та вважає, що з відзивом на позовну заяву не можливо погодитись.

Позивач зазначає, що якщо земельна ділянка є вільною від речових прав на нерухоме майно, то вона може бути приватизована позивачем на загальних підстава, без погодження землекористувача.

Також позивач вказує що на виконання Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві», до клопотання ОСОБА_1 від 18.02.2021 року були додані довідка про наявність досвіду роботи у сільському господарстві та копія витягу з ЄДРЮОФОП та ГО на ФГ «Михайлюки» та статуту ФГ «Михайлюки».

Позивач вважає, що він звернувся з клопотанням до відповідача 18.02.2021 року, тому відповідач не мав права зазначати, що ймовірною причиною відмови позивачу є включенням оспорюваної земельної ділянки до переліку земельних ділянок призначених для продажу права оренди на земельних торгах.

На думку позивача, відповідач , виносячи (після звернення позивача з відповідним клопотанням до відповідача) оспорювань земельну ділянку до переліку земельних ділянок, право оренди яких виставляється на торги, ухиляється від розгляду клопотання позивача з метою ненадання їй дозволу на розроблення землеустрою та надання дозволу позивачу.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з ч.6 ст.120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Провадження по справі відкрито 19.05.2021 року, у зв`язку з чим 19.07.2021 року був останнім днем для розгляду справи.

Зважаючи на перебування головуючого судді у відпустці в період з 05.07.2021 по 23.07.2021 включно, справа розглядається 26.07.2021 року - у перший робочий день після виходу судді з відпустки, який є останнім днем строку, визначеного ст. 258 КАС України для розгляду справи, з урахуванням приписів ч.1 та ч.6 ст.120 КАС України.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

18 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Куяльницької сільської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки: сільськогосподарського призначення (що за видом використання відноситься до земель для ведення фермерського господарства), комунальної власності, орієнтовною площею 3,89 га, що має кадастровий номер: :01:001:0356 (загальна площа 19,2002 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення фермерського господарства на території Ставківської (колишньої Чапаєвської) сільської ради Подільського (раніше Котовського) району Одеської області (за межами населених пунктів) або мотивовану відмову в наданні вказаного дозволу.

Разом із заявою позивачем було подано: копію паспорту та ідентифікаційного номеру (РНОКПП); довідку про наявність досвіду роботи у сільському господарстві; копію витягу з ЄДРЮОФОП та ГО на ФГ «Михайлюки» та статуту ФГ «Михайлюки» на на підтвердження досвіду роботи у сільському господарстві; нотаріальну копію згоди землекористувача земельної ділянки кадастровий номер: :01:001:0356, ОСОБА_2 , що перебуває у його користуванні; копію листу Відділу у Подільському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області про розмір середнього паю на території Ставківської (Чапаєвської) сільської ради Подільського району Одеської області; графічні матеріали на бажану земельну ділянку із позначенням місця її розташування.

Куяльницькою сільською радою Подільського району Одеської області 23 квітня 2021 року за №М-717 було надано відповідь згідно якої зазначено, що питання позивача було розглянуто на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою від 20.04.2021 року яка дійшла висновку, не виносити на розгляд пленарного засідання заяву позивача у зв`язку з тим, що земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0356 площею 19.2002 га, включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення розташованих на території Куяльницької об`єднаної територіальної громади в особі Куяльницької сільської ради призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону окремими лотами та договір оренди землі від 19.01.2007 року, укладений між СФГ «Михайлюки» та Котовською районною державною адміністрацією, втратив чинність 19.01.2012 року.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність Куяльницької сільської ради, яка діє від імені Куяльницької сільської об`єднаної територіальної громади, щодо розгляду клопотання ОСОБА_3 від 18.02.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення (що за видом використання відноситься до земель для ведення фермерського господарства), комунальної власності, орієнтовною площею 3,89 га, що має кадастровий номер: :01:001:0356, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.81 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами регламентований главою 19 ЗК України.

Відповідно до ч.1-2 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Частиною 4 ст.116 ЗК України передбачено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання.

Як передбачено ч.6 та 7 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування, передбачені ст.122 ЗК України.

Згідно з ч. 1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до п.34, ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, регулювання земельних відносин.

Частинами 1, 5 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням.

Відповідно до ч. 11 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що відповідно до статті 118 ЗК України відповідач під час розгляду клопотання ОСОБА_1 від 18.02.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення (що за видом використання відноситься до земель для ведення фермерського господарства), комунальної власності повинен був перевірити цю заяву на відповідність її вимогам статей 116, 118, 121 ЗК України і у місячний строк прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність або про відмову у наданні такого дозволу з наведенням відповідних мотивів.

При цьому, вирішення заяви повинно було відбуватись в порядку, визначеному Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», тобто на пленарному засіданні Куяльницької сільської ради із прийняттям відповідного рішення, оскільки саме такий спосіб прийняття рішення з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру передбачений законодавством.

Суд встановив, що відповідач за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 надав йому відповідь у вигляді листа від 23.04.2021 за №М-717.

Із змісту вказаного листа суд встановив, що заява позивача про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не розглянута відповідачем належним чином, рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою чи про відмову у наданні такого не прийнято.

Таким чином суд вважає, що відповідачем порушено процедуру розгляду і прийняття рішень щодо відведення земельних ділянок у власність, оскільки за результатом розгляду заяви, відсутнє рішення, а лист відповідача відповідно до норм ЗК України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не є належним документом за результатами розгляду заяви позивача.

Отже, відповідачем не подано належних доказів правомірності своїх дій при розгляді заяви позивача. В той же час позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами в цій частині позовних вимог.

З огляду на вказане, суд вважає протиправною бездіяльність Куяльницької сільської ради, яка діє від імені Куяльницької сільської об`єднаної територіальної громади, щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 від 18.02.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення (що за видом використання відноситься до земель для ведення фермерського господарства), комунальної власності, орієнтовною площею 3,89 га, що має кадастровий номер: :01:001:0356 (загальна площа 19,2002 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення фермерського господарства на території Ставківської (колишньої Чапаєвської) сільської ради Подільського (раніше Котовського) району Одеської області (за межами населених пунктів) або мотивовану відмову в наданні вказаного дозволу, а тому позовні вимоги в цій частині слід задовольнити.

Водночас суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. У зв`язку з тим, що клопотання позивача відповідачем не розглянуте належним чином, суд вважає, що в даному випадку ефективним способом захисту порушених прав, свобод чи інтересів позивача буде зобов`язати відповідача розглянути та прийняти відповідне рішення за результатами розгляду такого клопотання.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Також у прохальній частині позову позивач просить суд зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч.1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд зазначає, що позивач не навів жодного обґрунтування про необхідність встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, у зв`язку з чим суд не вважає за необхідне встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення в даній адміністративній справі.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Позивачем, за звернення до суду з даним адміністративним позовом, було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн.

У зв`язку з задоволенням даного адміністративного позову суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 908 грн.

У прохальній частині позовної заяви позивач просить суд стягнути на його користь витрати на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав договір про надання правової допомоги від 19.10.2020 року, укладений між ОСОБА_3 та адвокатом Ковальчук О.М. Ордер серії ОД №585125 від 13.05.2021 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2228 від 26.06.2012; опис юридичних послуг від 12.05.2021; акт прийому-передачі юридичних послуг від 12.05.2021 року; прибутковий касовий ордер №15/2 від 12.05.2021 року на суму 20500,00 грн.

Дослідивши вищезазначені докази, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість розміру витрат на професійну правничу допомогу, сплачених позивачем адвокату Ковальчуку О.М.

Відповідно до ч.6 ст.134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст. 134 КАС України).

Від відповідача не надходило жодних клопотань щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну (правничу) допомогу суд, відповідно до положень ч.5, ч.6 ст.13 Закону України Про судоустрій та статус суддів, ч.5 ст.242 КАС України враховує висновки Верховного суду щодо застосування норм права.

Так, у відповідності до висновків Верховного Суду, які викладені у постанові від 15 травня 2018 року у справі № 821/1594/17, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що компенсація таких витрат здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

При цьому відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд враховує складність розгляду саме цієї справи, заявлені позовні вимоги та їх співвідношення із заявленим розміром судових витрат, наявність сталої судової практики з розгляду такої категорії спорів, в тому числі, наявність відповідних рішень Верховного суду.

При визначенні суми відшкодування вказаного виду судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі East/West Alliance Limited проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

З урахуванням категорії та складності справи, наявності численного обсягу сталої судової практики з подібних правовідносин, суд вважає справедливим заявлений розмір професійної правовничої допомоги, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2270 грн.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (вул. Куяльницька, №26-А, с.Куяльник, Подільський район, Одеська область, 66350, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Куяльницької сільської ради, яка діє від імені Куяльницької сільської об`єднаної територіальної громади, щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 від 18.02.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення (що за видом використання відноситься до земель для ведення фермерського господарства), комунальної власності, орієнтовною площею 3,89 га, що має кадастровий номер: :01:001:0356 (загальна площа 19,2002 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення фермерського господарства на території Ставківської (колишньої Чапаєвської) сільської ради Подільського (раніше Котовського) району Одеської області (за межами населених пунктів) або мотивовану відмову в наданні вказаного дозволу.

Зобов`язати Куяльницьку сільську раду, яка діє від імені Куяльницької сільської об`єднаної територіальної громади, на найближчому пленарному засіданні сесії розглянути клопотання ОСОБА_1 від 18.02.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення (що за видом використання відноситься до земель для ведення фермерського господарства), комунальної власності, орієнтовною площею 3,89 га, що має кадастровий номер: :01:001:0356 (загальна площа 19,2002 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення фермерського господарства на території Ставківської (колишньої Чапаєвської) сільської ради Подільського (раніше Котовського) району Одеської області (за межами населених пунктів) та прийняти відповідне рішення за результатами розгляду такого клопотання.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (вул. Куяльницька, будинок 26 А, м. Подільськ, Одеська область, 66300, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук