Справа № 826/14879/16
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року

м. Київ

справа № 826/14879/16

адміністративне провадження № № К/9901/16254/19, К/9901/17709/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Тацій Л.В.,

суддів: Рибачука А.І., Стеценка С.Г.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційні скарги Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2019 (прийняту судом у складі: головуючого судді Лічевецького І.О., суддів: Ісаєнко Ю.А., Мельничука В.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства (далі - КП) "Київблагоустрій", Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Україна Бізнес Груп", про визнання протиправними дій, скасування приписів, визнання протиправним та скасування рішення, стягнення матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2016 року ОСОБА_1 (далі- позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до КП "Київблагоустрій" (далі-відповідач-1), Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі-відповідач-2), третя особа: ТОВ "Україна Бізнес Груп", в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивач просила:

- визнати протиправними дії КП «Київблагоустрій» щодо складення приписів №1609463 та №1609464 від 10.06.2016 щодо порушення правил благоустрою та наступного демонтажу 20.06.2016 та 21.06.2016 недобудованих споруд для обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати приписи №1609463 та №1609464 від 10.06.2016;

-визнати протиправним та скасувати рішення у формі доручення №264/06-16 від 17.06.2016 Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу КМР про вжиття заходів шляхом демонтажу відповідно до вимог чинного законодавства самовільно встановлених елементів благоустрою в разі відсутності проектно-дозвільної документації на розміщення за адресою: АДРЕСА_1 ;

-стягнути з КП "Київблагоустрій" завдану неправомірними діями матеріальну шкоду на користь ОСОБА_1 у розмірі 1 016 245,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані рішення та дії є незаконним і такими, що не відповідають об`єктивним обставинам справи. Зокрема, позивач зазначила, що на приватній земельній ділянці, на якій встановлювались «демонтовані» споруди знаходиться одноповерховий будинок з будівлями та спорудами для обслуговування цього будинку, що підтверджується реєстраційним посвідченням № 020558 від 30.08.2006 та договором купівлі-продажу №3003 від 21.08.2006, який не є багатоповерховим будинком. Таким чином, «демонтовані» споруди не є тимчасовими спорудами, а є нерухомим майном позивача, що свідчить про незаконні дії відповідачів. Позивач також посилалась на те, що оспорюваними діями порушено її конституційне право на власність та завдано матеріальну шкоду внаслідок незаконного демонтажу недобудованих споруд.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.12.2018 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що приписи та дії КП «Київблагоустрій», а також доручення Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) є правомірними з огляду на те, що позивачем не надано проектно-дозвільної документації на демонтовані споруди.

Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 23.05.2019 скасував рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.12.2018 та ухвалив нове рішення про часткове задоволення позову, яким визнав протиправними дії КП «Київблагоустрій» щодо складення приписів №1609463 та №1609464 від 10.06.2016 щодо порушення правил благоустрою та наступного демонтажу 20.06.2016 та 21.06.2016 споруд за адресою: АДРЕСА_1 . Визнав протиправними та скасував приписи №1609463 та №1609464 від 10.06.2016. Визнав протиправним та скасував рішення у формі доручення №264/06-16 від 17.06.2016 Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про вжиття заходів шляхом демонтажу відповідно до вимог чинного законодавства самовільно встановлених елементів благоустрою за адресою: АДРЕСА_1 . В іншій частині позову відмовив.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що у КП «Київблагоустрій» були відсутні правові підстави для проведення обстеження будівель і споруд, які розташовані на земельній ділянці, що перебуває у приватній власності, та видачі приписів, а у Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), відповідно - на прийняття рішення у формі доручення про вжиття заходів шляхом демонтажу цих споруд. Питання дотримання вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI має вирішуватись за наслідками здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, а не у порядку контролю дотримання благоустрою населених пунктів. При цьому, за змістом статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється виключно за рішенням суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з КП «Київблагоустрій» на користь ОСОБА_1 завданої неправомірними діями матеріальної шкоди, суд апеляційної інстанції виходив з того, що надані на підтвердження факту понесення витрат на будівництво позивачкою копії товарних та фіскальних чеків, а також видаткових накладних не містять відомостей про одержувача товарно-матеріальних цінностей та не підтверджують факт використання їх при будівництві.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2019 року Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2019, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.12.2018 залишити в силі.

Відповідач у доводах касаційної скарги зазначив, що об`єкт є тимчасовою спорудою, на які поширюються приписи Правил №1051/1051, а приписи та доручення стосувались саме малих архітектурних форм, які були розміщені на неогородженій території, без наявності проектно-дозвільної документації.

На касаційну скаргу відповідача надійшов відзив КП «Київблагоустрій», відповідно до якого комунальне підприємство підтримує скаргу Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), просить її задовольнити.

Також у червні 2019 року до Верховного Суду з касаційною скаргою звернулась ОСОБА_1 , яка просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2019 в частині відмови у задоволенні позову, а справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Позивач у касаційній скарзі зазначила, що суд апеляційної інстанції не дослідив обставин завдання ОСОБА_1 майнової шкоди саме замовником послуг по знесенню будівель - КП «Київблагоустрій».

У скарзі посилається на те, що судами неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права, допущено неповноту встановлення фактичних обставин справи.

На касаційну скаргу позивача надійшов відзив КП «Київблагоустрій», відповідно до якого комунальне підприємство заперечує проти задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 , зазначає, що комунальне підприємство не приймає рішень про демонтаж тимчасових споруд, а лише виконує доручення Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (КМДА).

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Верховний Суд ухвалою від 13.06.2019 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та 02.07.2019 - за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

Ухвалою від 27.07.2021 року по справі призначено попереднє судове засідання.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯЖ № 033738 від 23.03.2012 ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 .

Відповідно до реєстраційного посвідчення № 020558 від 30.08.2006 на вказаній земельній ділянці за позивачкою на праві власності зареєстровано житловий будинок.

10.06.2016 на підставі Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 №1051/1051 посадовою особою КП "Київблагоустрій" відносно ОСОБА_1 складено припис №1609464 про усунення порушення шляхом надання проектно-дозвільної документації на встановлення тимчасової споруди (дерев`яна конструкція) протягом одного дня.

У вказаному приписі зазначено, що позивачем допущено порушення пункту 20.1.1 Правил, та у разі відсутності дозвільної документації демонтувати тимчасову споруду за адресою АДРЕСА_1 власними силами. У випадку невиконання вимог припису будуть вжиті заходи згідно чинного законодавства. У графі про отримання припису зазначено: від підпису відмовились.

10.06.2016 посадовою особою КП "Київблагоустрій" на підставі Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 №1051/1051 винесено припис №1609463 про усунення порушення шляхом надання дозвільної документації на розміщення торгівельного ряду ТС (7 секцій) протягом одного дня.

У вказаному приписі зазначено, що позивачем допущено порушення пункту 13.3.1 Правил, та у разі відсутності проектно-дозвільної документації демонтувати тимчасову споруду за адресою АДРЕСА_1 власними силами. У випадку невиконання вимог припису будуть вжиті заходи згідно чинного законодавства. У графі про отримання припису зазначено: від підпису відмовились.

17.06.2016 Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) видано КП «Київблагоустрій» Доручення №264/06-16 щодо вжиття заходів шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою у разі відсутності проектно- дозвільної документації на розміщення зокрема, за адресою: вул. Садова (Жуляни) 62 у м. Києві.

КП «Київблагоустрій», отримавши Доручення №264/06-16 від 17.06.2016 подав заявку до ТОВ «Україна Бізнес Груп» на виконання робіт по демонтажу об`єктів, розташованих за адресою: вул. Садова (Жуляни) 62 у м. Києві, а 20.07.2016 та 21.07.2016 проведений демонтаж цих об`єктів.

Вважаючи дії КП «Київблагоустрій» щодо складення приписів протиправними, приписи КП «Київблагоустрій» і Доручення Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу КМР такими, що підлягають скасуванню, а свої права та законні інтереси порушеними, позивачка звернулася з цим позовом до суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначає Закон України від 06.09.2005 № 2807-IV «Про благоустрій населених пунктів» (далі - Закон № 2807-IV).

У статті 1 цього Закону надано визначення термінів, що вживаються у ньому, розкрито і зміст терміну «благоустрій населених пунктів» - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

У свою чергу, за визначенням наданим у статті 1 Закону № 2807-IV, територія - це сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об`єктів благоустрою населених пунктів: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об`єктів, об`єктів промисловості, комунально-складських та інших об`єктів у межах населеного пункту.

Пунктом 5 частини 2 статті 10 Закону № 2807-IV до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад віднесено здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону № 2807-IV до об`єктів благоустрою населених пунктів належать: території загального користування: парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; пам`ятки культурної та історичної спадщини; майдани, площі, бульвари, проспекти; вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; пляжі; кладовища; інші території загального користування; прибудинкові території; території будівель та споруд інженерного захисту територій; території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

Згідно Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за № 927/11207, прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку.

Рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051/1051 «Про Правила благоустрою міста Києва» затверджено Правила благоустрою міста Києва (надалі за текстом - Правила).

Підпунктом 19.1.1. пункту 19.1. Правил передбачено, що контроль за станом благоустрою міста, а також контроль за дотриманням та здійсненням заходів, спрямованих на виконання вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів», цих Правил здійснюється Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який виконує функції інспекції з питань благоустрою в м. Києві, та управліннями (відділами) контролю за благоустроєм виконавчих органів районних у м. Києві рад (районних у м. Києві державних адміністрацій), а також Головним управлінням МВС України в м. Києві, іншими структурними підрозділами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в межах наданих повноважень, комунальними підприємствами, установами та організаціями, які несуть відповідальність за належне утримання об`єктів благоустрою.

За підпунктом 19.2.1. пункту 19.2. Правил уповноважені працівники Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) мають право залучати спеціалістів структурних підрозділів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), комунальних підприємств, установ та організацій, об`єднань громадян (за погодженням з їхніми керівниками) для розгляду питань у сфері благоустрою території міста, вносити приписи з вимогою усунення порушень Закону України «Про благоустрій населених пунктів» і цих Правил, складати протоколи про адміністративні правопорушення за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Уповноважені працівники районних управлінь (відділів) контролю за благоустроєм виконавчих органів районних у м. Києві рад (районних у м. Києві державних адміністрацій) мають право вносити приписи з вимогою усунення порушень Закону України «Про благоустрій населених пунктів» і цих Правил, складати протоколи про адміністративні правопорушення за 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 13.2.3 Правил визначено, що самовільно встановлені (розміщені) малі архітектурні форми та тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, підлягають демонтажу власником об`єкта (особою, яка здійснила встановлення (розміщення) об`єкта) за власні кошти у строки, визначені в приписі Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

В свою чергу, відповідно до підпункту 13.3.1. пункту 13.3. Правил, у разі виявлення самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, в т. ч. тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, самовільно розміщених (встановлених) засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (автомагазини, автокафе, автокав`ярні, авторозвозки, автоцистерни, лавки-автопричепи, візки, спеціальне технологічне обладнання (низькотемпературні лотки-прилавки) тощо) (далі - засоби пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі), об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі (на розміщення яких відсутні оформлені в установленому порядку документи) уповноважені особи Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), структурних підрозділів з питань контролю за благоустроєм районних в місті Києві державних адміністрацій, комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київблагоустрій» вносять припис його власнику (користувачу або особі, яка здійснила розміщення (встановлення)) з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, демонтажу (переміщення) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі із зазначенням строку демонтажу (переміщення) відповідно до абзаців другого і третього цього підпункту.

Малі архітектурні форми, тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності мають бути демонтовані протягом трьох днів з моменту отримання припису, крім тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, відсутніх в матеріалах єдиної цифрової топографічної основи території міста Києва, демонтаж яких має бути здійснений протягом одного дня з моменту отримання припису.

Протягом зазначеного у приписі строку власник (користувач або особа, яка здійснила розміщення (встановлення)) зобов`язаний за власний рахунок здійснити демонтаж самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, демонтаж (переміщення) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та провести відновлення порушеного благоустрою на місці їх розміщення (встановлення).

У разі невиконання припису уповноважена особа, яка внесла припис, у триденний строк складає протокол про адміністративне правопорушення за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За приписами підпункту 13.3.2. пункту 13.3. Правил у разі якщо власники (користувачі або особи, які здійснили розміщення (встановлення)) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі не здійснили демонтаж в строки, зазначені в приписі, Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районні в місті Києві державні адміністрації вживають заходів щодо демонтажу самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, а Департамент промисловості та розвитку підприємництва - щодо демонтажу об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі на підставі рішень, зазначених у підпункті 13.3.3 пункту 13.3 цих Правил, за кошти міського бюджету або з інших джерел, не заборонених законодавством, з наступним відшкодуванням усіх витрат згідно з абзацом 3 цього підпункту.

Згідно з підпунктом 13.3.3. пункту 13.3. Правил рішення про демонтаж самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі приймається Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районними в місті Києві державними адміністраціями, Департаментом промисловості та розвитку підприємництва (щодо об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі).

З огляду на викладене Департамент благоустрою наділений контрольними повноваженнями та здійснює владні управлінські функції у сфері благоустрою міста, приймає рішення про демонтаж та вживає заходи із демонтажу елементів благоустрою на: територіях загального користування; прибудинкових територіях; територіях будівель та споруд інженерного захисту територій; територіях підприємств, установ, організацій та закріплених за ними територіях на умовах договору.

Проте, земельні ділянки, що перебувають у приватній власності фізичних осіб статтею 13 Закону № 2807-IV не віднесені до об`єктів благоустрою населених пунктів.

У справі, яка розглядається суди встановили, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЖ № 033738 від 23.03.2012 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 .

Відповідно до реєстраційного посвідчення № 020558 від 30.08.2006 на вказаній земельній ділянці за позивачем на праві власності зареєстровано житловий будинок.

Таким чином, у Комунального підприємства «Київблагоустрій» були відсутні правові підстави для проведення обстеження будівель і споруд, що розташовані на земельній ділянці, яка перебуває у приватній власності, та видачі приписів, а у Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), відповідно - на прийняття рішення у формі доручення про вжиття заходів шляхом демонтажу цих споруд.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Разом з тим, питання дотримання позивачкою вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» має вирішуватись за наслідками здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, а не у порядку контролю дотримання благоустрою населених пунктів.

За наведених підстав, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що дії КП «Київблагоустрій» щодо складення приписів №1609463 та №1609464 від 10.06.2016 щодо порушення правил благоустрою та наступного демонтажу 20.06.2016 та 21.06.2016 споруд за адресою: вул. Садова 62, Жуляни є протиправними, а приписи №1609463 та №1609464 від 10.06.2016 та рішення у формі доручення №264/06-16 від 17.06.2016 Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про вжиття заходів шляхом демонтажу відповідно до вимог чинного законодавства самовільно встановлених елементів благоустрою - підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині відшкодування шкоди та доводів касаційної скарги позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та п`ятої статті 21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою. Вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Згідно із частиною четвертою статті 22 Цивільного кодексу України на вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Оскільки між сторонами немає спору щодо права на тимчасову споруду, відповідач не оскаржує та не заперечує право власності позивача на майно, тож вимоги щодо відшкодування шкоди в цьому випадку є заходами відновлення його прав, порушених відповідачем у процесі владно-управлінської діяльності, і охоплюються поняттям restitutio in integrum, тобто спір у цій частині є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами КАС України.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 826/10330/17 (провадження № 11-1264апп18).

Поряд із цим, судами у цій справі встановлено, що ОСОБА_1 на підтвердження факту понесення витрат на будівництво надала копії товарних та фіскальних чеків, а також видаткових накладних, які не містять відомостей про одержувача товарно-матеріальних цінностей та не підтверджують факт використання їх при будівництві, через що висновки суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позову в частині стягнення 1 016 245 грн. 50 коп. збитків, завданих незаконним знесенням споруд є обгрунтованими.

Розглядаючи цю справу в касаційному порядку, Верховний Суд також враховує, що згідно з імперативними вимогами статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги; на підставі встановлених фактичних обставин справи лише перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права.

Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи, які містяться в касаційних скаргах, висновків суду апеляційної інстанції та обставин справи не спростовують.

З огляду на викладене, керуючись статтями 341- 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2019- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В. Тацій

Судді : А.І. Рибачук

С.Г. Стеценко