Справа № 160/3468/19
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2021-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 липня 2021 року справа № 160/3468/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року у справі № 160/3468/19 (суддя Олійник В.М., повний текст рішення складено 01.03.2021р.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Криничанської районної ради Дніпропетровської області, Кам`янської районної ради Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Криничанської районної ради Дніпропетровської області (далі відповідач-1), в якому, з урахуванням уточнень від 03.09.2020 року, просила:

- скасувати розпорядження голови Криничанської районної ради Дніпропетровської області Кобзар Н.С. №16-к від 13.03.2019 року про звільнення начальника загального відділу Криничанської районної ради Дніпропетровської області ОСОБА_1 з займаної посади, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України ;

- поновити позивача на посаді начальника загального відділу Криничанської районної ради Дніпропетровської області з 14.03.2019 року;

- стягнути з Криничанської районної ради Дніпропетровської області на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу, з відображенням суми компенсації за час вимушеного прогулу при подачі звітності з єдиного соціального внеску за кожний день окремо;

- стягнути з Криничанської районної ради Дніпропетровської області на користь позивача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у сумі 240713,85 грн.;

- здійснити перерахунок середньої заробітної плати відповідно до пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМ України від 08 лютого 1995 року № 100, з врахуванням коефіцієнта підвищення посадового окладу та стягнути з Криничанської районної ради Дніпропетровської області на користь позивача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з врахуванням коефіцієнта підвищення посадового окладу;

- зобов`язати Криничанську районну раду Дніпропетровської області відновити трудову книжку ОСОБА_1 ..

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2021р. позовні вимоги позивача задоволено частково. Так, суд зобов`язав Криничанську районну раду Дніпропетровської області змінити дату звільнення начальника загального відділу ОСОБА_1 , відповідно до розпорядження голови Криничанської районної ради Дніпропетровської області № 16-к від 13 березня 2019 року, з 13 березня 2019 року на 18 березня 2019 року, нарахувати і виплатити їй грошові кошти за час знаходження на лікарняному з 13 по 15 березня 2019 року. У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Із рішенням суду першої інстанції не погодилася позивач, нею була подана апеляційна скарга. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі з викладенням її вимог в редакції заявленого позову.

Стверджує про помилкові висновки суду, щодо наявності законних підстав для звільнення її з займаної посади. Наполягає на існуванні допущених відповідачем-1 порушень вимог КЗпПУ при її звільненні, яким суд не надав належну оцінку, зокрема, невиконання обов`язку щодо видачі трудової книжки в день звільнення. Судом проігноровано факт звільнення позивача в період непрацездатності та не поновлено порушене право позивача шляхом її поновлення на посаді та роботі, при цьому суд вийшов за межі позовних вимог та самовільно змінив дату звільнення позивача, про що вона не просила.

Від представника відповідача-2 - Кам`янської районної ради Дніпропетровської області (до складу якої увійшла Криничанська районна рада Дніпропетровської області) надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача. У відзиві просить відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги, як безпідставних, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Наполягає, що суд вірно встановив обставини справи, надав правильну оцінку всім доказам, що подавалися сторонами, та прийняв законне рішення.

В судове засідання представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи сторони повідомлялися належним чином.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося відповідно до ч.4 ст.229 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

З матеріалів справи встановлено, що 13 березня 2019 року розпорядженням голови Криничанської районної ради Дніпропетровської області №16-к ОСОБА_1 була звільнена із посади начальника загального відділу районної ради.

Підставою для звільнення стало розпорядження голови районної ради від 11.03.2019 року №13-к «Про результати атестації посадових осіб виконавчого апарату Криничанської районної ради», відповідно до якого позивач була визнана такою, що не відповідає займаній посаді.

Так, за результатами оцінки професійної кваліфікації і ділових якостей працівника комісією було зроблено висновок, що ОСОБА_1 не відповідає займаній посаді начальника загального відділу та рекомендовано перевести її на іншу посаду, що відповідає її кваліфікації, або звільнити з займаної посади.

Розпорядженням голови Криничанської районної ради від 11.03.2019 року №13-к «Про результати атестації посадових осіб виконавчого апарату Криничанської районної ради» було затверджено результати атестації.

11.03.2019року позивачу було вручено лист-пропозицію та запропоновано надати згоду на переведення на іншу посаду. Для переведення були запропоновані такі посади: головний спеціаліст загального відділу; головний спеціаліст організаційного відділу; радник голови районної ради з питань адміністративно-територіального устрою, реформи місцевого самоврядування та децентралізації; радник голови районної ради з питань соціального захисту, надання допомоги учасникам АТО, членам їх сімей та координації волонтерської діяльності.

Позивач повинна була повідомити про своє рішення до 16:00 години 11 березня 2019 року, однак від неї не отримано згоди на переведення на жодну із перелічених посад.

Як встановлено судом, позивач оскаржила в судовому порядку рішення атестаційної комісії, яким її визнано такою, що не відповідає займаній посаді - начальника загального відділу Криничанської районної ради Дніпропетровської області, із рекомендацією про переведення на іншу посаду або звільнення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2019 року у адміністративній справі №160/2222/19, що залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Крім того, судом встановлено, що голова Криничанської районної ради звернулася 12.03.2019 року до голови профспілкової організації Криничанської районної ради із поданням про надання попередньої згоди профспілкової організації на звільнення ОСОБА_1 із займаної посади відповідно до пункту 2 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Позивача було запрошено на профспілкові збори, які мали відбутися 12 березня 2019 року о 15:00 в кабінеті №3 приміщення районної ради. Позивач на листі-повідомленні засвідчила, що лист отримала, але повідомила, що на зборах буде відсутня.

Позивач на профспілкові збори не з`явилася, що було зафіксовано протоколом №2 від 12 березня 2019 року.

Головою профспілкової організації було складено повторний лист-запрошення №07 від 12.03.2019 року із пропозицією прибути на профспілкові збори 12.03.2019року о 16:00 до кабінету №3 приміщення районної ради (кабінет, де знаходиться робоче місце позивача).

У зв`язку із повторною неявкою без поважних причин ОСОБА_1 на профспілкові збори, їх було проведено без її участі. За наслідками зборів профспілкова організація надала попередню згоду на звільнення ОСОБА_1 із займаної посади відповідно до пункту 2 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Позивач, вважаючи, що її звільнення відбулося з порушенням норм трудового законодавства, звернулася до суду із позовом про скасування розпорядження №16-к від 13.03.2019 року про її звільнення, поновлення на раніше займаній посаді, з проведенням відповідних виплат. Крім того, наполягала, що відповідач втратив її трудову книжку, через що прохала суд зобов`язати останнього відновити трудову книжку.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір, прийшов до висновку, що оцінку правомірності рішення атестаційної комісії вже було надано судом в іншій справі, таке рішення є чинним, а отже у відповідача були підстави для звільнення позивача. Процедура, що має передувати звільненню, відповідачем була дотримана, а доводи позивача в цій частині спростовано. Проте, встановивши, що звільнення позивачки відбулося в день перебування останньої на лікарняному, суд вийшов за межі позовних вимог та прийняв рішення про часткове задоволення позову, зобов`язавши відповідача змінити дату звільнення позивача, відповідно до розпорядження голови Криничанської районної ради Дніпропетровської області № 16-к від 13 березня 2019 року, з 13 березня 2019 року на 18 березня 2019 року, а також нарахувати і виплатити грошові кошти за час знаходження ОСОБА_1 на лікарняному з 13 по 15 березня 2019 року.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вважає, що підстави для задоволення позовних вимог в даному випадку взагалі відсутні, враховуючи наступне.

Як зазначено вище, підставою для звільнення ОСОБА_1 стало розпорядження голови районної ради від 11.03.2019 року №13-к «Про результати атестації посадових осіб виконавчого апарату Криничанської районної ради», відповідно до якого позивач була визнана такою, що не відповідає займаній посаді.

Так, за результатами оцінки професійної кваліфікації і ділових якостей працівника комісією було зроблено висновок, що ОСОБА_1 не відповідає займаній посаді начальника загального відділу та рекомендовано перевести її на іншу посаду, що відповідає її кваліфікації, або звільнити з займаної посади (т.1 а.с.38).

Розпорядженням голови Криничанської районної ради від 11.03.2019 року №13-к «Про результати атестації посадових осіб виконавчого апарату Криничанської районної ради» було затверджено результати атестації (т.1 а.с. 36).

Позивач оскаржила в судовому порядку рішення атестаційної комісії, яким її визнано такою, що не відповідає займаній посаді - начальника загального відділу Криничанської районної ради Дніпропетровської області, із рекомендацією про переведення на іншу посаду або звільнення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2019 року у адміністративній справі №160/2222/19, що залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні її позовних вимог (т.1 а.с. 122-126).

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, наявне судове рішення, що набрало законної сили, яким встановлено правомірність рішення атестаційної комісії, за яким ОСОБА_1 визнано такою, що не відповідає займаній посаді, тому оцінку доводам позивача в цій частині суд не надає.

Відповідно до Положення про проведення атестації посадових осіб виконавчого апарату Криничанської районної ради, рішення про переведення посадової особи за її згодою на іншу посаду або про звільнення з посади приймається головою ради у двомісячний термін з дня атестації.

Посадова особа, визнана за результатами атестації такою, що не відповідає займаній посаді, звільняється з роботи відповідно до пункту 2 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Пунктом 2 частини 1 статті 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці.

Відповідно до статті 43 Кодексу законів про працю України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Враховуючи висновки атестаційної комісії, а також те, що позивач не повідомила про свою згоду на переведення на одну із запропонованих посад, голова районної ради звернулася 12.03.2019 року до голови профспілкової організації Криничанської районної ради із поданням про надання попередньої згоди профспілкової організації на звільнення ОСОБА_1 із займаної посади відповідно до пункту 2 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (т.1 а.с.74-76).

Суд встановив і це підтверджено матеріалами справи, що позивача було двічі запрошено на профспілкові збори, проте остання не з`явилася, про що зафіксовано у відповідних протоколах (т.1 а.с.77,79,78, 80-81).

За результатами зборів профспілкова організація надала попередню згоду на звільнення позивача із займаної посади відповідно до пункту 2 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (т. а.с. 82).

Відповідно до частини 2 та 3 статті 43 Кодексу законів про працю України у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обгрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Таким чином, доводи позивача про порушення процедури, що має передувати звільненню, спростовано матеріалами справи, з огляду на що суд першої інстанції обґрунтовано їх відхилив.

Стосовно доводів позивача про невидачу їй в день звільнення під підпис трудової книжки та втрати її відповідачем, а отже, як наслідок необхідність зобов`язання останнього відновити трудову книжку, слід зазначити наступне.

Судом першої інстанції були допитані свідки, які засвідчили під присягою, що позивач після ознайомлення з розпорядженням про звільнення отримала трудову книжку по закінченню робочого дня близько 16.45, проте запису в книзі обліку трудових книжок про отримання книжки не зробила.

Покази свідків узгоджуються з актом засвідчення отримання трудової книжки ОСОБА_1 (т.1 а.с. 169), згідно якого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтвердили факт , що ОСОБА_3 внесла запис про звільнення у трудову книжку ОСОБА_1 , після цього ОСОБА_1 самовільно забрала трудову книжку, та не дочекавшись оформлення в книзі обліку трудових книжок відповідного запису, залишила приміщення районної ради.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів покази не одного допитаного свідка, які співпадають, та спростовують доводи позивача.

Щодо висновків суду, що позивача було протиправно звільнено в період перебування на лікарняному, а тому є необхідність відновлення порушеного права шляхом зобов`язання відповідача змінити дату звільнення позивача, відповідно до розпорядження голови Криничанської районної ради Дніпропетровської області № 16-к від 13 березня 2019 року, з 13 березня 2019 року на 18 березня 2019 року, а також нарахувати і виплатити грошові кошти за час знаходження ОСОБА_1 на лікарняному з 13 по 15 березня 2019 року. Колегія суддів вважає їх помилковими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 було звільнено розпорядженням голови Криничанської районної ради Дніпропетровської області № 16-к від 13 березня 2019 року (т.1 а.с. 41).

Позивач 13.03.2019 року весь день перебувала на роботі до закінчення робочого часу, скарг на погане самопочуття не висловлювала, після оголошення їй розпорядження про звільнення передала справи та пішла, що підтверджують свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , допитані судом першої інстанції.

Покази свідків узгоджуються з даними табелю обліку робочого часу за березень 2019 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відпрацьовано повний 8-годинний робочий день 13.03.2019 (т.1 а.с. 165). Слід вказати, що і сама позивач цього факту не заперечує.

До лікаря ОСОБА_1 звернулася вже по закінченню робочого дня (робочий день закінчився о 17.00год), після того, як була ознайомлена з розпорядженням про її звільнення. Згідно довідки головного лікаря КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2», ОСОБА_1 зверталася за медичною допомогою до сімейного лікаря близько 18.00, після її огляду було поставлено діагноз, призначено лікування та виданий листок непрацездатності з 13.03 по 15.03.19року (а.с.166)

Як вбачається з матеріалів справи, роботодавцю листок непрацездатності позивач направила лише через рік після звільнення, у березні 2020 року. Комісія із соціального страхування Криничанської районної ради прийняла рішення від 18.03.2020року, яким відмовила у прийнятті листка непрацездатності як належного документа та відмовила в призначенні виплати матеріального забезпечення. При цьому, комісія встановила, що на момент настання страхового випадку ОСОБА_1 не перебувала в трудових відносинах із Криничанською районною радою, а тому не має права на призначення матеріального забезпечення (т.1 а.с. 168). Позивач оскаржила таке рішення до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Дніпропетровській області, Кам`янське відділення, за наслідками розгляду скарги тимчасовою комісією зроблено висновок про відсутність законних підстав для скасування рішення Комісії із соціального страхування Криничанської районної ради від 18.03.2020р. (т.1 а.с. 198-199).

З урахуванням викладеного, відсутні підстави стверджувати про протиправність та незаконність видачі оскарженого розпорядження про звільнення позивача саме 13.03.2019року, як і підстави для поновлення позивача на раніше займаній посаді. Вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу, з урахуванням коефіцієнту підвищення, є похідними від вимог про поновлення на посаді, а тому задоволенню також не підлягають.

З огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги позивача та скасування рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання відповідача змінити дату звільнення позивача, відповідно до розпорядження голови Криничанської районної ради Дніпропетровської області № 16-к від 13 березня 2019 року, з 13 березня 2019 року на 18 березня 2019 року, а також нарахувати і виплатити грошові кошти за час знаходження ОСОБА_1 на лікарняному з 13 по 15 березня 2019 року, оскільки суд безпідставно вийшов в даному випадку за межі позову.

При цьому, оскільки суд першої інстанції встановив, що підстави для визнання протиправним оскарженого розпорядження, як і підстави для поновлення позивача на раніше займаній посаді відсутні, тобто позовні вимоги задоволенню не підлягають, проте вийшов за межі позовних вимог, суд апеляційної інстанції, скасовуючи в цій частині рішення суду першої інстанції, не приймає нове рішення по суті вимог.

Керуючись п.2 ч.1 ст.315, п.3,4 ч.1 ст. 317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року у справі № 160/3468/19 - скасувати в частині задоволених позовних вимог про зобов`язання Криничанську районну раду Дніпропетровської області змінити дату звільнення начальника загального відділу ОСОБА_1 , відповідно до розпорядження голови Криничанської районної ради Дніпропетровської області № 16-к від 13 березня 2019 року, з 13 березня 2019 року на 18 березня 2019 року та нарахувати і виплатити грошові кошти за час знаходження ОСОБА_1 на лікарняному з 13 по 15 березня 2019 року.

В решті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року у справі № 160/3468/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак