Справа № 420/5593/21
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5593/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, визначеного ч. 5 ст. 262 КАС України, адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Ім. Димитрова» про стягнення заборгованості на покриття витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Ім. Димитрова» про стягнення заборгованості на покриття витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що сільськогосподарський виробничий кооператив «Ім. Димитрова» зареєстрований в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та знаходиться на обліку як платник внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Згідно розрахунків по фактичним витратам на виплату і доставку пенсій на пільгових умовах, призначених відповідно до п.«б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також повідомлень про суму відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій (Список №2), спрямованих на адресу відповідача, сільськогосподарський виробничий кооператив «Ім. Димитрова» повинен відшкодувати позивачу заборгованість на загальну суму у розмірі 9754,15 грн. за період січень 2020 року - вересень 2020 року.

Зазначена заборгованість відображається також у картці особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №2.

Водночас відповідач до теперішнього часу заборгованість перед Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не сплатив, що слугувало підставою для звернення територіального органу пенсійного фонду до суду із зазначеним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 31.05.2021 року позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Ім. Димитрова» було прийнято до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Зазначеною ухвалою відповідачу було запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов.

Статтею 124 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями. Судові виклики або судове повідомлення учасників справи здійснюється: юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Копію ухвали суду від 31.05.2021 року про відкриття спрощеного позовного провадження у справі було направлено відповідачу за адресою, зазначеною позивачем в адміністративному позові та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 68442, Одеська область, Арцизький район, с. Острівне, вул. Бурлака-Волканова, 187. Поштове відправлення було доставлено за адресою підприємства, однак не було вручено відповідачу, про що свідчить довідка Укрпошти форми ф.20 (а.с. 79-80).

Відповідно до ч. 11 ст. 126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Крім того, ухвалу суду від 31.05.2021 року по справі №420/5593/21 було також оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Однак, ні у визначений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі строк, ні станом на час розгляду справи по суті від сільськогосподарського виробничого кооперативу «Ім. Димитрова» відзиву на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, будь-яких пояснень по суті спірних правовідносин або доказів на спростування заявлених пенсійним органом позовних вимог до суду не надходило.

З огляду на вищезазначене суд вважає, що ним було вжито всіх необхідних заходів, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України для повідомлення відповідача про розгляд адміністративної справи та реалізації останнім права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави суду розглядати справу за наявними в ній матеріалами та доказами.

Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (ст. 258 КАС України).

Згідно частини 2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

Сільськогосподарський виробничий кооператив «Ім. Димитрова» з 18.04.1997 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області як платник страхових внесків, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с. 3).

Як вбачається з матеріалів справи, органом Пенсійного фонду України відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» колишнім працівникам Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Ім. Димитрова» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі їх заяв було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2, (а.с.37-38).

При цьому особливий характер роботи або умов праці, необхідний для призначення пільгової пенсії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був підтверджений відповідними довідками, виданими Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Ім. Димитрова» (а.с.35-36).

Як зазначено позивачем у позовній заяві та встановлено судом відповідно до наданих розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій та супровідних листів до них, картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, довідок про фактично виплачену пенсію ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідач має заборгованість перед Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області по фактичним витратам на виплату та доставку пільгових пенсій по вищевказаним пенсіонерам, за період січень 2020 року - вересень 2020 року (включно), яка у загальному розмірі складає 9 754,15 грн.

Також судом встановлено, що позивач надсилав на адресу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Ім. Димитрова» розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №2 та повідомлення про необхідність сплатити борг за отриманими ним розрахунками (а.с. 46-69).

Водночас Сільськогосподарський виробничий кооператив «Ім. Димитрова» у строки, передбачені чинним законодавством, фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за період з січня 2020 року по вересень 2020 року (включно) самостійно не сплатив, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 9 754,15 грн.

Дослідивши адміністративний позов та надані позивачем письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальними законами, які визначають принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон №1058-IV) та Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05 листопада 1991 року (далі - Закон №1788-XII).

Згідно з приписами п.п.1,2 ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26 червня 1997 року №400/97-ВР (із змінами та доповненнями) платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є, у тому числі, суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади.

Абзацом 4 п. 1 ст. 2 вказаного Закону передбачено, що для платників збору, визначених п.п. 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені пп. 4 п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому для платників збору, визначених п.п. 1 та 2 ст. 1 цього Закону на обов`язкове державне пенсійне страхування встановлюється ставка збору в розмірі 100 % від об`єкта оподаткування, визначеного абзацом 4 п.1 ст.2 цього Закону.

Збір на обов`язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду у порядку, визначеному законодавством України (ст.3 Закону №400/97-ВР).

Згідно зі ст. 15 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, взяття на облік до Пенсійного фонду юридичних осіб, незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування відбувається на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором.

Відповідно до п.2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Пунктом «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 року встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону.

Відповідно до зазначеної вище статті особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а)особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б)особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам, відповідно до пунктів "б" - "з" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за списком №1 та списком №2, покриваються підприємствами та організаціями. При цьому обов`язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених Пенсійним фондом України після 01.01.2004 року, не пов`язаний з датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.

Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 25.09.2012 року у справі №21-251а/12.

Отже, необхідність відшкодування відповідачем позивачу фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №1 та за списком №2, передбачена діючим законодавством.

Порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах регулюється Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою Постановою Правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003 року та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 16.01.2004 року за №64/8683 (далі - Інструкція).

Відповідно до п.6.1 Інструкції Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове пенсійне страхування до пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 (із змінами та доповненнями) відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з п. 6.4 Інструкції Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове пенсійне страхування до пенсійного фонду України, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до п. 6.8. вказаної Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Згідно з п. 6.9. Інструкції, у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Матеріалами справи підтверджено, що пенсійний фонд надсилав на адресу відповідача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Інформація про оскарження вказаних розрахунків Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Ім. Димитрова» на час розгляду справи у суду відсутня.

Водночас Сільськогосподарський виробничий кооператив «Ім. Димитрова» згідно з п.6.7 Інструкції в термін, встановлений законодавством, не сплатив визначену у розрахунках суму фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період січень 2020 року - вересень 2020 року (включно), внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість у загальному розмірі в сумі 9 754,15 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Доказів самостійної сплати вказаної суми боргу відповідачем до суду також надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи те, що Сільськогосподарський виробничий кооператив «Ім. Димитрова» має заборгованість перед Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області по відшкодуванню фактично витрачених коштів в сумі 9 754,15 грн. на виплату та доставку пільгових пенсій та не відшкодував позивачу зазначену суму боргу, суд вважає, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими, підтверджуються доданими до позову документами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5, 6-11, 77, 90, 124, 126, 241-246, 251, 255, 257,258, 262, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65017, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Ім. Димитрова» (68442, Одеська область, Арцизький район, с.Острівне, вул. Бурлака-Волканова, 187) про стягнення заборгованості на покриття витрат на виплату та доставку пенсій - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Ім. Димитрова» (Код ) заборгованість перед Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області () на покриття витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах за Списком №2 в сумі 9 754 грн. (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят чотири) грн. 15 коп. на рахунок в Одеському обласному управлінні АТ «Державний ощадний банк України" м.Одеса, МФО 328845, р/рUА3013697.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя О.В. Білостоцький