Справа № 596/452/21
Суддя: Митражик Е. М.
Дата ухвалення: 2021-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2021 р. Справа № 596/452/21

Провадження № 2-а/596/10/2021

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді Митражик Е.М.

за участю: секретаря судового засідання Кузик М.Я.

представника позивача адвоката Печінки П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Печінка Павло Володимирович до Головного управління Національної поліції у Тернопільській області, поліцейського відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції ГУНП у Тернопільській області капрала поліції Польового Назара Васильовича про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т АН О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Печінка П.В. звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Тернопільській області, поліцейського відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції ГУНП у Тернопільській області капрала поліції Польового Назара Васильовича про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Просить визнати протиправною та скасувати постанову від 20 березня 2021 року серії БАБ №871859, винесену поліцейським відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції ГУНП у Тернопільській області капралом поліції Польовим Н.В. про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП. Зазначає, що у відповідності до тексту оскаржуваної постанови, суть правопорушення полягає в тому, що він 20 березня 2021 року передав керування автомобілем марки ВАЗ - 21901 д.н.з. НОМЕР_1 своєму неповнолітньому сину ОСОБА_2 , який не має посвідчення водія, а тому не мав права керувати транспортними засобами. Вважає, що постанова підлягає скасуванню у зв`язку із неповним встановленням необхідних для вирішення справи обставин та недоведеністю наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення. Безпосередньою причиною винесення щодо позивача постанови про притягнення до адміністративної відповідальності стало складання працівниками відділення поліції №3 (м.Гусятин) 20.03.2021 року адміністративного протоколу серії ДПР18 №498121 за ч.2 ст. 126 КУпАП стосовно неповнолітнього сина позивача - ОСОБА_2 за керування автомобілем марки ВАЗ - 21901 д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія. Неповнолітній ОСОБА_2 з 2018 року навчається в Гусятинському коледжі ТНТУ на механіко-технічному факультеті за спеціальністю «Автомобільний транспорт». Одночасно із навчанням він із 2018 року також навчається на курсах водія і у вересні 2019 року одержав посвідчення водія категорії «А1» та «А» про те, оскільки ОСОБА_3 ще є неповнолітнім, посвідчення водія категорії «В», «С1» йому буде видано після виповнення йому повноліття. Факт навчання ОСОБА_2 водінню транспортними засобами, згідно Примітки у ст. 126 КУпАП, унеможливлює застосування до нього положення частин першої та другої вказаної статті, проте працівниками поліції це не було враховано при складанні адміністративного протоколу. Коли позивач висловив незгоду із діями працівників поліції, капрал поліції Польовий Н.В., керуючись винятково власними амбіціями та негативним ставленням до позивача, виніс незаконну постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 . Зазначає, що автомобіль ВАЗ - 21901 д.н.з. НОМЕР_1 яким керував неповнолітній ОСОБА_2 , належить на праві власності не позивачу, а його дружині - ОСОБА_4 , а тому тільки вона могла розпоряджатись своєю власністю і передавати керування автомобілем будь-кому, тобто тільки вона могла бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП. Капралу поліції ОСОБА_5 було достеменно відомо, хто є фактичним власником автомобіля, оскільки він при складанні адміністративних матеріалів щодо неповнолітнього ОСОБА_2 , оглядав технічний паспорт на автомобіль, проте даний факт проігнорував. Під час складання капралом поліції Польовим П.В. постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, останній із мотивів викладених вище, оспорив як наявність у своїх діях адміністративного правопорушення так і факт накладення на нього адміністративного стягнення. За таких обставин, працівник поліції у відповідності до вимог ч.5 ст.258 КУпАП був зобов`язаний скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 КУпАП та направити його на розгляд органу (посадовій особі) уповноваженій розглядати справу про адміністративне правопорушення. Проте ОСОБА_6 проігнорував зазначену норму Закону, не склав адміністративного протоколу, чим порушив право позивача передбачені ст.268 КУпАП на належний розгляд його справи. Наведені обставини порушення адміністративним органом законних прав позивача при притягненні до адміністративної відповідальності, спонукали його звернутись до суду із захистом своїх прав та інтересів.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Тернопільській області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату на місце розгляду справи, однак у відзиві на позив зазначили, що в зв`язку із зайнятістю по службі, справу просить слухати у відсутності їх представника.

Згідно відзиву, просять відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що оскільки батько неповнолітнього ОСОБА_2 , якого 20.03.2021 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, передав керування транспортним засобом сину, знаючи що в сина немає відповідної категорії. В подальшому працівниками поліції Гусятинського ВП, було встановлено батька ОСОБА_2 , і тоді ж складено постанову серії БАБ №871859 від 20.03.2021 року на ОСОБА_1 , за скоєння правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП. Даний факт зафіксований на відео, а саме те, що батько повідомив, що йому відомо про те, що його син ОСОБА_7 керував транспортним засобом без відповідної категорії (В)., тому повинен був заборонити сину керувати транспортним засобом. Зазначає про те, що твердження позивача про те, що його син ОСОБА_7 навчається в Гусятинському фаховому коледжі ТНТУ на механіко-технічному факультеті за спеціальністю «Автомобільний транспорт», на курсах водія і у вересні 2019 року одержав посвідчення водія категорії «А1» та «А», проте не отримав посвідчення водія категорії «В», оскільки він неповнолітній, не спростовує правильної кваліфікації дій правопорушника та встановленого в його діях складу правопорушення. Належність транспортного засобу ОСОБА_4 не свідчить про те, що ним може розпоряджатись виключно вона. Посилання позивача на примітку до ст.126 КУпАП не стосується спірних правовідносин, оскільки, відповідно до примітки, положення цієї статті не застосовується до осіб, які у встановленому порядку навчаються водінню транспортного засобу, тобто, якщо особа навчається водінню автомобілем у присутності інструктора, а не самовільно керує автомобілем у зручний для нього час. Вважає, що постанова складена правомірно та скасуванню не підлягає.

20.04.2021 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Печінки П.В. до суду надійшла відповідь на відзив, в якому останній не погоджується із відзивом, оскільки позивач сам зустрівши працівників поліції у приміщенні магазину, висловив їм свою незгоду щодо правомірності складання адміністративного протоколу на його сина. Вважає, що саме активне наполягання позивача на незаконності дій працівників поліції, стало причиною складання на нього адміністративної постанови, оскільки працівникам поліції було достеменно відомо, що ОСОБА_8 не є власником автомобіля, яким керував неповнолітній ОСОБА_2 і при цьому не мали жодних належних доказів того, що саме позивач передав керування автомобілем неповнолітньому сину. Вважає мотиви, викладені у відзиві відповідача необгрунтованими і такими, що підлягають відхиленню.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні 19.07.2021 року позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, а також доповнив, що не вважає себе належним суб`єктом правопорушення, яке йому інкримінують, оскільки він не є власником транспортного засобу та дозволу керувати ним він не надавав, тому виним себе за ч.2 ст.126 КУпАП, не вважає.

Представник позивача адвокат Печінка П.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, оскільки доказів вини ОСОБА_1 в порушенні ПДР України, матеріали не містять. Оскаржувана постанова була складена внаслідок того, що позивач зайшовши в приміщення магазину, де перебував в той час відповідач, зробив йому зауваження, що той перебуває без захисної маски. В ході розмови про обставини складання напередодні протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності сина ОСОБА_1 -неповнолітнього ОСОБА_9 , інспектор ОСОБА_5 почувши про те, що позивач «бачив» як син виїжджав, помилково прийняв рішення про те, що він передав керування транспортним засобом синові, знаючи що в нього немає відповідної категорії.

Відповідач поліцейський відділення поліції №3 (м. Гусятин) Чортківського районного відділу поліції ГУНП у Тернопільській області Польовий Н.В. в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Вивчивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши відеозапис, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 871859 від 20.03.2021 року, що була складена поліцейським СРПП відділення поліції №3 (м. Гусятин) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Польовим Н.В., позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. Як зазначено в постанові: «20.03.2021 року в смт. Гусятині по вулиці Б.Лепкого, ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом ВАЗ 21901 д.н.з. НОМЕР_1 громадянину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керувати транспортними засобами, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП».

Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №498121 від 20.03.2021 року з якого вбачається, що 20 березня 2021 року біля 11:15 год. по вул. Б.Лепкого, смт. Гусятин Чортківського району ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21901, д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги п.2.1а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.126 КУпАП.

Як вбачається із копії постанови Гусятинського районного суду Тернопільської області від 06.07.2021 року по справі №596/656/21, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Провадження по адміністративному матеріалу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.2 ст. 126 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що в березні 2021 року його зупинили працівники поліції, бо він не мав прав категорії «В», склали на нього протокол. Він подзвонив до батьків. Транспортний засіб ВАЗ 21901 належить матері. Дозволу він ні в кого з батьків не брав. В машині з ним нікого не було і тата також не було.

Згідно копії довідки №01/06-92 від 25.03.2021 року виданої Гусятинським фаховим коледжом ТНТУ слухач групи - №58 ОСОБА_2 , про те, що він дійсно навчається на курсах водія категорії «В», «С1», з 01.10.2018 року.

Із свідоцтва про реєстрацію реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 видно, що власником транспортного засобу ВАЗ 21901 д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 .

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Згідно ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити відхилення інших доказів.

Позивача притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Відповідальність за ч.2 ст. 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Як вбачається з доводів позивача, зазначених в позовній заяві та в судовому засіданні, останній категорично заперечує факт вчинення ним зазначеного правопорушення, вказуючи на відсутність його вини, оскільки він не передавав транспортний засіб своєму неповнолітньому сину ОСОБА_7 та не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, зазначені в оскаржуваній постанові.

Згідно статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ухвалою суду від 31.03.2021 року про відкриття провадження в справі, судом витребовувались матеріали справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та надано до відзиву відеозапис.

Під час дослідження відеозапису, наданого відповідачем, вбачається, що він містить відеозаписи притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітнього ОСОБА_9 за ч.2 ст.126 КУпАП. Також наявний відеофайл, із змісту якого вбачається, що в приміщення магазину, де перебував полійський, заходить ОСОБА_1 разом із неповнолітнім ОСОБА_2 . Позивач запитує інспектора чому той перебуває без захисної маски в приміщенні магазину і між ними відбувається розмова щодо складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_9 . В ході розмови ОСОБА_1 повідомив, що бачив як його син виїжджав на транспортному засобі та інспектор виніс оскаржувану постанову, з якою позивач не погоджувався.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на спростування наведених в позові аргументів щодо відсутності самого факту адміністративного правопорушення, сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, без обґрунтування її доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Тому, суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був належним чином кваліфікувати дії позивача та зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростували свідчення позивача, однак такі докази в матеріалах справи відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач поліцейський відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції ГУНП у Тернопільській області капрал поліції Польовий Н.В. та свідок інспектор Боднарчук О.І., який за клопотанням відповідача представника ГУНП в Тернопільській області, неодноразово викликалися в судові засідання, проте не з`являлись та про причини неявки, суд не повідомляли.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладе, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За встановлених судом обставин в ході судового розгляду, які були перевірені зібраними у справі доказами, суд дійшов до переконання, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП серії БАБ № 871859 від 20.03.2021 року є такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі слід закрити за недоведеністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Також, відповідно до вимог ч. 1 ст. 143, ч. 1 ст. 132 та ч. 1 ст. 139 КАС України із відповідача в користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області підлягають до стягнення 454, 00 гривень сплаченого ним судового збору при зверненні до суду із позовною заявою.

Керуючись ч. 2 ст.126, 245, 251, 252, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 9, 73-77, 90, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в інтересах якого діє адвокат Печінка Павло Володимирович (свідоцтво №000172 від 03.04.2017 року, смт. Гусятин, вул. Наливайка, 16/25, Чортківського району Тернопільської області, 48201) до Головного управління Національної поліції у Тернопільській області (46001, м.Тернопіль, вул. Валова, 11), поліцейського відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції ГУНП у Тернопільській області капрала поліції Польового Назара Васильовича (смт. Гусятин, провулок Героїв Майдану, 7, Чортківського району Тернопільської області, 48201) про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАБ № 871859 від 20.03.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн., а провадження у справі - закрити.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (адреса місцезнаходження: м. Тернопіль, вул. Валова, 11, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) суму 454 гривень - в порядку відшкодування коштів по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Суддя: Е.М. Митражик