Справа № 240/18200/20
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 111030300
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіївський маслозавод" до Головного управління ДПС у Житомирській області, Головного управління ДПС у Житомирській області, як відокремлений підрозділ ДПС України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що не погоджується з порушеннями, встановленими контролюючим органом за результатами документальної позапланової перевірки, а тому оскаржувані рішення відповідачем прийняті неправомірно, без достатніх підстав.
На думку товариства, позивач не несе жодної відповідальності за зазначення його постачальниками будь яких додаткових реквізитів в податкових накладних цими юридичними особами, а тому вважає, що правомірно ТОВ "Галіївський маслозавод" було сформовано податковий кредит по операціям з ТОВ "Фінансово-Інвестиційний Союз", ПП ПАФ "ЛАН", СГ ТОВ "Урожай" за квітень - червень 2020 року.
Висновок контролюючого органу про завищення позивачем податкового кредиту з ПДВ по контрагентам ТОВ "С.В. Транс" та ТОВ "Фінансово-Інвестиційний Союз", так як на підставі аналізу ланцюгів постачання не підтверджені фактичні операції, вважає непідтвердженим у визначеному законом порядку.
Крім того, зазначає, що відповідачем зроблено неправильний висновок про визначення бази оподаткування по операціям з постачання товару "Молоко незбиране охолоджене" за ціною нижче придбання такого товару, що призвело до заниження бази оподаткування, так як перевіряючими здійснено вибірковий аналіз постачальників молока та наслідком стало невірне формування собівартості ціни на молоко.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 09.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання у справі на 08.12.2020, яке відкладено на 19.01.2021 у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача.
07.12.2020 до суду надійшов відзив на позов Головного управління ДПС України в Житомирській області (далі - ГУ ДПС України в Житомирській області, відповідач 1) (том І, а.с.73-76), в якому представник відповідача 1 просила відмовити у задоволенні позовних вимог, вказала, що позивачем не спростовано факти порушень, встановлені за результатами перевірки, а тому спірні рішення винесені відповідачем правомірно.
Підготовче судове засідання у справі призначене на 19.01.2021, було відкладено на 09.02.2021 у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача 1.
У підготовчому судовому засіданні 09.02.2021 представник позивача просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві та письмових поясненнях.
Представник Головного управління ДПС України в Житомирській області просила відмовити у задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю з мотивів викладених у відзиві на адміністративний позов та запереченнях на письмові пояснення.
В підготовчому засіданні 09.02.2021 було оголошено перерву до 23.02.2021 та ухвалою суду, прийнятою без виходу до нарадчої кімнати, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 23.02.2021, залучено як співвідповідача Головне управління ДПС у Житомирській області, як відокремлений підрозділ ДПС України, та оголошено перерву до 23.03.2021 в підготовчому засіданні для надання доказів представником відповідача 1.
23.03.2021 представник позивача не з`явився до суду, тому судове засідання було відкладене на 20.04.2021 та ухвалами суду, прийнятими без виходу до нарадчої кімнати, занесеними секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 20.04.2021 було закрите підготовче засідання та постановлено подальший розгляд справи по суті здійснювати у порядку письмового провадження.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку з перебуванням судді Єфіменко О.В. у щорічній відпустці відповідно до наказів Житомирського окружного адміністративного суду: № 01-35-В від 27.05.2021 (у період з 14.06.2021 до 29.06.2021) та № 01-45В від 30.06.2021 (у період з 12.07.2021 по 26.07.2021), розгляд справи було відкладено.
Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов наступного висновку.
Встановлено, що ТОВ "Галіївський маслозавод" за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (том І, а.с.11) зареєстроване 17.06.2010 та його основним видом економічної діяльності є: 10.51 Перероблення молока, виробництво масла й сиру.
В період з 26.08.2020 по 03.09.2020 Головним управлінням Державної податкової служби у Житомирській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності декларування ТОВ «Галїївський маслозавод» від`ємного значення та заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість по декларації за червень 2020 року.
За результатами проведеної перевірки було складено Акт №187/06-30-04- 02/37107815 від 10.09.2020 (том І , а.с. 12-37) за висновками якого встановлено наступні порушення:
- п.44.1, ст.44, п.198.1, п.198.3, п. 198.6 ст.198, п.200.1 ст.200, п. 200.4 «в» ст.200 Податкового Кодексу України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2, пп. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704, в результаті чого ТОВ «Галіївський Маслозавод» завищено податковий кредит з податку на додану вартість на загальну суму 1260850 грн, в т. ч.: квітень 2020 - на суму ПДВ 356512 грн; травень 2020 - на суму ПДВ 562672 грн; червень 2020 - на суму ПДВ 341666 грн.
- п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в ряд. 21 декларації з ПДВ за червень 2020р. на загальну суму 1176041 грн з періодом виникнення від`ємного значення: квітень 2020 - на суму 358628 грн; травень 2020 - на суму 576405 грн; червень 2020 - на суму 241008 грн.
- п. 200.4 "б ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого відсутнє право на отримання бюджетного відшкодування в розмірі 474584 грн, яке заявлене в декларації з ПДВ за червень 2020 р.
- п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України в результаті чого завищено суму, заявлену до бюджетного відшкодування за червень 2020року, на 141740 грн.
Надаючи правову оцінку спірних правовідносин, суд вказує наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Відповідно до п. 187.1. ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності (підрядники та субпідрядники) можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.
Як стверджує відповідач 1 в податкових накладних за квітень - червень 2020 року ТОВ "Фінансово-Інвестиційний Союз, ПП ПАФ "ЛАН", СГ ТОВ "Урожай" (том ІІІ, а.с.32-55) відсутня відмітка про складання зведеної податкової накладної чим порушено п.187.1. ст. 187 ПК України і тому дані податкові накладні не можуть формувати податковий кредит.
Суд не погоджується з такими доводами контролюючого органу так як п. 198.6. ст. 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
При цьому п. 201.11 статті 201 ПК України, на який йде посилання в абзаці першому цього пункту, передбачає підстави для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, що у даних відносинах не застосовується, оскільки в даному випадку підприємством віднесено суми до податкового кредиту виключно з податкових накладних, які отримані з Єдиного реєстру податкових накладних.
Як доказ представником позивача долучено до матеріалів справи додаткові письмові пояснення від 23.03.2021 (том ІІІ, а.с. 58-84) з додатками - витягами з Єдиного реєстру податкових накладних.
Що ж до будь яких відміток про формування наведеними постачальниками зведених податкових накладних, то необхідно зазначити про те, що позивач не несе жодної відповідальності за зазначення будь яких додаткових реквізитів в податкових накладних цими юридичними особами. Вказані в Акті податкові накладні були сформовані постачальниками та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Тобто, підстав для зупинення чи відмови в їх реєстрації податковим органом не встановлено, їх реєстрацію жодним чином не скасовано. До того ж, у вказаних накладних наявні всі обов`язкові реквізити визначені п. 201.1 ст. 201 ПК України.
Отже, враховуючи положення п. 198.6 ст.198 ПК України, ТОВ «Галіївський маслозавод» по взаємовідносинах з ТОВ "Фінансово-Інвестиційний Союз, ПП ПАФ "ЛАН", ТОВ "Урожай" цілком правомірно включив до складу податкового кредиту суми ПДВ по декларації за квітень - червень 2020 року.
Щодо позиції контролюючого органу про те, що у ТОВ "С.В. ТРАНС» на підставі аналізу ланцюгів постачання (з використанням бази даних ЄРПН АІС «Податковий блок») не підтверджені фактичні операції із закупівлі молока, та як наслідок встановлено неправомірне віднесення позивачем сум до податкового кредиту за операціями з контрагентом ТОВ "С.В. ТРАНС" на загальну суму ПДВ 822819,12 грн, суд зазначає, що п. 198.6 ст.198 ПК України, чітко визначає що податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. До того ж, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.
Доказів того, що контролюючий орган провів зустрічну звірку з вказаним контрагентом не має, тому висновки перевіряючих не підтверджуються у визначеному законом порядку.
Отже, враховуючи зазначене, суд вважає, що висновок відповідача про те, що ТОВ "Галіївський маслозавод" завищив податковий кредит з ПДВ по контрагенту TOB «С.В. ТРАНС» на загальну суму 822819,12 грн, не підтверджено належними доказами, а тому є необґрунтованим.
Стосовно висновку контролюючого органу про те, що позивач визначив базу оподаткування по операціях з постачання товару «Молоко коров`яче незбиране охолоджене» за ціною, яка нижче ціни придбання такого товару, що призвело до заниження бази оподаткування на суму 284654,27 грн суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 188.1. ст.188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення; електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.
До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати, відшкодування шкоди, у тому числі відшкодування упущеної вигоди за рішеннями міжнародних комерційних та інвестиційних арбітражів або іноземних судів, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.
До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку. У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.
Як пояснює представник ТОВ «Галіївський маслозавод» перевіряючими здійснено виключно вибірковий аналіз постачальників молока, до того ж лише тих, які є платниками ПДВ, без будь якого врахування ціни придбання у інших постачальників, в т.ч. заготівлі молока від населення. Наслідком таких дій стало невірне формування собівартості ціни на молоко, яке в подальшому було реалізовано Дочірньому підприємству "Старокостянтинівський молочний завод, ТОВ "ТЕРРА ФУД" Філія "Молоко" ТОВ "Терра Фуд та ПрАТ "Дубномолоко".
Як зазначає представник позивача - за даними бухгалтерського обліку ТОВ «Галіївський маслозавод» середня вартість придбаного молока становить: квітень 2020 р. - 7,12 грн/кг без ПДВ; травень 2020 р. - 6,74 грн/кг без ПДВ; червень 2020 р. - 7,01 грн/кг без ПДВ. Реалізація власно виробленої продукції здійснена виходячи з договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів відповідно до п. 188.1. ст. 188 ПК України. А той факт, що «Молоко коров`яче незбиране охолоджене» придбавалось позивачем у визначеному періоді лише у ПСП «Граніт» та TOB «С.В. ТРАНС» не витримує жодної критики, оскільки ТОВ «Галіївський маслозавод» є переробним підприємством про що вказано в описовій частині Акту, зокрема в п. 2.9. «Основний вид діяльності перероблення молока, виробництво масла та сиру. Фактичний вид діяльності - перероблення молока, виробництво масла та сиру». До того ж, як наголошує представник товариства у п. 2.12 описової частині Акту вбачається, що у позивача наявні всі необхідні засоби та обладнання для здійснення переробки молока, в т.ч. охолодження. Отже, оскільки, товариством було реалізовано Дочірньому підприємству "Старокостянтинівський молочний завод, ТОВ "ТЕРРА ФУД" Філія "Молоко" ТОВ "Терра Фуд та ПрАТ "Дубномолоко", продукцію власного виробництва, яка виготовлена внаслідок закупівлі молока у юридичних та фізичних осіб з подальшою його переробкою (в т.ч. очищення, охолодження, зберігання за низької температури, транспортування, нормалізація), то відповідно вимоги абз. 2 п. 181.1 ПК України не поширюються на операції з продажу такої продукції власного виробництва, а ТОВ «Галіївський маслозавод» у повній відповідності до п. 181.1 ПК України сформовано податковий кредит та зареєстровано відповідні податкові зобов`язання.
Суд погоджується з доводами представника позивача - проаналізувавши акт перевірки видно, що собівартість ціни на молоко контролюючий орган сформував на підставі даних по двом продавцям ПСП «Граніт» та TOB «С.В. ТРАНС», проте ТОВ "Галіївський маслозавод" придбавав молоко не лишу у вказаних постачальників - в акті перевірки вказано про взаємовідносини з ПП "Слободище" і П (ПО)СП "Золота Нива", а відповідно до оборотно сальдових відомостей по рах 63 з закупівлі молока за квітень - червень 2020 року (том І, а.с. 97-99, 113-115, 133-135) позивач здійснює закупівлю у 28 юридичних осіб та у населення. Вказане свідчить про той факт, що доводи контролюючого органу не підтверджені належною доказовою базою і відповідно висновки на підставі яких винесено спірні рішення є неправомірними.
Згідно із пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити, зокрема, суму грошових зобов`язань, передбачених Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
За приписами п. 86.10 ст. 86 ПК України в акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника.
Відповідно до п.5.1.2 «Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів документальних перевірок податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та документування виявлених порушень», затверджених Наказом ДФС України 01 червня 2017 року № 396 (далі Методичні рекомендації № 396), з метою забезпечення належної доказовості висновків за кожним відображеним в описовій частині акта (довідки) документальної перевірки фактом порушення в обов`язковому порядку необхідно:
а) чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті нормативно-правових актів, якими встановлено відповідні норми, що були порушені.
б) зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;
в) при проведенні перевірки своєчасності, достовірності та повноти нарахування і сплати передбачених Кодексом податків та зборів зазначити встановлений безпосередній зв`язок (його відсутність) між виявленими порушеннями, показниками відповідних рядків податкових декларацій (звітів, розрахунків) та регістрами бухгалтерського обліку (первинними документами), які використовувались при проведенні перевірки суб`єктів господарювання.
У випадку якщо перевіркою можливо визначити конкретний первинний документ або обліковий регістр, невикористання, використання, або некоректне використання якого вплинуло на правильність визначення конкретних показників декларацій, акт (довідки) перевірки має містити посилання на такий первинний документ або обліковий регістр.
У разі якщо перевірка свідчить про неправильне визначення платником податків об`єктів оподаткування, але неможливо встановити конкретні причини відхилення та визначити конкретні документи, що необґрунтовано вплинули (не вплинули) на розмір відповідних задекларованих показників, в акті (довідці) перевірки робиться про це запис та здійснюється посилання на норми законодавства, які регулюють загальний порядок обчислення конкретного податку.
При цьому у матеріалах перевірки рекомендовано детально викласти розрахунки та матеріали, на підставі яких визначено об`єкти оподаткування, та відхилення обчислених таким чином об`єктів від задекларованих платником податків. Такі розрахунки мають бути законодавчо обґрунтованими.
г) зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та інші докази, що підтверджують наявність факту порушення.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом
Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню так як спірні податкові повідомлення - рішення були прийняті контролюючим органом на підставі висновків перевірки, які суд вважає необґрунтованими й відповідно спірні рішення слід визнати неправомірними та скасувати.
Відповідно до ч.1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Рішення суду складено у повному обсязі: 29 липня 2021 року.