Справа № 120/5211/21-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

28 липня 2021 р. Справа № 120/5211/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю відповідача щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

Ухвалою суду від 28.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Крім того, встановлено сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення.

22.07.2021 на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з тих причин, що позивачем пропущено строк звернення до суду, визначений у статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки про порушення своїх прав останній дізнався в в січні 2019, коли її було виключено зі списків особового складу, однак до суду звернулась лише в травні 2021.

Розглянувши в порядку письмового провадження клопотання відповідача, суд враховує наступне.

Так, спір у цій справі стосується оскарження бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга та третя статті 122 КАС України).

Суд враховує, що спеціальним законодавством прямо не врегульовано питання строків звернення до суду у зв`язку з порушенням відповідачем законодавства про оплату праці (виплату грошового забезпечення).

Разом із тим відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

У Рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 у справі № 1-18/2013 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України викладено наступний правовий висновок: в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 223 Кодексу законів про працю України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем (пункт 1 резолютивної частини рішення).

За визначенням використаним у частині другій статті 233 Кодексу законів про працю України, під заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Спеціальним законодавством прямо не врегульовано питання строків звернення до суду у зв`язку з порушенням відповідачами законодавства про оплату праці (виплату грошового забезпечення), однак за змістом п. 3 розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 року № 260 грошова компенсація виплачується за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі, за минулі роки. Отже, право на отримання таких виплат не обмежується жодним строком.

Таким чином, стягнення сум компенсації за невикористану додаткову відпустку військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей не обмежені позовною давністю. На час відпустки, яка хоча і непов`язана з виконанням службових обов`язків, за особою зберігається заробітна плата (грошове забезпечення), такі виплати включаються до фонду заробітної плати і є невід`ємною його частиною. Це ж саме стосується і компенсації при звільненні за невикористані дні відпустки.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.08.2019 року справі № 620/4218/18.

Тобто, положення статті 122 КАС України щодо обмеження строків звернення до суду не можуть застосовуватися у спорах щодо невикористаної додатоковї відпустки військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей плати, незважаючи на те, що спірні правовідносини виникли під час проходження позивачем публічної служби.

Отже, з урахуванням вищенаведених норм права та правових позицій Верховного Суду, суд зазначає, що звернення особи з вимогами про виплату грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби не обмежено будь-яким строком звернення до суду.

Щодо посилань представника відповідача на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 04.12.2019 у справі № 815/2681/17, від 11.02.2021 у справі № 240/532/20 та постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2020 у справі № 120/5338/20 то суд відзначає, що предметом розгляду у цих справах було питання строку звернення до суду про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, що не входить до структури заробітної плати. Натомість, у цій справі спірним є питання щодо нарахування та виплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей, яка, як уже було зазначено вище, є складовою частиною заробітної плати та входить до її структури.

Зважаючи на вищенаведене суд дійшов висновку про відсутність пропуску позивачем строку звернення до суду, відтак клопотання відповідача про залишення позову без розгляду є безпідставним, а тому у його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 122, 123, 240, 248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та окремо не оскаржується. Заперечення на неї можуть бути викладені в апеляційній чи касаційній скарзі на рішення суду прийняте за результатами розгляду адміністративної справи.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна