Справа № 509/2937/21
Суддя: Жижка О. В.
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 509/2937/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Жижки О.В.

секретар Майорова Ю.С.

учасники процесу не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в смт Овідіополь адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, в особі інспектора УПП в Миколаївській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

15 червня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Кравченко В.В., звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області із вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 821953 від 19.05.2021 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, провадження по справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, справу розглядати правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що вказана постанова незаконна та необґрунтована, суперечить нормам діючого законодавства та порушує права позивача. Інспектором УПП в Миколаївській області при винесені постанови не враховано, що позивач є учасником бойових дій та звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, відповідно до п. 13.1 ст. 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.06.2021 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 286 КАС України, з призначенням судового засідання на 25.06.2021 року.

24.06.2021 року до Овідіопольського районного суду Одеської області електронною поштою представником позивача надано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з завантаженістю в іншому судовому засіданні.

24.06.2021 року до Овідіопольського районного суду Одеської області електронною поштою представником відповідача надано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з підготовкою відзиву щодо позову та подання доказів на підтвердження позиції по справі.

У судове засідання 25.06.2021 року позивач та відповідач не з`явилися, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 28.07.2021 року.

26.07.2021 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла заява позивача щодо долучення до матеріалів справи копії постанови серії ДП18 № 821953.

28.07.2021 року до Овідіопольського районного суду Одеської області від відповідача надійшов відзив, в якому він просить суд у позові відмовити та вказує, що до позову доданий оптичний диск з відеозаписами, однак згідно з актом Овідіопольського районного суду Одеської області від 28.07.2021 року диск та відеозаписи, додані до відзиву, відсутні.

У судовому засіданні 28.07.2021 року учасники процесу не з`явилися, а відеоконференція не відбулася, у зв`язку з технічними причинами, про що було складено довідку.

Зважаючи на ч. 1 ст. 205 КАС України, суд провів судовий розгляд за відсутністю учасників процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ч.1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Із матеріалів справи вбачається, що 19.05.2021 року інспектором УПП в Миколаївській області винесено постанову серії ДП18 № 821953 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 126 КУпАП., у виді штрафу в розмірі 425 грн.

У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 19.05.2021 року о 17:50 на автошляху М-14, керував т/з «Ленд Ровер», д/н НОМЕР_1 , з причепом «саморобний», д/н НОМЕР_2 , без полісу (сертифікату) ОСЦПВ на зазначений причеп, чим порушив вимоги п.2.1 Ґ Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП.

Підставою для винесення спірної постанови, відповідно до її змісту, слугувало те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з причепом без полісу (сертифікату) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що вважається порушенням ПДР України.

Відповідно до п. 2.1 Ґ Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В силу положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 13.1 ст. 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Крім цього, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 23 грудня 2014 року №7-рп/2014 щодо офіційного тлумачення положень пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортними засобами, що належать учасникам бойових дій та інвалідам війни, що визначені законом, інвалідам І групи, є такі наземні транспортні засоби, якими вони володіють не тільки на праві власності, а й на будь-якій іншій правовій підставі (договір підряду, оренди, тощо).

Відповідно до підпункту 1 пункту 6 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» від 5 липня 2011 року № 3565-VI виключено з переліку правових підстав, які підтверджують, що особа є законним володільцем (користувачем) наземного транспортного засобу довіреність.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 17.12.2015 року, виданого Південним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України, ОСОБА_1 , має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій, яке безтермінове і дійсне на всій території України.

З огляду на це, ОСОБА_1 звільнений від обов`язку страхування цивільно-правової відповідальності на території України, а для підтвердження права керування транспортним засобом необхідно мати при собі лише свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Отже, суд погоджується з доводами позивача щодо безпідставного притягнення його до адміністративної відповідальності і не може взяти до уваги доводи, викладені у відзиві відповідача, оскільки вони не спростовують вищенаведеного.

У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Тому, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 19.05.2021 року відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, як протиправна, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 5-9, 19, 77, 241-246, 250, 255, 286,295 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, в особі інспектора УПП в Миколаївській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДП18 № 821953 від 19.05.2021 року відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 28.07.2021 року.

Суддя О. В. Жижка