Справа № 140/6076/21
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2021-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року ЛуцькСправа № 140/6076/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач, пенсійний орган) про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 22 січня 2021 року №00 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язати відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 25 жовтня 2020 року, зарахувавши до страхового стажу період роботу на посаді шофера у колгоспі «Колос» Володимир-Волинського району Волинської області (згідно доповнення до історичної довідки бувший колгосп «Зоря комунізму» протоколом зборів уповноважених членів №1 від 14 лютого 1992 року перейменовано у колгосп «Колос», а протоколом №1 від 21 лютого 1995 року зборів уповноважених членів колгоспу «Колос» колгосп ліквідовано і на його базі створено колективне сільськогосподарське підприємство «Колос») з 20 серпня 1991 року по 01 грудня 1996 рік, на посаді водія з 18 квітня 1997 року по 04 серпня 1997 рік у Володимир-Волинській оптово-торговій базі, на посаді водія в Управлінні механізації № 26 фирми «Мосстроймеханизация» № 3 А.О. Моспромстрой» з 07 серпня 1997 року по 18 серпня 1997 рік, на посаді водія у військовому радгоспі «Волинський» з 29 березня 1999 року по 29 січня 2001 рік.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, ОСОБА_1 14 січня 2021 року звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із необхідними документами та заявою про призначення пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так як досяг відповідного пенсійного віку для призначення пенсії за віком (60 років) та наявністю необхідного загального трудового (страхового) стажу більше 27 років.

Однак, відповідач листом від 29 січня 2021 року №0300-0304-8/4963 повідомив, що згідно даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку страховий стаж позивача становить 21 рік 4 місяці 15 днів, у зв`язку з чим було прийнято рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 22 січня 2021 року №00 про відмову у призначенні останньому пенсії за віком.

Зокрема, до страхового стажу не враховані періоди роботи згідно записів № 5-6, 7-8, 9-10, 15-17 трудової книжки серії НОМЕР_1 з наступних причин: записи № 5-6 стосуються роботи в колгоспі, інформація про фактичну роботу в господарстві та виконання встановленого мінімуму трудової участі вказана на ст.22-23, але не вказані номер та дата документу, на підставі якого внесено запис; запис № 8 (про звільнення з роботи) завірено печаткою УРСР, яка не була дійсною на час внесення запису; запис № 10 (про звільнення з роботи) не завірено печаткою та підписом посадової особи; запис № 17 (про звільнення з роботи) завірено печаткою, яка не читається.

Позивач вказує, що згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 він працював з 20 серпня 1991 року по 01 грудня 1996 рік на посаді шофера у колгоспі «Колос» Володимир-Волинського району Волинської області; з 18 квітня 1997 року по 04 серпня 1997 рік - на посаді водія у Володимир-Волинській оптово-торговій базі; з 07 серпня 1997 року по 18 серпня 1997 рік - на посаді водія в Управлінні механізації № 26 фирми «Мосстроймеханизация» №3 А.О. Моспромстрой»; з 29 березня 1999 року по 29 січня 2001 рік - на посаді водія у військовому радгоспі «Волинський» та з врахуванням зазначених періодів роботи, які не зараховані відповідачем та тих, які враховані для призначення пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» його загальний трудовий (страховий) стаж складає 28 років 09 місяців 23 дні.

Уважає відмову пенсійного органу в зарахуванні вказаних періодів роботи до загального трудового (страхового) стажу та у призначенні пенсії за віком протиправною та такою, що порушує його законні права та інтереси, з огляду на що просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву від 17 липня 2021 року №0300-0802-7/29087 відповідач позовних вимог не визнав, мотивуючи це тим, що 14 січня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за результатами розгляду якої, відповідач листом від 29 січня 2021 року №0300-0304-8/4963 повідомив, що право на призначення пенсії в останнього відсутнє.

Зокрема, при аналізі та правовій оцінці поданих до заяви документів, а саме трудової книжки серія НОМЕР_2 встановлено, що не враховано до страхового стажу періоди роботи з наступних причин: записи №5-6 стосуються роботи в колгоспі, інформація про фактичну роботу в господарстві та виконання встановленого мінімуму трудової участі вказана на ст.22-23, але не вказані номер та дата документу, на підставі якого внесено запис; запис №8 про звільнення з роботи завірено печаткою УРСР, яка не була дійсною на час внесення запису; запис №10 про звільнення з роботи не завірено печаткою та підписом посадової особи; запис №17 про звільнення з роботи завірено печаткою, яка не читається.

Враховуючи той факт, що уточнюючих довідок про періоди роботи, виданих підприємством або його правонаступником позивач не пред`явив, вказані періоди роботи не зараховано пенсійним органом до страхового стажу.

З урахуванням зазначеного, на думку пенсійного органу, страховий стаж позивача, становить 21 рік 04 місяці 15 днів, замість необхідних 27 років.

З наведених підстав ГУ ПФУ у Волинській області просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (арк. спр. 33-35).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній адміністративній справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленння учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) (арк. спр. 30).

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до пенсійного органу із заявою від 14 січня 2021 року про призначення пенсії за віком (арк. спр. 40-43).

Згідно рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 22 січня 2021 року №00 позивачу було відмовлено у призначенні такої пенсії, у зв`язку із відсутністю права на пенсію (арк. спр. 44).

Про прийняте рішення пенсійний орган повідомив ОСОБА_1 листом від 29 січня 2021 року №0300-0304-8/4963, в якому зазначив, що згідно наданих документів та даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку, його страховий стаж становить 21 рік 4 місяці 15 днів та у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу прийнято рішення від 22 січня 2021 року №00 про відмову призначенні пенсії за віком у зв`язку з невиконанням однієї із умов призначення пенсії, передбаченої статтею 26 Закону, а саме наявність у 2020 році не менше 27 років страхового стажу. Щодо визначення страхового стажу роз`яснено, що при визначенні права на пенсію не враховано до страхового стажу періоди роботи згідно записів №№ 5-6, 7-8,9-10, 15-17 трудової книжки НОМЕР_1 з наступних причин: записи № 5-6 стосуються роботи в колгоспі, інформація про фактичну роботу в господарстві та виконання встановленого мінімуму трудової участі вказана на ст.22-23, але не вказані номер та дата документу, на підставі якого внесено запис; запис № 8 (про звільнення з роботи) завірено печаткою УРСР, яка не була дійсною на час внесення запису; запис № 10 (про звільнення з роботи) не завірено печаткою та підписом посадової особи; запис № 17 (про звільнення з роботи) завірено печаткою, яка не читається (арк. спр. 25, 38-39).

Позивач, уважаючи відмову пенсійного органу у призначенні йому пенсії за віком протиправною, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ), Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі- Порядок № 22-1).

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України громадянам гарантоване право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Закон №1058-IV, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України (стаття 81 Закону №1788-ХІІ).

Відповідно до частин першої, третьої статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Статтею 56 Закону №1788-ХІІ визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; військова служба; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтею 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 досяг 60-річного віку ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, право на призначення пенсії за віком позивач набуває за наявності страхового стажу не менше 27 років.

Разом з тим, відмовляючи у призначення позивачу пенсії за віком пенсійний орган, не зарахував до трудового стажу період роботии з 20 серпня 1991 року по 01 грудня 1996 рік працював на посаді шофера у колгоспі «Колос» Володимир-Волинського району Волинської області; з 18 квітня 1997 року по 04 серпня 1997 рік - на посаді водія у Володимир-Волинській оптово-торговій базі; з 07 серпня 1997 року по 18 серпня 1997 рік - на посаді водія в Управлінні механізації №26 фирми «Мосстроймеханизация» №3 А.О. Моспромстрой»; з 29 березня 1999 року по 29 січня 2001 рік - на посаді водія у військовому радгоспі «Волинський» у зв`язку із недоліками у заповненні трудової книжки.

Згідно вимог статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до вимог пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку №637 обумовлено, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як установлено судом згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 позивач з 20 серпня 1991 року по 01 грудня 1996 рік працював на посаді шофера у колгоспі «Колос» Володимир-Волинського району Волинської області; з 18 квітня 1997 року по 04 серпня 1997 рік - на посаді водія у Володимир-Волинській оптово-торговій базі; з 07 серпня 1997 року по 18 серпня 1997 рік - на посаді водія в Управлінні механізації № 26 фирми «Мосстроймеханизация» №3 А.О. Моспромстрой»; з 29 березня 1999 року по 29 січня 2001 рік - на посаді водія у військовому радгоспі «Волинський» (арк. спр. 7-12).

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року №58 (далі - Інструкція) до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.27 Інструкції №58 передбачено, що запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

Відповідно до пункт 4.1 Інструкції у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Суд зазначає, що в силу пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. При цьому трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповненням роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків за порушення порядку заповнення його трудової книжки.

За змістом абзацу першого частини другої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності вказаним Законом, пенсії на загальних підставах призначались згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення», статтею 56 якого передбачено, зокрема, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі членства в колгоспах, незалежно від характеру, тривалості роботи і перерв. При цьому, при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Основним документом про трудову діяльність членів колгоспу є трудова книжка колгоспника, в яку, зокрема, вносились відомості про трудову участь колгоспника в громадському господарстві прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі, його виконання. Тобто, якщо колгоспник не виробив обов`язковий мінімум трудової участі в громадському господарстві з причин, визнаних правлінням чи загальними зборами колгоспників поважними, адміністрація колгоспу вносила відповідні записи до трудової книжки.

У випадку відсутності трудової книжки колгоспника або відповідних записів у ній, трудовий стаж колгоспника підтверджується довідкою господарства, в якому набуто стаж або довідкою правонаступника. В разі ліквідації господарства колгоспний стаж підтверджується довідками архівних установ.

На підтвердження стажу роботи ним були подані зокрема архівні довідки видані трудовим архівом Володимир-Волинського району Волинської області 04 грудня 2020 року за №724/11, від 04 грудня 2020 року №723/11, від 09 березня 2021 року №154/11, від 09 березня 2021 року №153/11 та трудова книжка колгоспника, яка видана 1980 році на прізвище « ОСОБА_2 » (арк. спр. 14-16, 18-19).

На думку суду, відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Вказані висновки суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 21 лютого 2018 року у справі №687/975/17.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідачем не враховано, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а.

Слід зазначити, наявність сумнівів у відповідача відповідно до зазначеного законодавства може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

Вищевказане узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року справі №127/9055/17.

Суд також враховує, що позивач вжив усіх можливих заходів для підтвердження спірного трудового стажу, звернувшись до Володимир-Волинського міського суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме довідки виданої трудовим архівом Володимир-Волинського району Волинської області від 04 грудня 2020 року № 724/11 на підставі книги обліку розрахунків колгоспу «Зоря комунізму» села Бубнів Володимир-Волинського району Волинської області за 1991 рік на прізвище « ОСОБА_2 », за 1992 рік та з січня 1993 року по лютий 1993 рік на ім`я « ОСОБА_3 », за березня 1993 року по грудень 1993 рік на прізвище « ОСОБА_4 », довідки виданої трудовим архівом Володимир-Волинського району Волинської області від 04 грудня 2020 року №723/11 на підставі книги обліку розрахунків колгоспу «Зоря комунізму» села Бубнів Володимир-Волинського району Волинської області за 1991 рік на прізвище « ОСОБА_2 », за 1992 рік та з січня 1993 року по лютий 1993 рік на ім`я « ОСОБА_3 », за року по грудня 1993 рік на прізвище « ОСОБА_4 », трудової книжки колгоспника, яка видана у 1980 році на прізвище « ОСОБА_2 » та рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 14 липня 2021 року у справі №154/1320/21 за результатами розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ГУ ПФУ у Волинській області вказані факти були встановлені (арк. спр. 20-21, 45-46).

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідач не довів правомірність оскаржуваних в даній адміністративній справі дій щодо незарахування до страхового стажу позивача спірних періодів роботи та прийнятого рішення про відмову у призначенні пенсії за віком.

Відповідно до пункту 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи приписи пункту 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», факт звернення позивача із заявою про призначення пенсії 14 січня 2021 року (тобто в межах трьохмісячного строку дня досягнення особою пенсійного віку), суд уважає, що з метою належного захисту порушених прав, пенсійний орган належить зобов`язати призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 26 жовтня 2020 року, тобто з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

З урахуванням встановлених обставин справи та норм чинного законодавства, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 22 січня 2021 року №00 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, визнання протиправними дій пенсійного органу щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача, періодів роботи з 20 серпня 1991 року по 01 грудня 1996 рік на посаді шофера у колгоспі «Колос» Володимир-Волинського району Волинської області; з 18 квітня 1997 року по 04 серпня 1997 рік - на посаді водія у Володимир-Волинській оптово-торговій базі; з 07 серпня 1997 року по 18 серпня 1997 рік - на посаді водія в Управлінні механізації № 26 фирми «Мосстроймеханизация» №3 А.О. Моспромстрой»; з 29 березня 1999 року по 29 січня 2001 рік - на посаді водія у військовому радгоспі «Волинський» та зобов`язати відповідача призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 26 жовтня 2020 року, зарахувавши до його страхового стажу вказані періоди роботи.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок), який сплачений відповідно до квитанції від 04 червня 2021 року (арк. спр. 6) та зарахований до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджується відповідною випискою (арк. спр. 29).

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 22 січня 2021 року №00 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу, періодів роботи з 20 серпня 1991 року по 01 грудня 1996 рік на посаді шофера у колгоспі «Колос» Володимир-Волинського району Волинської області; з 18 квітня 1997 року по 04 серпня 1997 рік - на посаді водія у Володимир-Волинській оптово-торговій базі; з 07 серпня 1997 року по 18 серпня 1997 рік - на посаді водія в Управлінні механізації № 26 фірми «Мосстроймеханизация» №3 А.О. Моспромстрой»; з 29 березня 1999 року по 29 січня 2001 рік - на посаді водія у військовому радгоспі «Волинський».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 26 жовтня 2020 року, зарахувавши до страхового стажу період роботу з 20 серпня 1991 року по 01 грудня 1996 рік на посаді шофера у колгоспі «Колос» Володимир-Волинського району Волинської області; з 18 квітня 1997 року по 04 серпня 1997 рік - на посаді водія у Володимир-Волинській оптово-торговій базі; з 07 серпня 1997 року по 18 серпня 1997 рік - на посаді водія в Управлінні механізації № 26 фирми «Мосстроймеханизация» №3 А.О. Моспромстрой»; з 29 березня 1999 року по 29 січня 2001 рік - на посаді водія у військовому радгоспі «Волинський».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 23 липня 2021 року.