Справа № 160/3177/21
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2021 року Справа № 160/3177/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому з урахуванням уточнень просить суд:
- визнати протиправними та скасувати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, викладені та зазначені:
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 року у справі № 160/5422/19 з урахуванням змін, внесених постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2020 року у справі № 160/5422/19, було зобов`язано ГУ Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці по стажу з 84% до 88% суддівської винагороди судді на відповідній посаді на підставі заяви від 27.02.2019 року, з дати призначення довічного грошового утримання судді у відставці, а саме, з 13.08.2015 року.
Позивач, вважаючи такі дії Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області протиправними, звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 17.05.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
У встановлений судом строк відповідач, заперечуючи проти позову, надав свій відзив на позов, який долучений до матеріалів справи.
В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач зазначив, що не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та посилається на те, що постановою Третього апеляційного адміністративною суду від 24.01.2020 року у справі № 160/5422/19 було задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 у справі № 160/5422/19 задоволено частково, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 року у цій справі змінено, а саме, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 , як судді у відставці по стажу з 84% до 88% суддівської винагород на відповідній посаді на підставі заяви від 27.02.2019 року, з дати призначення довічногогрошового утримання судді у відставці, а саме, з 13.08.2015 року.
На виконання постанови Третього апеляційного адміністративною суду від 24.01.2020 року у справі № 160/5422/19 пенсійним органом в березні 2020 року проведено з 13.08.2015 року перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді увідставці по стажу з 84% по 88% суддівської винагороди судді на відповідній посаді.
З огляду на приписи Закону України "Про судоустрій та статус суддів" (в редакції Закону від 02.03.2015 року № 213-VIII та в редакції Закону від 24.12.2015 року № 911-VIII, а також Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 року № 1774-VIII щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці обмежувалось максимальним розміром. Тому, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року, з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року та з 01.07.2017 року по 04.01.2017 року виплату щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці слід проводити з обмеженням 10 прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
При цьому, відповідач посилається на те, що судових рішень з питань виплати з 13.08.2015 року ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без обмеженням десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, не приймалось.
Зважаючи на викладене, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що у період з 12.03.1993 року по 12.08.2015 року ОСОБА_1 працювала суддею Першотравенського міського суду Дніпропетровської області.
Постановою Верховної Ради України № 636-VІІІ від 16.07.2015 року про звільнення суддів, у зв`язку з поданням заяви про відставку ОСОБА_1 було звільнено з посади судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області.
Постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02.12.2015 року у справі № 188/1470/15-а було зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Петропавлівському районі Дніпропетровської області призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 , щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 84% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді на підставі довідки Територіального управління державної судової адміністрації в Дніпропетровській області про заробітну плату від 26.08.2015 року № Б-с-1452 та довідки Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11.09.2015 року № 7230, починаючи з 13.08.2015 року.
На підставі означеного рішення суду ОСОБА_1 було призначено довічне грошове утримання у розмірі 84% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.
За наслідками апеляційного розгляду була прийнята постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 24.01.2020 року, якою рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 р. у справі № 160/5422/19 змінено, а саме, третій абзац резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 р. викладено в наступній редакції: «зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 , як судді у відставці по стажу з 84% до 88% суддівської винагороди судді на відповідній посаді на підставі заяви від 27.02.2019 року, з дати призначення довічного грошового утримання судді у відставці, а саме з 13.08.2015 року; в решті рішення суду першої інстанції залишено без змін».
На виконання постанови Третього апеляційного адміністративною суду від 24.01.2020 року у справі № 160/5422/19 відповідачем в березні 2020 року проведено з 13.08.2015 року перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді увідставці по стажу з 84% по 88% суддівської винагороди судді на відповідній посаді.
Також рішенням про переплату від 12.05.2020 року, прийнятим ГУ Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, було вирішено нарахувати та утримати надміру виплачені суми пенсії ОСОБА_1 за період з 13.08.2015 року по 07.06.2016 року та з 01.01.2017 року по 04.01.2017 року, яка виникла в результаті перерахунку пенсії.
Не погодившись із такими рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
За змістом ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Згідно ст. 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.
Отже, утримання надміру виплачених сум пенсій за приписами ст. 50 Закону № 1058-IV, на які відповідач посилається у відзиві, а також у своєму рішенні про переплату від 12.05.2020 року, містять вичерпний перелік випадків, коли надмірно виплачені суми можуть бути утримані із щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме, наявність зловживання з боку пенсіонера; подання страхувальником недостовірних даних.
Крім того, означеною нормою передбачено спосіб повернення надмірно виплаченої пенсії, а саме, добровільно пенсіонером або на підставі рішення територіального органу Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.12.2018 р. у справі № 243/6453/17.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що пенсійний орган, посилаючись на приписи ст. 50 Закону № 1058-IV, не вказав жодну з підстав, яка зазначена у цій статті.
Також суд зазначає, що позивач провомірно посилається на ст. 1215 Цивільного кодексу України, згідно з якою не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Таким чином, закон встановлює два виключення з цього правила, зокрема, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, а також у разі недобросовісності з боку набувача.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 02.07.2014 р. (справа № 6-91цс14) та від 22.01.2014 р. (справа № 6-151цс13).
В матеріалах справи відсутні будь-які докази наявності вини позивача чи зловживань ОСОБА_1 при отриманні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Водночас, щодо наявності означених фактів відповідач також не зазначає.
З огляду на те, що жодних фактів зловживань з боку позивача немає, а тому, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст.9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, викладені та зазначені:
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 28.07.2021 року.

Суддя І.О. Лозицька