Справа № 420/768/20
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2021-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 липня 2021 року
м. Київ
справа № 420/768/20
адміністративне провадження № К/9901/26120/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі Суд):
судді-доповідача Радишевської О.Р.,
суддів Кашпур О.В., Уханенка С.А.,
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року в справі №420/768/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, стягнення індексації грошового забезпечення та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:
визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період із 01 грудня 2015 року по 30 листопада 2019 року;
стягнути індексацію грошового забезпечення за період із 01 грудня 2015 року по 30 листопада 2019 року в сумі 164861,17 грн;
зобов`язати нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушення строків їх виплати.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року, позов задоволено частково:
визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період із 01 грудня 2015 року по 31 грудня 2018 року;
зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із 01 грудня 2015 року по 31 грудня 2018 року;
у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
15 липня 2021 року до Верховного Суду надіслано касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року в справі №420/768/20.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які, у розумінні Закону України «Про запобігання корупції», займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Предметом розгляду цієї справи є: визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період із 01 грудня 2015 року по 30 листопада 2019 року; стягнення індексації грошового забезпечення за період із 01 грудня 2015 року по 30 листопада 2019 року в сумі 164861,17 грн; зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушення строків їх виплати.
Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Отже, ця справа є адміністративною справою щодо проходження публічної служби позивачем, посада якої не входить до переліку осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, у розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» (у редакції, чинній на момент відкриття провадження у справі).
У касаційній скарзі скаржник посилається на те, що судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Суд касаційної інстанції відхиляє зазначені доводи скаржника з огляду на те, що жодним чином не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням засадничих, раніше ґрунтовно недосліджуваних питань права, відповідь суду касаційної інстанції на які мала б надати уніфікованого тлумачення та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного кола суб`єктів правовідносин.
Твердження скаржника, що справа становить значний суспільний інтерес, не підтверджені належними доказами та не обґрунтовані обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі особливу категорію спорів або свідчили про наявність заінтересованості необмеженої кількості осіб в результатах розгляду саме цієї справи.
Не підтвердженим є те, що рішення у цій справі, у контексті індивідуальних ознак цього спору, тягне за собою наслідки, які мають своєрідність, особливості, характерні виключно для особи, яка подає касаційну скаргу.
Скаржник не виклав обставин, які свідчили б про помилкове віднесення справи до категорії справ незначної складності.
Не обґрунтовано скаржником відсутність можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи.
Інші наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Оскільки скаржник, оскаржуючи судові рішення у справі незначної складності, не обґрунтував випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За таких обставин клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та відстрочення сплати судового збору не підлягають вирішенню.
Керуючись статтями 12, 248, 333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року в справі №420/768/20.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська
Судді: О.В. Кашпур
С.А. Уханенко