Справа № 140/16496/20
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2021-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року ЛуцькСправа № 140/16496/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася в суд з позовом до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі відповідач, Другий ВДВС у м. Луцьку) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу у розмірі 3400 грн. від 13 листопада 2020 року ВП №63044181.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем 13 листопада 2020 року винесена постанова про накладення на позивача штрафу у розмірі 3 400 грн. (у подвійному розмірі) за повторне невиконання боржником рішення без поважних причин. Вважає, що штраф у подвійному розмірі за невиконання рішення накладено на неї безпідставно.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, та призначено судове засідання у справі на 10:00 16 грудня 2020 року.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, при цьому подав до суду копії матеріалів виконавчого провадження №63044181.

Третя особа правом на надання пояснень не скористалась.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року провадження у цій справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 140/15172/20 за позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 02 жовтня 2020 року ВП № 63044181.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суд від 19 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2021 року, в справі №140/15172/20 позов задоволено повністю; визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Постоловського Романа Олеговича про накладення штрафу від 02 жовтня 2020 року ВП № 63044181. Вказане рішення набрало законної сили.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27 липня 2021 року поновлено провадження у даній справі.

В судове засідання, призначене на 10:30 27 липня 2021 року сторони не прибули, при цьому позивач та представник відповідача подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Відтак, виходячи із приписів частини третьої статті 268 КАС України, якими передбачено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи, та враховуючи норми частини третьої статті 194, частини четвертої статті 229 КАС України, судовий розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у завах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 11 вересня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області, на виконання заочного рішення суду від 30 червня 2020 року, видав виконавчий лист у справі № 161/6008/20 про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод та надати доступ у квартиру АДРЕСА_1 з метою встановлення причин затікання та обстеження водопровідно-каналізаційних мереж й відповідно усунення та ліквідації причин затоплення квартири АДРЕСА_2 .

16 вересня 2020 року головний державний виконавець Другого ВДВС у м. Луцьку Постоловський Р.О. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 63044181 з виконання виконавчого листа № 161/6008/20, виданого 11 вересня 2020 року Луцьким міськрайонний судом про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод та надати доступ у квартиру АДРЕСА_1 з метою встановлення причин затікання та обстеження водопровідно-каналізаційних мереж й відповідно усунення та ліквідації причин затоплення квартири АДРЕСА_2 . При цьому, пунктом 2 вказаної постанови боржнику встановлено строк 10 робочих днів для виконання рішення суду.

Постановою про накладення штрафу ВП № 63044181 від 02.10.2020, винесеною головним державним виконавцем Другого ВДВС у м. Луцьку Постоловським Р.О., за невиконання рішення суду на боржника ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 1700,00 грн. Вказана постанова була оскаржена позивачем в судовому порядку.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суд від 19 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2021 року, в справі №140/15172/20 позов задоволено повністю; визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Постоловського Романа Олеговича про накладення штрафу від 02 жовтня 2020 року ВП № 63044181. Вказане рішення набрало законної сили 17 березня 2021 року.

Крім того, 13 листопада 2021 року в межах виконавчого провадження ВП № 63044181 головний державний виконавець Другого ВДВС у м. Луцьку Постоловський Р.О. виніс постанову про накладення штрафу, якою за повторне невиконання рішення суду накладено на боржника ОСОБА_1 штраф у розмірі 3400 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Відтак, оскільки копію оскаржуваної постанови від 13 листопада 2020 року позивач одержала 21 листопада 2020 року, а позовну заяву було скеровано до суду 27 листопада 2020 року, тому суд дійшов висновку про дотримання позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до частин першої, другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 382/389/17).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

При цьому, статтею 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, передбачена статтею 75 Закону № 1404-VIII.

Відповідно до цієї норми, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу у подвійному розмірі є встановлення державним виконавцем факту повторного не виконання ним (боржником) рішення суду без поважних причин.

Так, позивач є боржником у виконавчому провадженні №63044181.

До боржника (позивача у даній справі) застосовано штраф за повторне невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує його виконати певні дії (постанова від 13 листопада 2020 року ВП №63044181).

У той же час, постанові від 13 листопада 2020 року (ВП №63044181) передувала постанова про накладення штрафу від 02 жовтня 2020 року ВП № 63044181, яка скасована рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року у справі № 140/15172/20 (залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2021 року), яке набрало законної сили 17 березня 2021 року.

Дана обставина є преюдиційною та не підлягає доведенню.

Так, частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, оскільки судовим рішенням від 19 листопада 2020 року у справі № 140/15172/20 скасовано постанову про накладення штрафу, тому, у межах спірних правовідносин відсутній факт первісного невиконання боржником (позивачем у даній справі) рішення суду у встановлений строк без поважних причин, що, в свою чергу, виключає можливість для застосування до позивача штрафу за повторне невиконання рішення суду без поважних причин.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що, накладаючи постановою від 13 листопада 2020 року ВП № 63044181 на позивача штраф за повторне невиконання боржником рішення суду, відповідач діяв не у спосіб, передбачений законодавством України, оскільки відсутній факт первісного накладення штрафу за невиконання рішення суду.

Відтак, постанова від 13 листопада 2020 року ВП № 63044181 року є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Другого відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) судовий збір в розмірі 840,80 грн, сплачений згідно квитанції № 0.0..1 від 27 листопада 2021 року.

Керуючись статтями 229, 243 - 246, 268, 287 КАС України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Постоловського Романа Олеговича про накладення штрафу від 13 листопада 2020 року ВП № 63044181.

Стягнути з Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (43025, Волинська область, м. Луцьк, вул. Винниченка, 27-а, ідентифікаційний код 35041370) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.Я. Ксензюк