Справа № 520/11351/21
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2021-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

26.07.2021 р. справа №520/11351/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденко А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом

Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України
до Державної установи "Холодногірська виправна колонія (№18)"
простягнення 966.372,57 грн. коштів за податковим боргом, -

встановив:

Матеріали позову одержані судом 23.06.2021 р. Рішення про прийняття справи до розгляду було прийнято 24.06.2021 р. Відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті може бути розпочатий з 26.07.2021 р.

Суб`єкт владних повноважень, Головне управління Державної податкової служби у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про стягнення Державної установи "Холодногірська виправна колонія (№18)" 966.372,57 грн. коштів за податковим боргом.

Аргументуючи заявлені вимоги зазначив, що платник податків у добровільному порядку не виконав податкового обов`язку, який виник на підставі податкових повідомлень-рішень, які пройшли процедуру узгодження. Вказане спричинило утворення спірної суми заборгованості. Вжиті контролюючим органом заходи, зокрема, направлення податкової вимоги, не призвели до погашення податкового боргу. Посилаючись на вказані вище обставини, позивач просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач, Державна установа "Холодногірська виправна колонія (№18)"(далі за текстом - платник, ДУ), правом на подання письмового відзиву не скористався, хоча про відкриття провадження по справі був повідомлений судом належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке було вручене 02.07.2021 р. Отже, строк на подання відзиву сплив 19.07.2021 р., і за таких обставин, суд не вбачає перешкод у вирішенні спору по суті, адже доходить висновку, що учасниками справи у прийнятні поза розумним сумнівом строки були реалізовані права на подачу відповідних процесуальних документів.

Суд, вивчивши доводи позову, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, дослідивши добуті по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Структура заявленої контролюючим органом вимоги про стягнення коштів складається з платежів за винесеними ГУ ДФС у Харківській області (юридичним та фактичним правонаступником якого є позивач по справі) податковими повідомленнями-рішеннями від 24.01.2019р. №7 про визначення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 469.626,30грн. штрафу та 146.307,36грн. пені (з урахуванням часткової сплати до стягнення заявлено 87.446,37 грн. пені) та від 24.01.2019р. №7 про визначення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 25.713,97грн. основного платежу, 377.221,99грн. штрафу та 6.363,94грн. пені, а загалом - 966.372,57грн.

Відносно названих рішень контролюючого органу платником податків була застосована процедура судового оскарження, котра завершилась винесенням Другим апеляційним адміністративним судом постанови від 20.03.2020р. по справі №520/3884/19 про відхилення позову платника податків.

Отже, у розумінні приписів п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України рішення контролюючого органу є узгодженим з моменту настання події закінчення процедури судового оскарження, тобто з 20.03.2020р.

Судом також установлено, що 27.05.2020р. контролюючим органом була складена і 29.05.2020 р. вручена платнику податкова вимога №223682-56.

Згадана вимога до суду або адміністративного органу вищого рівня не оскаржена, проте залишилась невиконаною.

Стверджуючи, що платник податків у добровільному порядку не виконав податкового обов`язку з оплати 966.372,57грн., що призвело до виникнення підстави для примусового виконання податкового обов`язку, контролюючий орган ініціював даний спір.

Вирішуючи спір, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

З 01.01.2011 р. таким законом є Податковий кодекс України.

Відносно виконання податкового обов`язку за рішеннями контролюючого органу, узгодженими у судовому порядку, слід застосовувати строк оплати згідно з п. 57.3 ст.57 Податкового кодексу України, а саме: у 10 календарних днів від дня отримання податкового повідомлення-рішення, а у випадку оскарження - у 10 календарних днів за днем узгодження, яким є або день закінчення процедури адміністративного оскарження (п. 56.17 ст. 56 Податкового кодексу України), або день набрання законної сили судовим рішенням у справі про скасування рішення контролюючого органу (п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України).

Згадані строки у спірних правовідносинах сплинули.

Між тим, матеріали справи не містять об`єктивних даних про припинення податкового обов`язку відповідача унаслідок самостійного і добровільного перерахування коштів до бюджету, а також з інших підстав, зокрема, за ст.ст. 37, 38, 56, 101, 102 Податкового кодексу України.

Заявлена контролюючим органом до стягнення заборгованість відповідає визначенню податкового боргу згідно з п. 14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України.

Наявність спірної суми заборгованості підтверджена приєднаною до справи роздруківкою картки особового рахунку платника податків, котра за правилами ст.72-76 КАС України у даному конкретному випадку є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом стану розрахунків з приводу виконання особою податкового обов`язку.

За приписами п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган набуває повноваження на звернення до суду з вимогою про стягнення коштів за податковим боргом після збігу строку в 60 календарних днів від дати направлення чи вручення податкової вимоги платнику податків - боржникові.

У спірних правовідносинах податкова вимога була вручена платнику 29.05.2020р., з цієї дати податковий борг існував безперервно.

Спору з приводу застосування п. 87.9 ст.87 Податкового кодексу України між учасниками справи не існує.

Запроваджений ст. 102 Податкового кодексу України присікальний строк давності у спірних правовідносинах не сплинув.

Передбачена ст. 95 Податкового кодексу України черговість реалізації управлінської функції контролю за своєчасністю розрахунків Головним управлінням дотримана.

З огляду на викладене, заявлені контролюючим органом вимоги про стягнення заборгованості по оплаті податкових повідомлень-рішень (у тому числі і нарахованої такими рішеннями пені) підлягають до задоволення.

До предмету доказування у спорі про стягнення заборгованості за публічним обов`язком із проведення платежу на користь бюджету з огляду на приписи ч.2 ст.73 КАС України входять обставини: 1) реального існування зобов`язаної особи як суб`єкта права, 2) підстав виникнення публічного обов`язку по здійсненню платежу, 3) обізнаності зобов`язаної особи з фактом виникнення публічного обов`язку по здійсненню платежу, 4) виконання публічного обов`язку у добровільному порядку, 5) дотримання владним суб`єктом визначеної законом процедури примусового виконання публічного обов`язку, 6) існування заборгованості з виконання публічного обов`язку, 7) заявлення владним суб`єктом вимоги про стягнення в межах визначеного законом строку, 8) поширення на боржника процедур банкрутства або знаходження боржника у процедурі ліквідації; 9) відповідність заявленої суб`єктом владних повноважень вимоги визначеній законом процесуальній формі реалізації управлінської функції.

Приєднаними до справи доказами підтверджено обставини існування боржника та боргу, дотримання владним суб`єктом процедури примусового виконання публічного обов`язку, відсутності підстав припинення невиконаного обов`язку.

У ході розгляду справи доказів відсутності обов`язку платника податків у спірних правовідносинах здійснити платіж на користь державного бюджету України або доказів виконання такого обов`язку сторонами до суду не подано, а судом самостійно не виявлено.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-78, 90, 211 КАС України, суд доходить до переконання, що заявлена владним суб`єктом вимога не порушує прав та інтересів відповідача, а відтак, підлягає до задоволення.

Питання форми існування коштів, котрі підлягають вилученню із власності платника податків у процедурі примусового виконання невиконаного добровільно податкового обов`язку на погашення податкового боргу (як безготівкових коштів із рахунків в установах банків чи готівкових коштів) у даному конкретному випадку з огляду на приписи ст.95 Податкового кодексу України належить до виключної управлінської компетенції контролюючого органу під час організації виконання акту органу судової влади України, є межами свободи адміністративного розсуду, а тому судом не вирішується.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Стягнути з Державної установи "Холодногірська виправна колонія (№18)" (ідентифікаційний код - 08564535; місцезнаходження - 61052, м. Харків, вул. Рубанівська, буд. 4) на користь Державного бюджету України кошти за податковим боргом у сумі 966372 (дев`ятсот шістдесят шість тисяч триста сімдесят дві) грн. 57 коп.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України.

Суддя Сліденко А.В.