Справа № 380/7653/21
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/7653/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просить :

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №93 від 18.03.2021 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії за віком відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію за віком згідно з підпунктом 2 пункту 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня звернення із заявою;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового та спеціального (пільгового ) страхового стажу за Списком №2 період роботи з 01.12.2019 по 31.12.2020 на ВП "Шахта "Степова» ДП "Львіввугілля".

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17 березня 2021 року позивач звернулася до відділу обслуговування громадян №5 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою встановленого зразка про призначення пенсії на пільгових умовах по Списку №2 згідно з статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з досягненням відповідного пенсійного віку, на що рішенням від 18.03.2021 року № 93, їй було відмовлено у призначенні такої пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового страхового стажу. Крім того, повідомлено, що причиною відмови у зарахуванні до пільгового страхового стажу за Списком №2 період роботи позивача з 01.12.2019 року по 31.12.2020 року не зараховано до страхового стажу та до стажу роботи за Списком №2, оскільки згідно "Індивідуальних відомостей про застраховану особу" Форми ОК-5 ОСОБА_1 ,, за вказаний період відсутні відомості про сплату страхових внесків ВП "Шахта "Степова" ДП "Львіввугілля".?

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки за порушення встановленого порядку нарахування, обчислення та порушення строків сплати страхових внесків законодавством передбачено відповідальність страхувальника, а не працівника.

З наведених підстав позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 17.05.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами та відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк, з дня отримання цієї ухвали.

У відзиві на позов від 16.06.2020 вх. №43468 представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування своєї позиції вказав, що 17.07.2021 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою встановленого зразка про призначення пенсії. Розглянувши заяву позивача про призначення пенсії та додані до неї документи, відповідачем прийнято рішення №93 від 18.03.2021 року та проінформовано позивача про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з недостатністю пільгового стажу, необхідного для її призначення через несплату страхувальником страхових внесків. Період роботи позивача з 01.12.2019 по 31.12.2020 не зараховано до страхового стажу та до стажу роботи за Списком №2, оскільки згідно "Індивідуальних відомостей про застраховану особу" форми ОК-5 ОСОБА_1 за вказаний період відсутні відомості про сплату страхових внесків ВП "Шахта "Степова" ДП "Львіввугілля", тому відсутні підстави для зарахування позивачу спірного періоду до пільгового страхового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" немає. Враховуючи наведене, підстав для зарахування до страхового стажу вказаного періоду роботи немає, а тому відмова у призначенні пенсії була законною, оскільки ґрунтувалась на вимогах норм чинного законодавства. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

17 березня 2021 року ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернулася у Сокальський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою встановленого зразка про призначення пенсії.

Для призначення пенсії позивачем надані наступні копії документів: довідка із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 від 16.03.2021; довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру №1313-16-02107 від 08.09.2016; довідка про зміну назви організації №1167 від 20.11.2020, №81 від 16.03.2021; довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників №24К від 24.02.2011, №124К від 30.11.2012, №133К від 20.11.2013, №83К від 28.04.2015, №162К від 29.04.2015, №573 від 02.07.2007, висновки №1946, №575 від 27.06.2012, №3120, №213 від 30.11.2012, №3175, №248 від 28.11.2017; документи про стаж №1-8/73 від 17.08.2017, №80 від 16.03.2021; паспорт НОМЕР_1 від 12.02.2001; свідоцтво про переміну прізвища НОМЕР_2 від 18.02.1998; трудова книжка НОМЕР_3 від 05.03.1985.

За результатами розгляду такої заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", управління застосування пенсійного законодавства Відділ з питань призначення пенсії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 93 від 18.03.2021 року.

Мотивами прийняття такого рішення слугувало те, що до пільгового стажу роботи зараховано періоди роботи у Державному підприємстві "Львіввугілля" ВП "Шахта "Степова" з 18.02.2011 по 30.11.2019, що становить 8 років 9 місяців та є недостатнім для призначення пенсії за віком за Списком № 2 у віці 54 років. При розгляді заяви ОСОБА_1 від 17.03.2021 про призначення пенсії, період роботи позивача з 01.12.2019 по 31.12.2020 не зараховано до страхового стажу та до стажу роботи за Списком №2, оскільки згідно "Індивідуальних відомостей про застраховану особу" Форми ОК-5 ОСОБА_1 , за вказаний період відсутні відомості про сплату страхових внесків ВП "Шахта "Степова" ДП "Львіввугілля".?

Позивач, не погодившись з відмовою ГУ ПФ України у Львівській області у зарахуванні до страхового та спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком №2 спірного періоду роботи на ВП "Шахта "Степова"" ДП "Львіввугілля" та призначенні пільгової пенсії за віком згідно з статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" звернулася за захистом своїх прав та інтересів до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходив із наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 09.07.2003 № 1058 - IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058) є спеціальним нормативно-правовим актом у сфері пенсійного забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст.5 Закону №1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Абзацом 7 ч. 2 ст.5 Закону №1058 передбачено, що виключно цим Законом визначаються умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Відповідно до абзаців 1 та 2 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 розділу XIV-1 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно п.1 ч.2 ст. 114 розділу XIV-1 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 52 роки - з 01.10.1966 року по 31.03.1967 року.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до пункту 1 статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону № 1058-IV, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Статтею 113 Закону № 1058-IV передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

На підставі частини першої статті 16 Закон № 1058-IV застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (пункт 6 частини другої статті 17 Закону № 1058-IV) незалежно від фінансового стану платника (частини дванадцята статті 20 Закону № 1058-IV).

Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України від 08.07.2010 № 2464-IV "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464-IV) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до статті 4 Закону №2464-IV платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до статті 26 Закону №2464-IV посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

З наведеного слідує, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду її роботи.

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, яка була викладена Верховним Судом , зокрема у постанові від 09.09.2019 у справі №242/5448/16-а.

Судом встановлено, що згідно з відомостями трудової книжки ОСОБА_1 з 29.04.2015 по теперішній час працює поверхневим стовбуровим другого розряду у відокремленому підрозділі шахта "Шахта "Степова" ДП "Львіввугілля", що передбачено відповідним Списком №2. Оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, то відповідачем протиправно не зараховано період роботи позивача до страхового стажу в період з 01.12.2019 по 31.12.2020 поверхневим стовбуровим другого розряду у відокремленому підрозділі шахта "Шахта "Степова" ДП "Львіввугілля" до страхового стажу та стажу роботи за Списком №2.

Дослідивши та проаналізувавши зміст відмови ГУ ПФУ у Львівській області від 18.03.2021 №93, суд дійшов висновку, що відповідачем не була надана належна оцінка заяві та доданим до неї документам, тому оскаржуване рішення відповідача не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, оскільки прийнято без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, тому підлягає скасуванню.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Відповідно до пунктів 2-4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язати утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною третьою статті 245 КАС України передбачено право суду у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6, 8, частиною 2 статті 19, 22, 23 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене або обмежене.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зазначено, що зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісних вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного позовні вимоги належить задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 262, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Відділу з питань призначення пенсій Управлінням застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 18.03.2021 року за № 93 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до п.2 ч. 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) зарахувати до страхового та пільгового (спеціального) страхового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) період роботи з 01.12.2019 по 31.12.2020 у відокремленому підрозділі "Шахта "Степова" Державного підприємства "Львіввугілля" та призначити пільгову пенсію за віком згідно з підпунктом 2 пункту 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням вказаного періоду спеціального (пільгового) страхового стажу з 17.03.2021.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гулкевич І.З.