Справа № 160/5756/20
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 липня 2021 року Справа №160/5756/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Захарчук-Борисенко Н.В., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення, дії чи бездіяльність, вчинених суб`єктом владних повноважень -відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача підтверджених таким рішенням,-

ВСТАНОВИВ:
27.05.2020 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) щодо не нарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за невикористану додаткову оплачувану відпустку як учаснику бойових дій, що передбачена статтею 16-2 Закону України «Про відпустки» та пунктом 12 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», за період 2017-2020 рік, що сумарно складає 42 календарних днів, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористану позивачем додаткову оплачувану відпустку як учасника бойових дій, що передбачені статтею 16-2 Закону України «Про відпустки» та пунктом 12 частини 1 статті 12 закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за період з 2017-2020 рік, що сумарно складає 42 календарних днів, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 №160/5756/20 (суддя Єфанова О.В.) позов було задоволено.

31.08.2020 Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду за роз`ясненням рішення по справі №160/5756/20.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2020 було відмовлено у задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про роз`яснення судового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

До суду звернувся ОСОБА_1 із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просить суд:

-ухвалити додаткове судове рішення, яким визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану додаткову оплачувану відпустку як учаснику бойових дій, що передбачена статтею 16-2 Закону України «Про відпустки» та пунктом 12 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що сумарно складає 14 календарних днів, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористану ОСОБА_1 додаткову оплачувану відпустку як учасника бойових дій, що передбачена статтею 16-2 Закону України «Про відпустки» та пунктом 12 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що сумарно складає 14 календарних днів, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

Згідно Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду заява про визнання протиправним рішення, дій чи бездіяльності вчинених суб`єктом владних повноважень розподілена головуючому судді Єфановій Ользі Володимирівні.

16.07.2021 Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями заява розподілена головуючому судді Захарчук-Борисенко Н.В., у зв`язку з перебуванням судді Єфанової О.В. у відпустці.

Вирішуючи питання щодо прийняття заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності вчинених суб`єктом владних повноважень в порядку статті 383 КАС України до розгляду по справі №160/5756/20, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 по справі №160/5756/20, позовну заяву ОСОБА_1 було задоволено та визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) щодо не нарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за невикористану додаткову оплачувану відпустку як учаснику бойових дій, що передбачена статтею 16-2 Закону України «Про відпустки» та пунктом 12 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», за період 2017-2020 рік, що сумарно складає 42 календарних днів, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористану позивачем додаткову оплачувану відпустку як учасника бойових дій, що передбачені статтею 16-2 Закону України «Про відпустки» та пунктом 12 частини 1 статті 12 закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за період з 2017-2020 рік, що сумарно складає 42 календарних днів, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

Вказане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 31.08.2020.

В даному рішенні суд прийшов до висновку, що оскільки позивач, як учасник бойових дій, не використав додаткові відпустки у 2017-2020 роках, тому він набув право на отримання грошової компенсації замість них, у зв`язку із звільненням зі служби 18.04.2020 року.

На виконання рішення суду від 28.07.2020 року, відповідачем було здійснено виплату компенсації за 42 дні невикористаної додаткової відпустки.

Вважаючи, що Військовою частиною № НОМЕР_1 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 року в адміністративній справі №160/5756/20 було невірно обчислено кількість днів, за які має бути здійснена компенсація та кількість яких становить 56, позивач звернувся із заявою в порядку ст. 383 КАС України, в якій просить ухвалити додаткове рішення про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною 1 статті 383 КАС України встановлено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз відповідних норм процесуального закону свідчить, що є такі види судового контролю за виконанням судового рішення, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).

З системного аналізу вищезазначених норм права можна зробити висновок, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Суд зазначає, що позивач звернувся до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, однак в прохальній частині заяви від 16.07.2021 просить ухвалити додаткове судове рішення.

Суд звертає увагу, що положеннями статті 252 КАС України регулюється питання прийняття додаткового судового рішення.

Частиною першою статті 252 КАС України визначено суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини третьої статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Отже, нормами статті 252 КАС України визначено випадки у яких суд приймає додаткове рішення.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 , яка подана в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, не відповідає вимогам вказаної статті, та по суті містить вимоги про ухвалення додаткового рішення по справі №160/5756/20.

Згідно абз.2 ч.5 ст. 383 КАС України, у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Таким чином, суд приходить до висновку про повернення заяви ОСОБА_1 від 16.07.2021 заявнику.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 243, 248, 252 ,383 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 від 16.07.2021 в адміністративній справі №160/5756/20 - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України окремо від рішення суду у випадку, передбаченому п.5 ч. 1 статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко