Справа № 620/918/21
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2021-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/918/21 Суддя (судді) першої інстанції: Бородавкіна С.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі Рейтаровської О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, як постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, зі зниженням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, як постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, зі зниженням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дати звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області при призначенні пенсії зарахувати до загального стажу роботи періоди роботи згідно даних трудової книжки ОСОБА_1 .

На обґрунтування своїх вимог позивач, посилаючись на положення Порядку №22-1, зазначав, що при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» документами які засвідчують особливий статус особи є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122 або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

На переконання позивача, законодавство містить імперативну норму щодо необхідності посвідчення та довідки за формою №122, які були надані позивачем пенсійному органу. При цьому немає категоричної вказівки на необхідність надання інших документів, про відсутність яких зазначив відповідач.

Крім того, позивач вказував, що наявні у його трудовій книжці виправлення оформлені у відповідності до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993, тому посилання пенсійного органу на недійсність трудової книжки позивач вважає неправомірним.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги положення Порядку №22-1, відповідно до яких документами, що підтверджують періоди роботи в зоні відчуження можуть слугувати також первинні довідки. До заяви позивачем надано, зокрема, довідку за формою №122, також в матеріалах відмовної пенсійної справи є маршрутний лист. Однак, інших первинних документів, підтверджуючих факт перебування в зоні відчуження, а саме табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні відчуження, посвідчення про відрядження, наряд завдання, документи про оплату праці в кратних розмірах, особових рахунків чи розрахункових відомостей про оплату праці за період робіт в зоні відчуження.

Крім того вказує, що в трудовій книжці позивача на першій сторінці (титульному аркуші) в даті народження наявне виправлення, яке суперечить вимогам пунктів 2.11, 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а тому відсутні правові підстави для врахування періодів роботи згідно даних трудової книжки.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого останній зазначає про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Доводи відзиву на апеляційну скаргу аналогічні доводам позовної заяви.

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2), що підтверджується відповідним посвідченням.

30.10.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 55 Закону України «Про статус та соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». До заяви позивачем було додано, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122.

Листом від 25.11.2020 №2500-1502-8/45997 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відмовило позивачу у призначенні пенсії, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 не було надано інші первинні документи (табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні відчуження, посвідчення про відрядження, наряд-завдання, документи про оплату праці в кратних розмірах та ін.), які підтверджують факт перебування в зоні відчуження. Крім того, до загального страхового стажу позивача не враховано періоди роботи згідно даних трудової книжки, оскільки вона є недійсною (в даті народження наявне виправлення, яке не оговорено). Одночасно відповідачем повідомлено, що згідно наданих позивачем документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу, загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 31 рік 08 місяців 15 днів.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-XII).

Положеннями статті 9 Закону №796-XII визначено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

У відповідності до статті 10 Закону №796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Згідно статті 55 Закону №796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій на 10 років.

Постановою правління Пенсійного фонду України затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до абзацу 9 підпункту 5 пункту 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

Водночас, законодавець встановив перелік документів, що підтверджують участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

При цьому, застосований законодавцем в абзаці 9 підпункту 5 пункту 2.1 Порядку №22-1 розділовий сполучник «або» вказує на альтернативність можливих підтверджуючих документів, надання яких має наслідком засвідчення особливого статусу особи. Тобто, використання розділового сполучника «або» вказує на те, що наслідок настає за умови надання хоча б одного з перелічених документів.

Згідно статті 65 Закону № 796-XII документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок № 51), яким визначено, зокрема, правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, коло осіб, яким вони видаються.

Зокрема, відповідно до пункту 5 Порядку № 51 учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році видаються відповідні посвідчення зеленого кольору, серія А.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону № 796-XII підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

З наведеного випливає, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Різного роду довідки є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Правова позиція з цього питання викладена у постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі №552/3456/17.

Відтак, при встановленні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІ категорії та видачі відповідного посвідчення вже було підтверджено та встановлено факт перебування позивача у відповідний період у зоні відчуження, оскільки у іншому випадку підстави для видачі йому посвідчення 2 категорії були б відсутні.

Крім того, колегія суддів враховує, що крім посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2) від 25.12.1992 серії НОМЕР_1 , позивачем пенсійному органу було надано також й інші документи, що підтверджують його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а саме: довідку від 19.10.2020 №12КД про період (періоди) участі ОСОБА_1 в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122; маршрутний лист від 21.01.2013 №6ДК, у якому вказано період роботи, населений пункт та об`єкт, де позивачем виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; архівні довідки від 06.07.2012 №64/6-23-12КД та від 25.03.2014 №11КД про маршрути виконаних позивачем робіт під час участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, отриману дозу опромінення; довідку від 24.10.2012 №5-1127/01 про фактичну заробітну плату позивача за роботу в зоні відчуження.

За такого правого регулювання та обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що позивач надав необхідні документи, що передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсій, та які підтверджують особливий статус позивача, а саме те, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та має право на призначення пенсії відповідно до частини 1 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку є протиправними.

Оцінюючи доводи апелянта про відсутність у пенсійного органу підстав враховувати періоди роботи згідно даних трудової книжки з огляду на наявність у ній виправлень, які суперечать пунктам 2.11, 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, колегія суддів зазначає наступне.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція №58).

У відповідності до пункту 1.1 Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

За приписами пунктів 2.11, 2.13 Інструкції №58 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

З наявної у матеріалах справи копії трудової книжки позивача вбачається, що вона дійсно містить виправлення у даті народження її власника. Разом з тим, як правильно встановлено судом першої інстанції, таке виправлення проведено з дотриманням вказаних вище вимог Інструкції №58 (попередній запис закреслено однією рискою, записано нові дані з посиланням на внутрішньому боці обкладинки на паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Варвинським РВ УМВС України в Чернігівській області 11 грудня 1998 року. Запис завірено підписом менеджеру з персоналу Пирятинського сирзаводу та скріплено печаткою).

Таким чином, доводи пенсійного органу про недійсність трудової книжки позивача є необґрунтованими.

При цьому, з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області вбачається, що пенсійний орган визнає, що страховий стаж ОСОБА_1 згідно наданих ним документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу становить 31 рік 08 місяців 15 днів, що в силу спеціальних вимог статті 55 Закону №796-ХІІ є достатнім для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, а тому позовні вимоги підлягають задоволення в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Суддя В.П.Мельничук

Суддя О.М.Оксененко