Справа № 480/4437/21
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2021-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2021 року Справа № 480/4437/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глазька С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тростянецької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Тростянецької міської ради, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Тростянецької міської ради щодо невиплати позивачу середньої заробітної плати за шість місяців з дня припинення нею повноважень секретаря Печинської сільської ради;
- зобов`язати Тростянецьку міську раду нарахувати та виплатити позивачу середню заробітну плату за шість місяців у розмірі 165295,74 грн. з дня закінчення повноважень ОСОБА_1 як секретаря Печинської сільської ради.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач працювала на посаді секретаря виконкому та секретаря Печинської сільської ради з 04.10.2007 до 18.11.2020, тобто до закінчення строку повноважень, відповідно до ч.1 ст.42 Закон України «Пpo місцеве самоврядування в Україні». До обрання позивача на посаду секретаря виконкому Печинської сільської працювала на посаді головного бухгалтера сільської ради. Разом з тим, при звільненні з роботи у зв`язку із припиненням повноважень з нею не було проведено розрахунку по виплаті середньої заробітної плати за 6 місяців на підставі ст.33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад".
Ухвалою суду від 31.05.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.
Відповідач надав суду відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просить відмовити у його задоволенні за безпідставністю. Зазначає, що позивач не має права на спірну виплату, оскільки позивачем не надано жодного належного доказу, що підтверджував би факт звільнення позивача з посади головного бухгалтера сільської ради, а запис, наявний у трудовій книжці, викликає сумнів у законності його внесення.
Представником позивача подано до суду відповідь на відзив, у якій зазначається, що доводи викладенні відповідачем не спростовують позовні вимоги.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.
Судом встановлено, що згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , позивач з 30.05.2005 була переведена на посаду головного бухгалтера сільської ради відповідно до розпорядження №20 від 30.03.2005 (запис №11). Окрім того у вказаному записі №11 мається запис: «Звільнена з посади у зв`язку з тим, що».
У записі №12 від 04.10.2007 зазначено: «Обрана секретарем виконкому Печинської сільської ради 5 скликання. Прийнята присяга особи місцевого самоврядування». Як підстава вказаного запису зазначено - Рішення одинадцятої сесії 5 скликання від 04.10.2007. (а.с.18)
Відповідно до подальших записів у трудовій книжці позивача вона продовжувала працювати у Печинські сільські раді на посадах секретаря виконкому та секретаря сільської ради різних скликань.
Відповідно до запису №20 від 18.11.2020 трудової книжки позивача «Повноваження секретаря Печинської сільської ради припинено п.п.4 п.2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України, щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад» від 16 квітня 2020 р. №562-ІХ; ст.56 Закону України». Як підстава вказаного запису зазначено Рішення 1 сесії в складі Тростянецької міської ради від 18.11.2020 №1.
Відповідно до п.2 рішення Тростянецької міської ради від 18.11.2020 №1, Тростянецька міська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Печинської сільської ради.
03.12.2020 позивач звернулася до відповідача із заявою, у якій, окрім іншого, просила вирішити питання передбачене ч.2 ст.33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад». (а.с.10)
У відповідь на вказану заяву відповідач надіслав позивачу лист від 24.12.2021, у якому зазначив, що для вирішення питання про можливість збереження середньої заробітної плати позивачу необхідно надати пакет документів, який зазначений відповідачем у вказаному листі. (а.с.11)
04.11.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою з вимогою нарахувати та виплатити середній заробіток на період працевлаштування строком до шести місяців, як це передбачено ч.2 ст.33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та додала відповідні документи. (а.с.12)
Листом від 02.01.2021 №182 відповідач повідомив позивача, що у наданому нею пакеті документів до заяви від 04.01.2021 у копії трудової книги є відсутнім відповідний запис, а також позивачем не надано копію відповідного розпорядчого документу про звільнення з попереднього місця роботи у зв`язку з переходом на виборну посаду. На підставі викладеного вище, для вирішення питання про можливість збереження середньої заробітної плати позивачу необхідно подати повний пакет документів.
08.02.2021 позивач звернулася до голови Тростянецької міської ради із заявою про працевлаштування на посаду головного бухгалтера Печинської сільської ради. Листом Тростянецької міської ради від 22.02.2021 №502 позивачку було повідомлено про відсутність запитуваної посади в апараті Тростянецької міської ради.
Позивач вважає, що відмова надана листом Тростянецькоі міської ради від 02.02.2021 №182, є протиправною та підтверджує протиправну бездіяльність Тростянецькоі міської ради, у зв`язку з чим вона і звернулася до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.
Згідно вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначає загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування регулює Закон України "Про службу в органах місцевого самоврядування".
З урахуванням Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.
Відтак, слід відмітити, що позивач, обіймаючи посаду секретаря ради, являлася службовцем органу місцевого самоврядування.
Статтею 3 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) встановлено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
За правилами ст. 118 Кодексу законів про працю України працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.
Частиною 1 статті 33 Закону № 93-IV передбачено, що у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. Обраний на виборну посаду у відповідній раді, на якій він працює на постійній основі, депутат місцевої ради, який перебуває на службі у військових формуваннях чи правоохоронних органах держави, прикомандировується до місцевої ради із залишенням на цій службі.
З працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради, укладається строковий трудовий договір; цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону № 93-IV депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.
У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що чинним законодавством гарантії трудових прав секретаря ради після закінчення його повноважень прирівняні до таких гарантій депутатів місцевих рад.
При цьому, за такими особами на час виконання обов`язків на постійній основі зберігається попередня робота (посада), яку він обіймав на час свого обрання на виборну посаду. Із працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради (сільський голова), укладається строковий трудовий договір; цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради.
Таким чином, збереження за колишнім депутатом місцевої ради (сільським головою) на період працевлаштування середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді, законодавцем безпосередньо пов`язується із неможливістю надання йому роботи (посади), яку він обіймав до свого обрання на виборну посаду і з якої був звільнений із зв`язку із таким обранням.
З огляду на зазначене, колишньому секретарю сільської ради гарантується збереження середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді, лише за умови неможливості надання йому попередньої роботи і виключно на період його працевлаштування, але не більше шести місяців. При цьому, необхідною умовою реалізації зазначеного права є неможливість працевлаштування на підприємстві, в установі чи організації, де він працював до обрання, або ж рівноцінній роботі (посаді).
Як було встановлено судом, у записі №11 від 30.03.2005 трудової книжки позивача зазначено: «переведена на посаду головного бухгалтера сільської ради. Звільнена з посади у зв`язку з тим, що».
Верховний Суд у своїй постанові від 23.05.2018 р. у справі № 219/2204/2016-ц зробив висновок, що гарантії, передбачені ч. 2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» поширюються на колишніх секретарів сільради, які безпосередньо перед обранням на виборну посаду були працевлаштовані на іншій посаді і були звільнені з такого місця роботи згідно з п. 5 ст. 36 КЗпП (перехід на виборну посаду).
Як наголосив суд касаційної інстанції, трудовий договір має бути припинено саме на підставі, передбаченій п. 5 ст. 36 КЗпП. Запис про звільнення за такою підставою обов`язково має бути у трудовій книжці. Якщо звільнення буде оформлено за іншою підставою (наприклад ст. 38 КЗпП), то особа не може претендувати на гарантії ч. 2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».
Саме ці обставини, визначають право особи повернутися на місце роботи, де та працювала до обрання на зазначену виборну посаду.
У даному випадку позивач, після обрання на посаду секретаря виконкому, не була звільнена з посади головного бухгалтера сільської ради на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується відсутністю вказаного запису у трудовій книжці позивача.
Відтак, позивач не має права на гарантовану ст.33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" виплату середньої заробітної плати, яку вона одержувала на виборній посаді у раді, на період працевлаштування.
Суд зазначає, що позивачем не надано жодних інших доказів у підтвердження звільнення її з посади головного бухгалтера сільської ради на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України.
Щодо клопотання представника позивача витребувати у відповідача інформацію, що позивач у період з 05.11.2015 по 18.11.2020 була депутатом Печинської сільської ради та працювала у вказаній раді на постійній основі, суд зазначає, що з врахуванням вище встановлених судом обставин та висновків суду, вказане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи по суті.
Враховуючи вище викладені обставини, позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України у суду відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Тростянецької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько