Справа № 160/1228/20
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 липня 2021 року м. Дніпросправа № 160/1228/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку

письмового провадження

в м. Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР-АГРО-ТРЕЙД»

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року (головуючий суддя - Боженко Н.В.) про закриття провадження в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР-АГРО-ТРЕЙД»

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

треті особи Публічне акціонерне товариство «АКТАБАНК», ОСОБА_1

про визнання бездіяльності протиправною, визнання дій протиправними та зобов`язання утриматись від вчинення певних дій, визнання відсутності повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР-АГРО-ТРЕЙД» (далі - Позивач) звернулось із позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Відповідач), треті особи Публічне акціонерне товариство «АКТАБАНК» (далі - Третя особа-1), ОСОБА_1 (далі - Третя особа-2), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (ідентифікаційний код юридичної особи 21708016) щодо не завершення ліквідації Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» в строк до 15 січня 2020 року та в порядку передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

- визнати протиправними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (ідентифікаційний код юридичної особи 21708016) щодо продовження виконання повноважень ліквідатора Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» поза межами встановленого Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» строку на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» та зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (ідентифікаційний код юридичної особи 21708016) утриматися від виконання повноважень ліквідатора Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» поза межами встановленого Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» строку на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК»;

- визнати відсутність з 16 січня 2020 року повноважень у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (ідентифікаційний код юридичної особи 21708016) здійснювати ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» в порядку визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» строку на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» та Положенням про виведення неплатоспроможного банку з ринку.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року закрито провадження в адміністративній справі №160/1228/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР-АГРО-ТРЕЙД» до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «АКТАБАНК», ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною, визнання дій протиправними та зобов`язання утриматись від вчинення певних дій, визнання відсутності повноважень (т. 2, а.с. 33-34).

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що враховуючи зміст заявлених Позивачем позовних вимог, суд дійшов висновку, що такі вимоги, з урахуванням змін, внесених до Кодексу адміністративного судочинства України Законом №590-ІХ не належить розглядати в судовому порядку, а тому провадження у справі відповідно до п. п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону №590-ІХ підлягає закриттю.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, оскаржив її в апеляційному порядку (т. 2, а.с. 49-55).

В апеляційній скарзі Позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині закриття провадження за позовною вимогою про визнання протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (ідентифікаційний код юридичної особи 21708016) щодо не завершення ліквідації Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» в строк до 15 січня 2020 року та в порядку передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», справу в частині вказаних позовних вимог направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що дія статті 266-1 КАС України не поширюється на вимогу Позивача про визнання протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (ідентифікаційний код юридичної особи 21708016) щодо не завершення ліквідації Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» в строк до 15 січня 2020 року та в порядку передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому положення п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 13 травня 2020 року №590-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» не можу бути застосовано.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що оскільки Позивач у своїй апеляційній скарзі оскаржує ухвалу суду в частині закриття провадження щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (ідентифікаційний код юридичної особи 21708016) щодо не завершення ліквідації Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» в строк до 15 січня 2020 року та в порядку передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

13.05.2020 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» №590-ІХ (набув чинності з 23.05.2020, далі Закон №590-ІХ).

Вказаним Законом вирішено внести зміни у Кодексі адміністративного судочинства України, зокрема, доповнити Кодекс статтею 266-1.

Відповідно до частини першої статті 266-1 Кодексу адміністративного судочинства України правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо:

1) законності індивідуальних актів Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, про відкликання у банку банківської ліцензії та ліквідацію банку, про затвердження пропозиції Національного банку України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку;

2) законності індивідуальних актів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про запровадження тимчасової адміністрації у банку, про початок процедури ліквідації банку, про затвердження плану врегулювання та будь-яких інших індивідуальних актів, прийнятих на його виконання, а також індивідуальних актів щодо призначення уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, делегування їм повноважень;

3) законності рішень Кабінету Міністрів України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку;

4) законності індивідуальних актів Міністерства фінансів України, прийнятих на виконання рішень Кабінету Міністрів України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку;

5) законності індивідуальних актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, прийнятих у процесі виведення неплатоспроможного банку з ринку.

Відповідно до частини сьомої статті 266-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за результатами розгляду адміністративних справ, визначених частиною першою цієї статті, може прийняти рішення про:

1) визнання протиправним (незаконним) та скасування індивідуального акта/рішення, визначеного частиною першою цієї статті, або окремих його положень;

2) стягнення з відповідача (відповідачів) коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправним (незаконним) індивідуальним актом/рішенням, якщо така вимога заявлена позивачем одночасно з вимогою про визнання протиправним (незаконним) та скасування індивідуального акта/рішення;

3) відмову в задоволенні позовних вимог (повністю або частково).

Згідно з частиною 9 зазначеної статті, визнання протиправним (незаконним) та скасування індивідуального акта/рішення, визначеного частиною першою цієї статті, або окремих його положень:

1) не відновлює того становища банку, яке існувало до прийняття такого акта/рішення, включаючи правовий статус цього банку, та не відновлює становища/прав осіб, які були учасниками банку на момент прийняття такого акта/рішення;

2) не може бути підставою для визнання недійсними, нечинними, протиправними та скасування будь-яких рішень, правочинів або інших дій/визнання протиправною бездіяльності, прийнятих, вчинених або допущених у процедурі виведення неплатоспроможного банку з ринку/ліквідації банку;

3) не породжує будь-яких прав осіб, які були учасниками банку на момент прийняття такого індивідуального акта/рішення, крім права на відшкодування заподіяної шкоди.

Відповідно до частини десятої статті 266-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд не може прийняти будь-яке інше рішення, що може мати наслідком зупинення/припинення розпочатої процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку та/або ліквідації банку.

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону №590-ІХ судові провадження в адміністративних справах, визначених частиною першою статті 2661 Кодексу адміністративного судочинства України, в яких предметом спору є вимоги, що не відповідають нормам частин сьомої - десятої статті 266-1 Кодексу адміністративного судочинства України, і судовий розгляд яких станом на день набрання чинності цим Законом не завершений у судах першої, апеляційної або касаційної інстанцій шляхом постановлення рішення (ухвали, постанови), підлягають закриттю у відповідній частині судом, який розглядає справу.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у випадку задоволення позовної вимоги Позивача про визнання протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (ідентифікаційний код юридичної особи 21708016) щодо не завершення ліквідації Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» в строк до 15 січня 2020 року та в порядку передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не виникнуть обставини, які можуть мати наслідком зупинення/припинення розпочатої процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку та/або ліквідації банку.

З огляду на вказане, висновок суду першої інстанції про те, що вищезазначена позовна вимога спрямована на зупинення/припинення розпочатої процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК», є передчасним та необґрунтованим.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Статтею 320 КАС України визначено, що підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив у цій справі ухвалу з частковим порушенням норм чинного процесуального законодавства, а тому ухвала суду першої інстанції від 13 травня 2021 року підлягає частковому скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР-АГРО-ТРЕЙД» - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року по справі №160/1228/20 - скасувати в частині закриття провадження в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (ідентифікаційний код юридичної особи 21708016) щодо не завершення ліквідації Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» в строк до 15 січня 2020 року та в порядку передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Адміністративну справу №160/1228/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР-АГРО-ТРЕЙД» до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «АКТАБАНК», ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (ідентифікаційний код юридичної особи 21708016) щодо не завершення ліквідації Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» в строк до 15 січня 2020 року та в порядку передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов