Справа № 380/6130/21
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/6130/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79000, вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів) про визнання протиправним та скасування рішення, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ у Львівській області від 05.03.2021 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII, п.п. 10, 12 Закону України «Про державну службу» 10 грудня 2015 року № 889-VIII на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за №2603-вих-259 від 01.03.2021 та про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь - які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за №2603-вих-260 від 01.03.2021, виданих Управлінням соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, з часу звернення за призначенням пенсії, тобто з 01.03.2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". Однак, рішенням від 05.03.2021 відповідач відмовив у задоволенні заяви з тих підстав, що станом на 04.09.2001 (дата набрання чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування») стаж державної служби позивача становить 05 років 11 місяців 29 днів. На думку позивача, така відмова є протиправною, оскільки її стаж служби в органах місцевого самоврядування склав понад 20 років. Головним управлінням ПФУ у Львівській області безпідставно не зараховано до стажу роботи на державній службі період роботи в органі місцевого самоврядування.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засідання з повідомленням (викликом) сторін у даній адміністративній справі відмовлено.

Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Представник відповідача через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, де просив у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. Станом на дату набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, ОСОБА_1 не обіймала посади державної служби. За даними трудової книжки позивача, станом на 01.05.2016 року, вона займала посаду начальника Галицького відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, які відносяться до посад органів місцевого самоврядування. Отже, станом на 01.05.2016 року у позивача не було стажу державної служби 20 років на посадах, які віднесені до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ , адже стаж позивача склав 05 років 11 місяців 29 днів. У зв`язку з набранням чинності з 04.07.2001 року Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», час роботи на посадах в органах місцевого самоврядування не зараховується до державної служби, тому зарахувати до стажу державної служби можна лише періоди роботи позивача до 04.07.2001 року.

Частиною 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Львівській області з 28.08.2010 року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач звернулася із заявою до Головного управління ПФУ у Львівській області в якій просила призначити їй пенсію за віком відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, як державному службовцю, яка на день набуття чинності вище вказаного Закону має стаж державної служби понад 20 років.

Рішенням від 05.03.2021 року Головне управління ПФУ у Львівській області відмовило позивачу у призначенні їй пенсії за віком відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» 10 грудня 2015 року № 889-VIII, з підстав того, що станом на 04.09.2001 (дата набрання чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування») стаж державної служби позивача становить 05 років 11 місяців 29 днів.

Не погодившись з відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» 10 грудня 2015 року № 889-VIII, позивач звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення державних службовців регулюється Законом України «Про державну службу» в редакції Закону від 16 грудня 1993 року №3723-XII (далі - Закон № 3723 - ХІІ).

З 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року за № 889-VIII, за змістом якого, пенсійне забезпечення державних службовців регулюється статтею 90 та пунктом 10 та 12 Прикінцевих положень цього Закону.

Статтею 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»".

Водночас, відповідно до пункту 10 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» в редакції від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, стаття 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» в редакції від 10 грудня 2015 року № 889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, у випадку відсутності в особи стажу визначеного підпунктами 10 та 12 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Водночас, за умов наявності в особи стажу понад 10 чи 20 років, в сукупності з дотриманням інших вимог, визначених пунктами 10 та 12 зазначеного закону, у такої особи виникає право на одержання пенсії державного службовця.

При цьому, виходячи з аналізу змісту положень пунктів 10 та 12 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, у питаннях пенсійного забезпечення законодавець розрізняє державних службовців та осіб, які перебувають на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, зокрема в частині набутого стажу.

Відповідно до статті 25 Закону № 3723 - ХІІ, основними критеріями класифікації посад державних службовців є організаційно-правовий рівень органу, який приймає їх на роботу, обсяг і характер компетенції на конкретній посаді, роль і місце посади в структурі державного органу. Віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

В пункті 4 частини 2 статті 46 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII) визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Враховуючи викладене, а зокрема те, що станом на 01.05.2016 (дня набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.) позивач не обіймала посаду державного службовця, а стаж перебування на посаді в органі місцевого самоврядування, в силу Закону № 889-VIII, віднесений до стажу державної служби, а отже і до відповідних категорій посад державних службовців, відтак умови призначення позивачу пенсії державного службовця мають визначатися на підставі пункту 12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» в редакції від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

Як вже зазначено судом, відповідно пункту 4 частини 2 статті 46 Закону № 889-VIII, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», входить до стажу державної служби.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 229 від 25 березня 2016 року, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу».

Відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10 грудня 2015 року, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Таким чином, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 (далі - Порядок № 283).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 283, до стажу державної служби зараховується (служба), зокрема, робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивача. судом встановлено, що позивач працювала на наступних посадах, а саме:

- з 14.07.1995 - спеціалістом другої категорії у Відділі субсидій Залізничного відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради;

- 06.09.1995 - присвоєна сьома категорія п`ятнадцятий ранг державного службовця;

- 06.09.1995 - прийнята присяга державного службовця;

- з 27.12.1995 - переведена на посаду спеціаліста першої категорії;

- 30.12.1998 - присвоєний 14 ранг державного службовця;

- 29.12.2000 - присвоєно 13 ранг державного службовця;

- 04.09.2001 - прийнято присягу посадової особи відповідно до ст. 11 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»;

- 01.10.25001 Відділ субсидій реорганізовано у Відділ праці та соціального захисту населення;

- з 03.10.2001 - призначена на посаду головного спеціаліста підвідділу субсидій;

- 26.03.2003 - з 01.01.2003 посада віднесена до шостої категорії, присвоєно одинадцятий ранг посадової особи органу місцевого самоврядування;

- з 20.02.2006 - переведена на посаду начальника підвідділу субсидій;

- 20.02.2006 - присвоєно 10 ранг (V категорія) посадової особи місцевого самоврядування;

- з 04.01.2007 - переведена на посаду завідувача сектору з призначення всіх видів допомог Залізничного відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради;

- з 02.07.2007 - переведена на посаду заступника начальника Галицького відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради;

- з 06.04.2009 - переведена на посаду начальника Залізничного відділу соціального захисту;

- 06.06.2011 присвоєно дев`ятий ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах п`ятої категорії;

- з 02.01.2013 - переведена на посаду начальника Галицького відділу соціального захисту.

Враховуючи вищевикладене, період роботи позивача з 14.07.1995 до 30.04.2016 на посаді в органі місцевого самоврядування, - як віднесений до відповідних категорій посад державних службовців, повинен зараховуватися до стажу державної служби, а отже станом на 01.05.2016 (на день набрання чинності Законом № 889-VIII) позивач мала 20 років 09 місяців 16 днів стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 19 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, необхідними умовами для призначення пенсії державного службовця є пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та наявність, в даному випадку, не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Суд встановив, що позивач станом на дату звернення до відповідача (01.03.2021) із заявою про переведення її із пенсії за віком на пенсію державного службовця досягла 60 років та відповідно до положень частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» набула необхідного віку, водночас, набула стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців в розмірі достатньому для призначення пенсії державного службовця, а відповідно і права на переведення з одного виду пенсій на інший, оскільки станом на 01.05.2016 такий стаж у неї складав 20 років 9 місяців 16 днів, що є достатнім для призначення такої пенсії, з огляду на положення Пункту 12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу», № 889-VIII.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що рішення Головного управління ПФУ у Львівській області від 05.03.2021 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» є протиправним та підлягає скасуванню.

Відтак, похідна позовна вимога про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII, п.п. 10, 12 Закону України «Про державну службу» 10 грудня 2015 року № 889-VIII, з 01.03.2021 року, підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за №2603-вих-259 від 01.03.2021 та про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь - які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за №2603-вих-260 від 01.03.2021, виданих Управлінням соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, з часу звернення за призначенням пенсії, тобто з 01.03.2021 року, суд зазначає наступне. Вказана вимога є передчасною, оскільки відповідачем ще не призначено позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення - задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 05.03.2021 року відділу перерахунків пенсій №3 Управління пенсійного забезпечення Головного управління ПФУ у Львівській області про відмову в переведенні з пенсії по віку призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління ПФУ у Львівській області (79016, вул. Митрополита Андрея,10, м. Львів; ) перевести ОСОБА_1 АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" з 01.03.2021 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, вул. Митрополита Андрея,10, м. Львів; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний суд.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79000, вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів; )

Повне судове рішення складено 28 липня 2021 року.

Суддя Кухар Н.А.