Справа № 420/14009/20
Суддя: Цховребова М.Г.
Дата ухвалення: 2021-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Цховребової М.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки в Одеській області та Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ» (з урахуванням ухвали суду від 12.02.2021 року) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки в Одеській області та Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування прийнятої Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.04.2020 року № 196524, якою на позивача накладено адміністративно-господарський штраф у розмірі 8500,00 грн.

Ухвалами суду від 15.12.2020 року: прийнято до розгляду виділені у справі № 420/11118/20 в окреме самостійне провадження позовні вимоги; відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; від 12.02.2021 року: залучено до участі у справі як другого відповідача Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.

Згідно зі змістом адміністративного позову та відповіді на відзив, позивач просить суд задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, з таких підстав:

- відповідно до Запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення Кодексу України про адміністративне правопорушення від 10.04.2020 р. № 31803/32/24-20 Управління Укртрансбезпеки в Одеській області просило позивача прибути 27.04.2020 р. до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області для участі у розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення Кодексу України про адміністративні правопорушення по актам проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 02.03.2020 р. № 203717 та від 12.03.2020 р. № 211894;

- відповідно до акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 12.03.2020 р. № 211894, складеного на підставі акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 12.03.2020 р. № 048197 та довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 12.03.2020 р. № 0018902 вбачається, що в результаті проведеної посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Тернопільській області перевірки належного позивачу транспортного засобу VOLVO, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 позивачу інкримінується порушення абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу) та зазначено, що маса КТЗ з вантажем відповідно до свідоцтв про реєстрацію становить 43,105 т при дозволених 40,0 т;

- на підставі зазначеного акту № 211894 відповідачем прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.04.2020 р. № 196524, якою на позивача накладено адміністративно-господарський штраф у розмірі 8 500,00 грн.;

- проте у відносинах, в межах яких відносно позивача було складено акти та застосовано штрафи, позивач перевізником не був;

- відповідно до Договору надання послуг техніки від 02.01.2020 р. № 0201/20, укладеного між позивачем у якості виконавця та ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ» у якості замовника, позивач прийняв на себе обов`язки з надання послуг дорожньо-будівельної техніки. За домовленістю сторін техніка надається замовнику без екіпажу (п. 1.3. Договору);

- з ТТН, за якими відбувалися перевезення вантажу у березні-квітні з використанням транспортних засобів позивача, вбачається, що вантажозамовником, перевізником та вантажоотримувачем була одна й та сама особа ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ», тобто не позивач;

- проте такі ТТН, через те, що перевізником в них зазначено не позивача, а іншу особу, не були прийняті посадовими особами відповідача до уваги, а тому матеріали складалися саме відносно власника транспортних засобів, не зважаючи, що він не мав статусу перевізника у конкретних правовідносинах по Договору;

- тобто замовником, перевізником (автопідприємство) та вантажоотримувачем у таких відносинах виступало ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ». Незважаючи на те, що КТЗ належать на праві приватної власності та зареєстровані за ТОВ «БЕЛОГВІ», останнє не приймало участі у відносинах, пов`язаних з транспортуванням вантажу, контролюючому органу під час рейдової перевірки повідомлялося та надавалися документи, на підставі яких ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ» користується зазначеними транспортними засобами, проте такі документи були проігноровані, при цьому, як вбачається з ТТН, перевезення здійснювалися всередині одного підприємства в межах його власної господарської діяльності, будь які відомості про надання послуг перевезення на договірних умовах відсутні. А тому, суб`єктний склад правопорушення відповідачем визначено не правильно, об`єктивна сторона складу господарського правопорушення у діях позивача відсутня, а відтак й відсутні підстави для застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу;

- як було зазначено в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 12.03.2020 р. № 211894, на підставі якого прийнято постанову від 27.04.2020 р. № 196524, у графі «Під час перевірки виявлено порушення» вказано, що маса КТЗ з вантажем відповідно до свідоцтв про реєстрацію становить 43,105 т при дозволених 40,0 т. Отже, встановивши перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу, його подальший рух мав би бути заборонений, до внесення плати за проїзд;

- відповідно до п. 23 Порядку № 879, власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь який інший спосіб. Згідно з п. 24 Порядку № 879, після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритного контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух. Проте слід зазначити, що встановивши, начебто, перевищення нормативно допустимих вагових параметрів, водію, перевізникові або власникові транспортного засобу з боку посадових осіб відповідача не пропонувалось привести габаритно-вагові параметри у відповідність з установленими нормативами, транспортний засіб не був тимчасово затриманий, протокол про адміністративне правопорушення не складався;

- згідно з абз. 4 статті 48 Закону у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків. Проте у зазначеному випадку проведення рейдової перевірки перевізника не було притягнуто до відповідальності за відсутність документа про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів або дозволу, що додатково підтверджує відсутність фактів перевищення вагових або габаритних обмежень та дає підстави вважати дії відповідача по оформленню акту від 12.03.2020 р. № 211894, а потім постанови від 27.04.2020 р. № 196524 є формальними, направленими не на досягнення завдань, визначених переліченими приписами законодавства, а на безпідставне позбавлення позивача його грошових коштів, або приховане спонукання позивача до надання відповідачу неправомірної вигоди з метою уникнення штрафів у більшому розмірі;

- з акту від 12.03.2020 р. № 211894, в якому висновок про перевищення нормативних вагових норм зроблено на підставі свідоцтв про реєстрацію, вбачається, що габаритно-ваговий контроль проведено документальний, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 12.03.2020 р. № 048197 не містить інформації (не заповнені графи) про: номер телефону; відстані між осями, метрів - нормативно допустиме, фактичне, а лише вказані найменування та вид вантажу, повна маса, тон - нормативно допустима 40,000 т, фактична (яка не відповідала дійсності, оскільки фактичного зважування машини/товару не відбулось), дійсні відомості щодо вагових параметрів посадовими особами Укртрансбезпеки не перевірялися, наявність перевищення встановлених габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу є надуманою. Крім того, у розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування (який є додатком до зазначеного вище акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів) в супереч вимогам законодавства також відсутня інформація про навантаження на осі, а зазначено лише загальну маса, яка не відповідає дійсності і за яку нараховується плата за проїзд;

- відповідно до абз. 6 п. 4 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 р. № 422 (далі Порядок № 422) перевірка одного транспортного засобу проводиться протягом не більше однієї години. Виходячи зі змісту акту від 12.03.2020 р. № 211894, а саме з розділу «дата і час перевірки» вбачається тільки те, о котрій годині вона була розпочата, але не відомо о котрій вона закінчилася, хоча зазначена норма регламентує чіткий проміжок часу в одну годину, тому і в акті повинна міститись інформація спливу цієї години, в іншому випадку це є грубим порушенням;

- таким чином, суб`єктний склад правопорушень відповідачем визначено не правильно, фактичного зважування на вагах транспортного засобу не було, як і не було повторного його зважування, тимчасове затримання транспортних засобів не здійснювалося, протоколи про адміністративне правопорушення не складалися, позивач не притягувався до відповідальності за відсутність документа про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів або дозволу, а шкоди безпечному перевезенню пасажирів та вантажів, руху транспорту не завдано, тому слід дійти висновку, що об`єктивна сторона складу господарських правопорушень у діях позивача відсутня, а відтак і відсутні підстави для застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу, а прийняті на підставі таких складених з порушеннями актів постанови є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно зі змістом відзиву на позовну заяву, відповідач вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з таких підстав:

- постанову № 196524 від 27.04.20 р. на суму 8500 грн. винесено на підставі Актів перевірки та інших документів перевірки від 12.03.20 санкція - абз. 14 част. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт». Інспекторами Одеського Управління Укртрансбезпекн здійснено документальний габаритно-вагову перевірку вантажного транспортного засобу марки VOLVO держ. реєстрац. № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , що належать позивачу (водій ОСОБА_1 ). Перевіркою виявлено порушення вимоги ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», відповідальність за що передбачена абз. 14 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт». Саме на це порушення, окрім Акту перевірки складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 048197 від 12.03.20 р., та інші документи перевірки. При зважуванні виявлене загальне перенавантаження на 3,105 тони. Зазначене є перевищенням від допустимої норми загальної маси у 40 тон. Тобто, процент перевищення склав від 5% до 10%, а саме 8,18%, що є підставою для відповідача застосувати штрафну санкцію 8500 грн. Розрахунок % перевищення за виявленими параметрами проводився в спосіб знаходження невідомого числа від визначених;

- відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою КМУ від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі Порядок № 1567), виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в рейдовому Акті з посиланням на порушену норму;

- отже, за результатами рейдових перевірок посадовими особами складено Акти про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, якими зафіксовано порушення вимог ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт, а саме: відсутній дозвіл або плата за проїзд, що дає право на рух автомобільними дорогами загального користування з перевищенням вагових обмежень, а також іншого порушення інших в частині відсутності ненадання для перевірки інших документів. Застосування штрафної санкції регулюється відповідними абзацами ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» в залежності від порушення та розміру Проценту перевищення вагового параметру від нормативного. Показник проценту визначається простою арифметичною дією за допомогою пропорції та знаходження невідомого числа та арифметичною пропорцією від встановлених параметрів (показників);

- щодо порядку здійснення габаритно-вагового контролю: Інспекторами Управління Укртрансбезцеки в Тернопільскій області не здійснювалось фактичного зважування, а здійснювався документальний габаритно-ваговий контроль. Згідно пункту 5-1 постанови КМУ № 879 від 27.06.2007 р. «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування»: документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу, а також пункту 16 постанови КМУ № 879: габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль;

- водій зобов`язаний вибирати швидкість руху і огляду на дорожню обстановку та особливості вантажу;

- згідно з п. 12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом України, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен змішуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху;

- на розгляд справи на 27.04.20 р. позивач був належним чином та завчасно викликаний рекомендованим листом з повідомленням, про що свідчить Запрошення від 10.04.2020 вих. № 31803/32/24-20, квитанція від 14.04.20 р. поштового відправлення рекомендованого відправлення та зведений список відправлень рекомендованих листів з повідомленням № 783 від 14.04.20 р. Вищезазначене Запрошення на розгляд справи позивач завчасно отримав, що підтверджується трек кодом;

- яких-небудь документів щодо вибуття автомобілів із власності, (користування), передачі їх іншій особі позивач ні під час перевірки транспортних засобів, а також під час розгляду справи про порушення відповідачу не надавав. Письмові заперечення щодо вищезазначеного від позивача не надходило. За нормою частини 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» відповідальність за порушення транспортного законодавства несе особа перевізник;

- особливу роль в правовідносинах між особами сторонами автомобільних перевезень, а також між ними та контролюючими особами має основний документ на перевезення вантажу Товарно-транспортна накладна (далі - ТТН) або міжнародна транспортна накладна CMR. Вони складаються на підставі договору про перевезення (ст. 50 «Про автомобільний транспорт»). Саме за ТТН або CMR може бути визначений автомобільний перевізник , а від тим відповідальна особа за порушення (ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт»). Питання щодо ролі та значення ТТН (CMR) а також договору на перевезення регулюється пунктами: 10.1; 11.1; 11.5 «Правил перевезення вантажу автомобільним транспортом України», затверджених Наказом № 363 Міністерства транспорту України від 14.10.1997 р. (далі - Правила № 363). Розпорядниками інформації, що містяться в ТТН, за Правилами № 363, мають та зберігають: Замовник перевезень, (вантажовідправник); Перевізник; Вантажоодержувач. Тобто саме ці особи є належними розпорядниками інформації що міститься в ТТН (CMR);

- перевізником за даними правостосунками правомірно та обґрунтовано, згідно ТТН, відповідачем визнаний на розгляді справи 27.04.2020 р. саме позивач;

- стосовно можливості заборонення руху: працівники Укртрансбезпеки позбавлені права затримувати (забороняти рух) транспортні засоби. Факт не затримання не свідчить про відсутність порушення;

- таким чином, відповідачем було виконано всі вимоги, передбачені законодавством, з огляду на що, визнання його дії протиправними як по складанню матеріалів контролю так і застосуванню штрафу є безпідставним.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши пояснення, надані учасниками справи, а також докази в їх сукупності, суд встановив таке.

12.03.2020 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області, за місцем перевірки: а/д 14.05 км 33 + 65С проведено перевірку транспортного засобу:

марка VOLVO;

номерний знак НОМЕР_1 ;

серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 ;

водій ОСОБА_1 ;

документ, що посвідчує особу водія, посвідчення водія НОМЕР_4 ;

що належить ТОВ «Белогві», адреса: м. Одеса, вул. Романа Кармена, 21.

За результатами проведеної перевірки складено Акт № 211894 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. (а.с.23)

У даному акті зазначено, що під час перевірки виявлено порушення:

- т/з VOLVO д.н.з. НОМЕР_1 здійснював перевезення вантажу: коток дорожний HAMM GRW15 та коток дорожний HAMM HD 110. Маса ТЗ з вантажем відповідно до свідоцтв про реєстрацію ТЗ становить 43,105 т при дозволених 40,0 т. Перевищення вагових норм над встановленим законодавством. У водія відсутні: дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами з перевищенням вагових обмежень та супровідні документи на ватаж. (п. 22.5 ПДР та ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт»);

- у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз. 14 ч. 1 перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Також згідно зі змістом акту, пояснення водія про причини порушень: здійснював перевезення вантажу з с. Кам`янки, Терн. обл. - до м. Золочів, Львів. обл. Зазначений акт підписаний водієм ОСОБА_2 .

27 квітня 2020 року в.о. начальника Управління Укртрансбезпеки в Одеській області О. Гончар, розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт ТОВ «Белогві», місцезнаходження: 65058, м. Одеса, вул. Романа Кармена, 21, код згідно з , ураховуючи те, що ТОВ «Белогві» допущено порушення законодавства про автомобільний транспорт 12.03.20 р., Тернопільська обл., (Підстава: Акт від 12.03.20 р. № 211894), відповідальність за яке передбачена ч. 1 абз. 14 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 196524 (а.с.27), якою постановлено стягнути з ТОВ «Белогві» адміністративно-господарський штраф у сумі 8500 гривень.

Не погоджуючись із постановою Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу № 196524 на суму 8500,00 грн., позивач оскаржив її у судовому порядку.

Судом також встановлено, що 2 січня 2020 року між позивачем, як Виконавцем, та ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ», як Замовником, укладено договір надання послуг техніки (а.с.49-51) про те, зокрема що:

1.1 Виконавець приймає на себе обов`язки з надання послуг дорожньо-будівельної техніки, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги.

Виконавець підтверджує, що залучена ним техніка по цьому Договору належить йому на праві приватної власності.

1.2 Для виконання робіт за цим Договором техніка надається Виконавцем відповідно до Заявок Замовника.

Заявки можуть надаватися в один з таких способів: в телефонному режимі (в усній формі), факсовим відправленням, за допомогою електронної пошти шляхом направлення скан копії заявки на електронну пошту, але з подальшим направленням письмової заявки поштовим відправленням на адресу виконавця, вказану в Розділі 8 Договору або вручатися особисто уповноваженій особі виконавця. Бажана форма заявки письмова. 1.3 За домовленістю сторін техніка надається Замовнику без екіпажу.

1.4 Фактичний об`єм та загальна вартість наданих за цим Договором послуг визначається згідно Актів наданих послуг на підставі наряд-завдань.

1.5 Послуги вважаються наданими Виконавцем з моменту узгодження обома сторонами відповідного Акту наданих послуг.

3.3 Підставою для оплати наданих послуг є Акт наданих послуг або Акт звірки взаємних розрахунків підписаний обома Сторонами.

7.4 Будь-які зміни або доповнення до цього Договору вносяться виключно в письмовій формі, скріпляються підписами уповноважених осіб і печатками сторін.

Відповідно до товарно-транспортної накладної ТОВ «Автомагістраль-Південь» № 117 від 12 березня 2020 року (а.с.60), зокрема:

- автопідприємство: ТОВ «Автомагістраль-Південь»;

- замовник: ТОВ «Автомагістраль-Південь»;

- вантажовідправник: ТОВ «Автомагістраль-Південь»;

- вантажоодержувач: ТОВ «Автомагістраль-Південь»;

- марка та № ТЗ: Volvo НОМЕР_1 ;

- пункт навантаження: с. Криниця, Львівська обл.;

- пункт розвантаження: смт. Клесов, Ровненська обл.;

- найменування вантажу: коток дорожній;

- кількість вантажу: 2 т;

- кількість рейсів: 1;

- ПІБ, підпис водія: ОСОБА_1 .

На доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги, позивачем суду також надано копії, зокрема (а.с.26, 52):

- Розрахунку № 01 від 12.03.2020 р. плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, відповідно до якого, зокрема склад автопоїзду: VOLVO д.н.з. НОМЕР_1 / KASSBOHRER;

- Додаткової угоди № 1 від 3 червня 2020 р. до Договору надання послуг техніки № 0201/20 від 02.01.2020 р., відповідно до якої:

- п. 1.1 Договору викладено у наступній редакції: «Виконавець приймає на себе обов`язки з надання послуг дорожньо-будівельної та транспортної техніки, надалі «техніка», а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги»;

- дана Додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання Сторонами та є невід`ємною частиною Договору надання послуг техніки № 0201/20 від 02.01.2020 р.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються заперечення, та на виконання ухвали суду представником відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки в Одеській області суду також надано копії, зокрема (а.с.113-114):

- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 ;

- Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу VOLVO, вантажний сідловий тягач, НОМЕР_1 , за позивачем, серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , повна маса 22000, маса без навантаження 9130;

- Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 ;

- Свідоцтва про реєстрацію машини: коток дорожний HAMM GRW15, 2017 року випуску, маса машини НОМЕР_7 кг;

- Свідоцтва про реєстрацію машини: коток дорожний HAMM HD 110, 2017 року випуску, маса машини НОМЕР_8 кг;

- Запрошення позивача на 27.04.2020 року з 14.00 до 17.00 на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та / або порушення Кодексу України про адміністративні правопорушення, з доказом його надіслання поштою 14.04.2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В частині 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1, 2 ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): законами України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII (далі Закон № 3353-XII), «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 року № 2862-IV (далі Закон № 2862-IV), «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-III (далі Закон № 2344-III), Єдиними правилами ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 (далі Постанова № 198), Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі Правила № 30), Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 року (далі Порядок № 879); Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року (далі Порядок № 1567), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР).

Частиною 14 статті 6 Закону № 2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону № 3353-XII з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, за плату, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 33 Закону № 2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Правил № 30 визначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 22.5 ПДР, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Відповідно до вимог ст. 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є:

для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг;

для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

У розумінні Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки (підпункт 3 пункту 2 Порядку № 879).

Згідно з пп. 5-1 п. 2 Порядку № 879 терміни, що вживаються у цьому Порядку, мають таке значення: документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

За змістом пункту 6 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Відповідно до п. 16 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Відповідно до п. 20 Порядку № 879 за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Згідно з п. 21 Порядку № 879, у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Пунктом 26 Порядку № 879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Пунктом 28 Порядку № 879 передбачено, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Відповідно до ч. 4 Закону № 2344-III у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно з п. 16 Постанови № 198 перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" через центри надання адміністративних послуг.

Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Пунктом 7 Правил № 30 передбачено, що дозвіл видається на одноразовий проїзд великогабаритного та великовагового транспортного засобу. У разі здійснення постійних проїздів по одному маршруту тим самим транспортним засобом дозвіл може видаватися на кілька проїздів, але не більше ніж на три місяці.

Абзацом 14 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III, визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 1 Закону № 2344-III у цьому Законі наведені терміни вживаються в такому значенні, зокрема автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону № 2344-III автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

На підставі вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що позиція позивача зі спірних питань є помилковою, такою, що не відповідає положенням законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, та/або фактичним обставинам справи, з таких підстав.

Згідно зі змістом оскарженої постанови, 27 квітня 2020 року в.о. начальника Управління Укртрансбезпеки в Одеській області О. Гончар, розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт ТОВ «Белогві», місцезнаходження: 65058, м. Одеса, вул. Романа Кармена, 21, код згідно з , ураховуючи те, що ТОВ «Белогві» допущено порушення законодавства про автомобільний транспорт 12.03.20 р., Тернопільська обл., (Підстава: Акт від 12.03.20 р. № 211894), відповідальність за яке передбачена ч. 1 абз. 14 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 196524 (а.с.27), якою постановлено стягнути з ТОВ «Белогві» адміністративно-господарський штраф у сумі 8500 гривень.

Так, згідно зі змістом акту, на підставі якого прийнято оскаржену постанову, 12.03.2020 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області, за місцем перевірки: а/д 14.05 км 33 + 65С проведено перевірку транспортного засобу:

марка VOLVO;

номерний знак НОМЕР_1 ;

серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 ;

водій ОСОБА_1 ;

документ, що посвідчує особу водія, посвідчення водія НОМЕР_4 ;

що належить ТОВ «Белогві», адреса: м. Одеса, вул. Романа Кармена, 21.

Згідно зі змістом заяв позивача по суті справи останнім не заперечується, що транспортний засіб, марка VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 , належить позивачу.

У даному акті також зазначено, що під час перевірки виявлено порушення:

- т/з VOLVO д.н.з. НОМЕР_1 здійснював перевезення вантажу: коток дорожний HAMM GRW15 та коток дорожний HAMM HD 110. Маса ТЗ з вантажем відповідно до свідоцтв про реєстрацію ТЗ становить 43,105 т при дозволених 40,0 т. Перевищення вагових норм над встановленим законодавством. У водія відсутні: дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами з перевищенням вагових обмежень та супровідні документи на ватаж. (п. 22.5 ПДР та ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт»);

- у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз. 14 ч. 1 перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

1. Щодо обґрунтування позивачем позовних вимог із посиланням на те, що: відповідно до Договору надання послуг техніки від 02.01.2020 р. № 0201/20, укладеного між позивачем у якості виконавця та ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПВІДЕНЬ» у якості замовника, позивач прийняв на себе обов`язки з надання послуг дорожньо-будівельної техніки. За домовленістю сторін техніка надається замовнику без екіпажу (п. 1.3. Договору); з ТТН, за якими відбувалися перевезення вантажу у березні-квітні з використанням транспортних засобів позивача, вбачається, що вантажозамовником, перевізником та вантажоотримувачем була одна й та сама особа ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ», тобто не позивач; проте такі ТТН, через те, що перевізником в них зазначено не позивача, а іншу особу, не були прийняті посадовими особами відповідача до уваги, а тому матеріали складалися саме відносно власника транспортних засобів, не зважаючи, що він не мав статусу перевізника у конкретних правовідносинах по Договору; тобто замовником, перевізником (автопідприємство) та вантажоотримувачем у таких відносинах виступало ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ»; незважаючи на те, що КТЗ належать на праві приватної власності та зареєстровані за ТОВ «БЕЛОГВІ», останнє не приймало участі у відносинах, пов`язаних з транспортуванням вантажу, контролюючому органу під час рейдової перевірки повідомлялося та надавалися документи, на підставі яких ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ» користується зазначеними транспортними засобами, проте такі документи були проігноровані, при цьому, як вбачається з ТТН, перевезення здійснювалися всередині одного підприємства в межах його власної господарської діяльності, будь які відомості про надання послуг перевезення на договірних умовах відсутні; а тому, суб`єктний склад правопорушення відповідачем визначено не правильно, об`єктивна сторона складу господарського правопорушення у діях позивача відсутня, а відтак й відсутні підстави для застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу, слід зазначити таке.

По-перше, судом встановлено, що 2 січня 2020 року між позивачем, як Виконавцем, та ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ», як Замовником, укладено договір надання послуг техніки № 0201/20 про те, зокрема що:

1.1 Виконавець приймає на себе обов`язки з надання послуг дорожньо-будівельної техніки, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги.

Виконавець підтверджує, що залучена ним техніка по цьому Договору належить йому на праві приватної власності.

1.2 Для виконання робіт за цим Договором техніка надається Виконавцем відповідно до Заявок Замовника.

Заявки можуть надаватися в один з таких способів: в телефонному режимі (в усній формі), факсовим відправленням, за допомогою електронної пошти шляхом направлення скан копії заявки на електронну пошту, але з подальшим направленням письмової заявки поштовим відправленням на адресу виконавця, вказану в Розділі 8 Договору або вручатися особисто уповноваженій особі виконавця. Бажана форма заявки письмова. 1.3 За домовленістю сторін техніка надається Замовнику без екіпажу.

1.4 Фактичний об`єм та загальна вартість наданих за цим Договором послуг визначається згідно Актів наданих послуг на підставі наряд-завдань.

1.5Послуги вважаються наданими Виконавцем з моменту узгодження обома сторонами відповідного Акту наданих послуг.

3.3 Підставою для оплати наданих послуг є Акт наданих послуг або Акт звірки взаємних розрахунків підписаний обома Сторонами.

7.4 Будь-які зміни або доповнення до цього Договору вносяться виключно в письмовій формі, скріпляються підписами уповноважених осіб і печатками сторін.

З наведеного договору, на який посилається позивач, вбачається, що предметом цього договору є надання послуг дорожньо-будівельної техніки.

При цьому, зі змісту вказаного договору та наданих позивачем документів вбачається, що:

- в договорі не зазначено (не конкретизовано /не перелічено /тощо), надання послуг якої саме дорожньо-будівельної техніки (марка, номерний знак тощо), яка належить позивачу на праві приватної власності, є предметом цього договору.

При цьому позивачем також не надано жодних документів, передбачених договором, з якого(-их) вбачається, що VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 , наданий ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ» саме за договором від 2 січня 2020 року надання послуг техніки № 0201/20;

- позивачем не зазначено, з яких підстав він вважає, що VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 , є дорожньо-будівельною технікою.

При цьому суд не бере до уваги надану позивачем Додаткову угоду № 1 від 3 червня 2020 р. до Договору надання послуг техніки № 0201/20 від 02.01.2020 р., відповідно до якої п. 1.1 Договору викладено у наступній редакції: «Виконавець приймає на себе обов`язки з надання послуг дорожньо-будівельної та транспортної техніки, надалі «техніка», а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги», з тих підстав, що її укладено та вона набрала чинності після дати встановлення порушення та прийняття оскарженої постанови;

- позивачем також не надано жодних документів, передбачених договором (Заявка, Акт наданих послуг, наряд-завдання, Акт звірки взаємних розрахунків та/або інше), на підтвердження фактичного виконання договору від 2 січня 2020 року надання послуг техніки № 0201/20.

По-друге, відповідно до товарно-транспортної накладної ТОВ «Автомагістраль-Південь» № 117 від 12 березня 2020 року (оформлена, зокрема, на виконання наказу Міністерства інфраструктури України № 26 від 27.01.2016 р. (зареєст. у Мінюсті України 16.02.2016 р. за № 240/28370)), зокрема:

- автопідприємство: ТОВ «Автомагістраль-Південь»;

- замовник: ТОВ «Автомагістраль-Південь»;

- вантажовідправник: ТОВ «Автомагістраль-Південь»;

- вантажоодержувач: ТОВ «Автомагістраль-Південь»;

- марка та № ТЗ: Volvo НОМЕР_1 ;

- пункт навантаження: с. Криниця, Львівська обл.;

- пункт розвантаження: смт. Клесов, Ровненська обл.;

- найменування вантажу: коток дорожній;

- кількість вантажу: 2 т;

- кількість рейсів: 1;

- ПІБ, підпис водія: ОСОБА_1 .

Отже, у наданій ТТН відсутня інформація про найменування Перевізника.

Проте, відповідно до абз. 2 п. 11.1 глави 11 Правил № 363 (в редакції згідно з наказом Міністерства інфраструктури України від 27.01.2016 № 26 «Про внесення змін до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 лютого 2016 р. за № 240/28370), зокрема найменування: Перевізника, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, є самостійною (окремою) інформацією, яка має бути у наявності у ТТН суб`єкта господарювання при її оформленні без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, що має місце в даному випадку.

При цьому, виходячи зі змісту заяв позивача по суті справи, останній ототожнює поняття «перевізник» та «автопідприємство» без зазначення правових підстав такої позиції позивача.

Виходячи з вищенаведених положень законодавства, яке регулює спірні правовідносини, зокрема щодо визначення поняття «перевізник», «автомобільний перевізник», наведена позиція позивача є законодавчо безпідставною.

З встановленого вбачається, що твердження позивача про те, що з ТТН, за якими відбувалися перевезення вантажу у березні-квітні з використанням транспортних засобів позивача, вбачається, зокрема що замовником, перевізником та вантажоотримувачем була одна й та сама особа ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ», тобто не позивач не відповідає змісту наданих позивачем документів та не доведено належними та допустимими доказами.

По-третє, згідно зі змістом акту, на підставі якого прийнято оскаржену постанову, у графі пояснення водія про причини порушень зазначено: здійснював перевезення вантажу з с. Кам`янки, Терн. обл. - до м. Золочів, Львів. обл. Зазначений акт підписаний водієм ОСОБА_2 .

Отже, жодних зауважень у поясненнях водія про причини порушень, зокрема що не було прийнято до уваги, було проігноровано надані ТТН та документи, на підставі яких ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ» користується зазначеними транспортними засобами, тощо водієм в акті перевірки не зазначено.

Жодних інших доводів щодо наведених обставин позивачем не зазначено та доказів на їх підтвердження не надано.

2. Щодо обґрунтування позивачем позовних вимог із посиланням на те, що: акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 12.03.2020 р. № 048197 не містить інформації (не заповнені графи) про: номер телефону; відстані між осями, метрів - нормативно допустиме, фактичне, а лише вказані найменування та вид вантажу, повна маса, тон - нормативно допустима 40,000 т, фактична (яка не відповідала дійсності, оскільки фактичного зважування машини/товару не відбулось), дійсні відомості щодо вагових параметрів посадовими особами Укртрансбезпеки не перевірялися, наявність перевищення встановлених габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу є надуманою. Крім того, у розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування (який є додатком до зазначеного вище акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів) в супереч вимогам законодавства також відсутня інформація про навантаження на осі, а зазначено лише загальну маса, яка не відповідає дійсності і за яку нараховується плата за проїзд, слід зазначити таке.

З наведеного змісту акта вбачається, що порушення виявлене під час документального габаритно-вагового контролю, який відповідно до вищенаведених положень пп. 5-1 п. 2, п.п. 6, 16 Порядку № 879 є самостійним видом габаритно-вагового контролю, та який не передбачає (не потребує) зважування ТЗ, відповідно вищенаведена позиція позивача є помилковою, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та положенням законодавства України, яке регулює спірні правовідносини.

Суд також не бере до уваги доводи позивача із посиланням на те, що: тимчасове затримання транспортних засобів не здійснювалося, протоколи про адміністративне правопорушення не складалися, позивач не притягувався до відповідальності за відсутність документа про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів або дозволу, тощо з тих підстав, що наведені обставини не стосуються предмету позову (спору) правомірність/протиправність прийняття постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.04.2020 року № 196524, відповідно не входять до предмету доказування (дослідження, встановлення, тощо) у цій справі.

При цьому, як встановлено судом вище, на доведення обставин, на яких ґрунтуються заперечення, та на виконання ухвали суду представником відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки в Одеській області суду також надано копії, зокрема:

- Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу VOLVO, вантажний сідловий тягач, НОМЕР_1 , за позивачем, серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , повна маса 22000, маса без навантаження 9130;

- Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , за позивачем, серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 , повна маса 50000, маса без навантаження 11400;

- Свідоцтва про реєстрацію машини: коток дорожний HAMM GRW15, 2017 року випуску, маса машини НОМЕР_7 кг;

- Свідоцтва про реєстрацію машини: коток дорожний HAMM HD 110, 2017 року випуску, маса машини 10530 кг.

З наведеного вбачається, що встановлена в акті перевірки обставина, яка послужила підставою для встановлення допущеного позивачем порушення, а саме, що маса ТЗ з вантажем відповідно до свідоцтв про реєстрацію ТЗ становить 43,105 т відповідає даним свідоцтв про реєстрацію ТЗ при складанні маси без навантаження ТЗ та маси вантажу.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування позовних вимог та заперечень проти них сторонами не наведено та не надано.

При цьому щодо решти доводів сторін слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.), відповідно

суд дійшов висновків, що:

- на виконання вимог ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України відповідачем доведені обставини, на яких ґрунтуються його заперечення та доказана правомірність оскаржуваної постанови, прийняття її відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, отже підстав для визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 196524 від 27 квітня 2020 року немає, отже немає підстав для задоволення позову повністю.

Виходячи з висновків суду про відмову у задоволенні позову, підстав для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, немає.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що згідно з первісно поданим позивачем позовом у справі № 420/11118/20, останнім оскаржено 8 постанов відповідача про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу на загальну суму 20400,00 грн.

Отже, позивачем подано позов майнового характеру на загальну суму 20400,00 грн., відповідно належна сума судового збору за подання адміністративного позову у справі № 420/11118/20 згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VІ (далі Закон № 3674-VІ) складає 2102,00 грн.

Підстави та порядок повернення судового збору, в тому числі внесеного судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, встановлені ст. 7 Закону № 3674-VІ.

Згідно з п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України (в редакції, чинній до 17.07.2020 року) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зокрема, процесуальні строки щодо розгляду адміністративної справи продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 року № 731-ІХ, який набрав чинності 17.07.2020 року, зокрема, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 р. № 611) до 31 серпня 2021 р. на території України продовжено дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 139, 241-246, 250, 255, 262, 291, 295, Прикінцевими та Перехідними положеннями КАС України, суд -

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ» (місцезнаходження: вул. Романа Кармена, 21, м. Одеса, 65058, ідентифікаційний код юридичної особи: 30748070) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки в Одеській області (місцезнаходження: вул. Успенська, 4, м. Одеса, 65014, ідентифікаційний код юридичної особи: 39816845) та Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (місцезнаходження: вул. Успенська, 4, м. Одеса, 65014) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи до або через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Г. Цховребова