Справа № 540/1028/21
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2021-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/1028/21
Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шляхтицького О.І.

суддів: Домусчі С.Д. , Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року по справі № 540/1028/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому позивач просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо невиплати пенсії у розмірі 100% від перерахованої, за період починачи з 05.03.2019 по 04.09.2019;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести перерахунок та виплату пенсії (із урахуванням раніше виплачних сум) з 05.03.2019 по 04.09.2019 з урахуванням 100% суми підвищеної пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року з врахуванням компенсації втрати частини доходів у сумі 8 619,00 грн;

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію призначену на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб. Позивач зазначає, що у зв`язку зі змінами у законодавстві, у лютому 2021 року він звернувся до відповідача із заявою щодо здійснення перерахунку пенсії та виплати пенсії починаючи з 05.03.2019 по 03.09.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.01.2018, тобто відшкодувати заборгованість з виплати пенсії. Однак, листом від 05.03.2021 їй було відмовлено у задоволенні заяви у зв`язку з відсутністю підстав для перерахунку.

Вказану відмову позивач вважає протиправною, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідач проти задоволення позову заперечувало, надав до суду першої інстанції відзив, якому заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав. Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ України в Херсонській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб. Зазначає, що на день перерахунку пенсії була чинною та підлягала застосуванню Постанова Кабінету Міністрів України № 103, пунктом 2 якої передбачено, що виплата перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови пенсій, проводиться у таких розмірах: з 01.01.2018 50%, з 01.01.2019 75%, з 01.01.2020 100% суми підвищення пенсії визначеного станом на 01.03.2018. Разом з тим, після скасування п.1,2 Постанови № 103, до врегулювання на законодавчому рівні питання щодо умов, порядку та розміру подальшої виплати пенсій, перерахованих на виконання Постанови Кабінету Міністрів України № 103, виплата пенсій органами Пенсійного фонду України продовжувалася в попередньо встановлених розмірах. 14.08.2019 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 804, якою передбачено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом до 01.03.2018 та перерахованих з 01.01.2018 з урахуванням розміру окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, здійснюється у 2019 році в розмірі 75% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018.

Відповідач вважає, що оскільки розмір пенсії визначається відповідно до норм закону, що діють на дату з якої переглядається її розмір, то не було і факту виплати недоотриманої пенсії, і як наслідок відсутні підстави для розрахунку компенсації.

Враховуючи зазначені норми, вважає, що підстави для перерахунку та виплати пенсії позивачу з 05.03.2019 з урахуванням 100% суми підвищення відсутні, та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Херсонський окружний адміністративний суд рішенням від 23 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії у розмірі 100% від перерахованої за період з 05.03.2019 по 03.09.2019 включно.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 05.03.2019 по 03.09.2019 включно з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018, із врахуванням проведених виплат.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів за порушення строку виплати пенсії з 05.03.2019 по 03.09.2019. В іншій частині позовних вимог відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права, а саме неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, має місце невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, тому просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів за порушення строку виплати пенсії з 05.03.2019 по 03.09.2019, як таке що суперечить вимогам чинного законодавства.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- судом першої інстанції не взято до уваги, що дії ГУ ПФУ по перерахунку і виплаті пенсіїє правомірними, а розмір пенсії визначається відповідно до норм Закону, що діють на дату з якої переглядається її розмір, та оскільки не було факту виплати недоотриманої пенсії то, відповідно, відсутні підстави для розрахунку компенсації згідно чинного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію за вислугу років з 10.11.2001 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

23.03.2018 Головним управлінням ДФС у Херсонській області виготовлено довідку №108/21-22-05-35 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 та направлено до ГУ ПФУ в Херсонській області для перерахунку пенсії.

Згідно протоколу за пенсійною справою № N/А1062-ДПА на підставі довідки Головного управлінням ДФС у Херсонській області від 23.03.2018 р. №108/21-22-05-35 відповідачем перераховано ОСОБА_1 пенсію з 01.01.2018 у розмірі 65 % грошового забезпечення. Протоколом визначено, що згідно постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 підвищення складає 5 375,94 грн, з них виплачується: з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50 % від підвищення 2 687,97 грн; з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно 75 % від підвищення 4 031,96 грн ; з 01.01.2020 - 100 % від підвищення 5 375,94 грн.

22.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою у якій просив провести перерахунок та виплату пенсії з 05.03.2019 по 03.09.2019 , з урахуванням 100% суми підвищення.

Листом від 05.02.2021 № 1315-1139/М-03/8-2100/21 пенсійний орган повідомив позивачу, що виплата перерахованої пенсії у 2018 році проводилась з урахуванням 50%, з 01.01.2019 75% суми підвищення, визначеного між встановленим станом на 01.03.2018 розміром пенсії, та розміром пенсії, який виплачувався до цієї дати. Зазначило, що заборгованість по перерахунку пенсії з 01.01.2018 відсутня.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом. Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи частково у позовних вимогах суд першої інстанції виходив з того, що оскільки, п.п.1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, які застосовані відповідачем при виплаті пенсії ОСОБА_1 з 05.03.2019 втратили чинність і не підлягають застосуванню, то дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивача за рахунок виплати з 05.03.2019 75 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, є протиправними.

Водночас, суд 1-ї інстанції зазначив, що оскільки з 04.09.2019 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України №804 від 14.08.2019, якою, в свою чергу, виплата спірної пенсії здійснюється у 2019 році в розмірі 75 % суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018, то відповідно, виплата позивачу пенсії в розмірі 75 % суми підвищення пенсії є безпідставною лише в період з 05.03.2019 по 03.09.2019 включно.

Також, окружним судом встановлено, що оскільки відповідачем протиправно виплачувалась пенсія у період з 05.03.2019 по 03.09.2019 не у повному обсязі, існують підстави для виплати позивачу за вказаний період компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції частково правильними і такими, що частково відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Вимогами частини другої статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є, зокрема Закон № 2262-ХІІ.

Частиною четвертою статті 63 Закону № 2262-ХІІ визначено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Статтею 51 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ 21.02.2018 р. Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 103.

Так, згідно із пунктом 2 постанови № 103 виплата перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводиться з 01.01.2018 р. у таких розмірах: з 01.01.2018 р. - 50 відсотків; з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. - 75 відсотків; з 01.01.2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 р.

У справі, яка розглядається встановлено, що відповідач з 01.01.2018 р. здійснював виплату позивачу пенсії з врахуванням 50% від суми підвищення, а у 2019 році здійснював виплату перерахованої пенсії з врахуванням 75% від суми підвищення.

Пункти 1 та 2 постанови № 103 були оскаржені до суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 р., визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови № 103.

У зв`язку із визнанням протиправним та нечинним пункту 2 постанови № 103 обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано.

Отже, з 05.03.2019 пенсія позивачу підлягала виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.

Враховуючи викладене, відповідач, виплачуючи з 05.03.2019 р. перераховану пенсію позивача у розмірі 75% суми підвищення, діяв протиправно.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у рішенні від 06.08.2019 у справі №160/3586/19, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020.

В свою чергу, колегія суддів звертає увагу, що 14 серпня 2019 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 804 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" (набрала чинності 04 вересня 2019 року), відповідно до пункту 1 якої виплата пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

Враховуючи, що постанова Кабінету Міністрів України № 804 від 14 серпня 2019 року набрала чинності 04 вересня 2019 року, виплата позивачу пенсії в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії є безпідставною лише в період з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року (включно).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.01.2020 у справі № 640/19133/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2020 р., визнано неправомірними дії Кабінету Міністрів України при прийнятті постанови від 14 серпня 2019 року № 804 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" та визнано цю постанову протиправною та нечинною повністю.

Проте, її скасування не впливає на результат вирішення даної справи та позовні вимоги з 04.09.2019 по 31.12.2019 задоволенню не підлягають, оскільки відповідач протиправних дій при виплаті позивачу пенсії, перерахованої на підставі постанови № 804, не вчиняв, а сама постанова визнана нечинною у 2020 році.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з висновками суду 1-ї інстанції, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії у розмірі 100% від перерахованої, за період з 05.03.2019 по 03.09.2019 та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 05.03.2019 по 03.09.2019 з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, із врахуванням проведених виплат.

Колегія суддів вказує на те, що оскільки відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тому переглядає справу в частині нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів за порушення строку виплати пенсії з 05.03.2019 по 03.09.2019, як зазначено в апеляційній скарзі .

Посилання апелянта що, судом першої інстанції не взято до уваги не виплата недоотриманої пенсії, а тому відсутні підстави для розрахунку компенсації згідно чинного законодавства, кологія суддів приймає та зазначає наступне.

Так, Згідно частини другою статті 46 Закону №1058-IV, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

За правилами, визначеними статтею 3 Закону №2050-III та пунктом 4 Порядку №159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Відповідно до статті 4 Закону №2050-III та пункту 5 Порядку №159 сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць, тому компенсація втрати частини доходів може бути нарахована лише на ту частину заборгованості, яка була фактично виплачена позивачу та в місяць виплати такої заборгованості.

Отже, основними умовами для виплати суми компенсації є:

1) нарахування громадянину належних йому доходів, які не повинні носити разового характеру (у даному випадку пенсії);

2) порушення встановлених строків їх виплати на один і більше календарних місяців;

3) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги;

4) фактична виплата заборгованості.

При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

З наведених норм вбачається, що компенсація втрати частини доходів нараховується за фактом виплати доходів - в день виплати доходу. Для можливості нарахувати і виплатити компенсацію необхідно визначити приріст індексу споживчих цін (залежить від місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу: береться наступний за місяцем нарахування доходу індекс споживчих цін по місяць фактичної виплати заборгованості, без урахування останнього).

Відповідно до положень статті 6 Закону №2050-ІІІ, пункту 7 Порядку №159 компенсацію виплачують за рахунок коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Отже, компенсація втрати частини доходів нараховується та виплачується на вже нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України.

При цьому, компенсація нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію особа набуває в момент отримання доходу.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що основною умовою для виплати громадянину компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. При цьому, Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» пов`язує виплату компенсації втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу.

Враховуючи, що виплата суми недоплаченої частини основного розміру пенсії на даний час позивачу не проведена, колегія суддів звертає увагу на відсутність виплати основної суми доходу в розумінні Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за наявності якої можлива виплата суми компенсації.

Отже, оскільки позивач просить нарахувати компенсацію на ще не виплачені суми пенсії, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, враховуючи їх передчасність.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17.09.2020 у справі № 300/544/19.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області здійснити виплату перерахованої суми пенсії однією сумою з нарахуванням та виплатою компенсації втрати частини доходу позивачу, із прийняттям в цій частині нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Згідно з пункту 4 частини 1, частини 2 статті 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року по справі №540/1028/21, в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини доходів за порушення строку виплати пенсії з 05.03.2019 по 03.09.2019 скасувати.

Ухвалити у цій частині позовних вимог нове рішення, яким у задоволенні цієї частини позову відмовити.

В іншій частині рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року по справі № 540/1028/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Домусчі С.Д. Семенюк Г.В.