Справа № 420/8378/21
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2021-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8378/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо несвоєчасного оприлюднення у формі відкритих даних на офіційному веб-сайті http://cebrvkivska.gromada.org.ua/ Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області рішення Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 13 квітня 2021 року № 261-VІІІ "Про внесення змін і доповнень до рішення селищної ради від 30 грудня 2020 року № 79-VІІІ ск. «Про селищний бюджет на 2021 рік»".

Ухвалою суду від 26.04.2021р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування підстав для задоволення адміністративного позову позивач у позовній заяві вказав, що 27.04.2021р. відповідач оприлюднив на своєму офіційному веб-сайті рішення Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 13 квітня 2021 року № 261-VІІІ "Про внесення змін і доповнень до рішення селищної ради від 30 грудня 2020 року № 79-VІІІ ск. «Про селищний бюджет на 2021 рік»", тобто на 14 день після його затвердження. За таких обставин, позивач, посилаючись на норми Законів України «Про інформацію», «Про доступ до публічної інформації», просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо несвоєчасного оприлюднення у формі відкритих даних на офіційному веб-сайті http://cebrvkivska.gromada.org.ua/ Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області рішення Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 13 квітня 2021 року № 261-VІІІ "Про внесення змін і доповнень до рішення селищної ради від 30 грудня 2020 року № 79-VІІІ ск. «Про селищний бюджет на 2021 рік»".

Відповідач повідомлявся про розгляд вказаної справи, відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

13 квітня 2021 року Цебриківською селищною радою Роздільнянського району Одеської області прийнято рішення № 261-VІІІ «Про внесення змін і доповнень до рішення селищної ради від 30 грудня 2020 року № 79-VІІІ ск. «Про селищний бюджет на 2021 рік»».

27.04.2021р. Цебриківська селищна рада Роздільнянського району Одеської області оприлюднила рішення Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 13 квітня 2021 року № 261-VІІІ "Про внесення змін і доповнень до рішення селищної ради від 30 грудня 2020 року № 79-VІІІ ск. «Про селищний бюджет на 2021 рік»".

Позивач, зазначивши у позовній заяві, що в період часу з 13 квітня по 27 квітня 2021 року він не зміг переглянути та зробити копію інформації у машиночитаному форматі придатному для автоматизованого оброблення інформаційними системами, що міститься у вказаному документі, яка була йому необхідна для подальшого використовування в особистих цілях, звернувся до суду із цим позовом.

Статтею 25 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з ч.11 ст.59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України Про доступ до публічної інформації. Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України Про доступ до публічної інформації, крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України Про доступ до публічної інформації право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з п.1 ст.5 Закону України Про доступ до публічної інформації доступ до інформації забезпечується шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет.

Відповідно до положень ст.12 Закону України Про доступ до публічної інформації суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13цього Закону.

Згідно з п.1 ч.1 ст.13 Закону України Про доступ до публічної інформації розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України Про доступ до публічної інформації запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Згідно з ч.ч.2-5 ст.19 Закону України Про доступ до публічної інформації запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Суд зазначає, що позивач не є запитувачем інформації у розумінні Закону України Про доступ до публічної інформації, оскільки не звертався до відповідача з відповідним запитом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.14 Закону України Про доступ до публічної інформації розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами.

Згідно з п.2 ч.1 ст.15 Закону України Про доступ до публічної інформації розпорядники публічної інформації зобов`язані оприлюднювати нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України Про доступ до публічної інформації інформація, передбачена частиною першою цієї статті, підлягає обов`язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня затвердження документа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Таким чином, Законом України Про доступ до публічної інформації визначено строки оприлюднення нормативно-правових актів та актів індивідуальної дії, до яких відносяться і рішення селищних рад, та передбачає, що такі рішення підлягають оприлюдненню, в тому числі на сайті, невідкладно, але не пізніше 5 робочих днів з моменту їх затвердження.

Як зазначалось судом, 13 квітня 2021 року відбулося пленарне засідання одинадцятої сесії восьмого скликання Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, на якому було прийнято рішення, за номером 261-VІІІ "Про внесення змін і доповнень до рішення селищної ради від 30 грудня 2020 року № 79-VІІІ ск. «Про селищний бюджет на 2021 рік»".

При прийнятті рішення, суд враховує, що факт оприлюднення рішення відповідача від 13.04.2021р. №261-VІІІ "Про внесення змін і доповнень до рішення селищної ради від 30 грудня 2020 року № 79-VІІІ ск. «Про селищний бюджет на 2021 рік»" не заперечується позивачем та підтверджується інформацією з сайту Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області.

Разом з тим, згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Таким чином, умовою для звернення особи до адміністративного суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльності будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб таких органів є наявність у позивача суб`єктивного переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав.

В свою чергу, порушенням суб`єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею такого права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона може розраховувати в разі належної поведінки зобов`язаної особи.

Тобто, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків такої особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

При цьому, виходячи з наведених вище положень законодавства, позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Разом з цим, задоволення відповідних позовних вимог особи можливе лише в разі наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, при цьому така зміна відбувається з порушенням критеріїв правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, встановлених КАС України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позову.

Рішення Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 13 квітня 2021 року № 261-VІІІ "Про внесення змін і доповнень до рішення селищної ради від 30 грудня 2020 року № 79-VІІІ ск. «Про селищний бюджет на 2021 рік»" є нормативно-правовим актом, відповідно до визначення, що міститься в статті 4 КАС України (акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування).

Положеннями ч.2 ст.264 КАС України передбачено, що право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Матеріали справи не містять жодного доказу, які би свідчили про застосування чи можливе застосування рішення відповідача вказаного рішення у правовідносинах, в яких бере участь позивач.

Суд, враховуючи те, що позивач не надав доказів про порушення своїх прав та законних інтересів, а саме по собі можливе порушення процедури при розміщення інформації не є порушенням прав та законних інтересів, прийшов до висновку, що прийняте відповідачем рішення не стосуються особистих прав та інтересів позивача. Доказів на спростування зазначеного до суду позивачем не надано.

Поряд з цим, гарантоване ст.55 Конституції України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо несвоєчасного оприлюднення у формі відкритих даних на офіційному веб-сайті http://cebrvkivska.gromada.org.ua/ Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області рішення Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 13 квітня 2021 року № 261-VІІІ "Про внесення змін і доповнень до рішення селищної ради від 30 грудня 2020 року № 79-VІІІ ск. «Про селищний бюджет на 2021 рік»", є необґрунтованими та відповідно задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 р.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра

.