Справа № 320/5528/21
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2021 року справа №320/5528/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Марса» до Головного управління ДПС у Київській області та Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Марса» з позовом до Головного управління ДПС у Київській області та Державної податкової служби України, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Київській області від 13.10.2020 № 2034967/39712063 про відмову у реєстрації податкової накладної від 01.09.2020 № 2 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Марса»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Київській області від 13.10.2020 № 2034966/39712063 про відмову у реєстрації податкової накладної від 07.09.2020 № 17 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Марса»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Київській області від 13.10.2020 № 2034964/39712063 про відмову у реєстрації податкової накладної від 10.09.2020 № 54 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Марса»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Київській області від 16.10.2020 № 2040721/39712063 про відмову у реєстрації податкової накладної від 04.09.2020 № 14 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Марса»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Київській області від 16.10.2020 № 2040720/39712063 про відмову у реєстрації податкової накладної від 09.09.2020 № 34 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Марса»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Київській області від 13.10.2020 № 2034965/39712063 про відмову у реєстрації податкової накладної від 10.09.2020 № 46 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Марса»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Київській області від 13.10.2020 № 2034963/39712063 про відмову у реєстрації податкової накладної від 15.09.2020 № 76 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Марса»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Київській області від 16.09.2020 № 1939259/39712063 про відмову у реєстрації податкової накладної від 10.08.2020 № 27 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Марса»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Київській області від 16.09.2020 № 1939255/39712063 про відмову у реєстрації податкової накладної від 13.08.2020 № 40 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Марса»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Київській області від 16.10.2020 № 2040719/39712063 про відмову у реєстрації податкової накладної від 14.09.2020 № 61 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Марса»;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, подані на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю «МАРСА», а саме:

1) податкову накладну № 2 від 01.09.2020 на загальну суму 56660,00 грн., в т.ч. ПДВ - 8943,33 грн., отримувач (покупець) ТOB «Науково-виробниче підприємство «Віккон плюс»;

2) податкову накладну № 17 від 07.09.2020 на загальну суму 59760,00 грн., в т.ч. ІІДВ - 9960,00 грн., отримувач (покупець) ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Віккон плюс»;

3) податкову накладну № 54 від 10.09.2020 на загальну суму 8730,00 грн., в т.ч. ПДВ - 1455,00 грн., отримувач (покупець) ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Віккон плюс»;

4) податкову накладну № 14 від 04.09.2020 на загальну суму 4320,00 грн., в т.ч. ПДВ - 720,00 грн., отримувач (покупець) ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «Укрдорбудсфера»;

5) податкову накладну № 27 від 10.08.2020 на загальну суму 26798,40 грн., в т.ч. ПДВ - 4466,40 грн., отримувач (покупець) ТОВ «Компанія ЄВРО-БУД»;

6) податкову накладну № 40 від 13.08.2020 на загальну суму 26798,40 грн., в т.ч. ПДВ - 4466,40 грн., отримувач (покупець) ТОВ «Компанія ЄВРО-БУД»;

7) податкову накладну № 34 від 09.09.2020 на загальну суму 42160,00 грн., в т.ч. ПДВ - 7026,67 грн., отримувач (покупець) ТОВ «Сфера житлобуд»;

8) податкову накладну № 46 від 10.09.2020 на загальну суму 50000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 8333,33 грн., отримувач (покупець) ТОВ «АРТЕМЗБУД»;

9) податкову накладну № 76 від 15.09.2020 на загальну суму 48544.00 грн., в т.ч. ПДВ - 8090,67 грн., отримувач (покупець) ТОВ «АРТЕМЗБУД»;

10) податкову накладну № 61 від 14.09.2020 на загальну суму 38000,00 грн., в т.ч. ПДВ 6333,33 грн., отримувач (покупець) ТОВ «УНІТЕХНОЛОГІЇ ЮЕЙ».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.04.2021 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 вирішено роз`єднати позовні вимоги у справі № 320/3250/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Марса» до Головного управління ДПС у Київській області та Державної податкової служби України, виділивши в самостійні провадження позовні вимоги:

- за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Марса» до Головного управління ДПС у Київській області та Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Київській області від 13.10.2020 № 2034967/39712063 про відмову у реєстрації податкової накладної від 01.09.2020 № 2 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Марса», та зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 01.09.2020 (із залишенням цій справі № 320/3250/21);

- за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Марса» до Головного управління ДПС у Київській області та Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Київській області від 13.10.2020 № 2034966/39712063 про відмову у реєстрації податкової накладної від 07.09.2020 № 17 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Марса», та зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 17 від 07.09.2020 (з присвоєнням провадженню окремого унікального номеру справи);

- за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Марса» до Головного управління ДПС у Київській області та Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Київській області від 13.10.2020 № 2034964/39712063 про відмову у реєстрації податкової накладної від 10.09.2020 № 54 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Марса», та зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 54 від 10.09.2020 (з присвоєнням провадженню окремого унікального номеру справи);

- за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Марса» до Головного управління ДПС у Київській області та Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Київській області від 16.10.2020 № 2040721/39712063 про відмову у реєстрації податкової накладної від 04.09.2020 № 14 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Марса», та зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 14 від 04.09.2020 (з присвоєнням провадженню окремого унікального номеру справи);

- за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Марса» до Головного управління ДПС у Київській області та Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Київській області від 16.10.2020 № 2040720/39712063 про відмову у реєстрації податкової накладної від 09.09.2020 № 34 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Марса», та зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 34 від 09.09.2020 (з присвоєнням провадженню окремого унікального номеру справи);

- за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Марса» до Головного управління ДПС у Київській області та Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Київській області від 13.10.2020 № 2034965/39712063 про відмову у реєстрації податкової накладної від 10.09.2020 № 46 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Марса», та зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 46 від 10.09.2020 (з присвоєнням провадженню окремого унікального номеру справи);

- за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Марса» до Головного управління ДПС у Київській області та Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Київській області від 13.10.2020 № 2034963/39712063 про відмову у реєстрації податкової накладної від 15.09.2020 № 76 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Марса», та зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 76 від 15.09.2020 (з присвоєнням провадженню окремого унікального номеру справи);

- за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Марса» до Головного управління ДПС у Київській області та Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Київській області від 16.09.2020 № 1939259/39712063 про відмову у реєстрації податкової накладної від 10.08.2020 № 27 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Марса», та зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 27 від 10.08.2020 (з присвоєнням провадженню окремого унікального номеру справи);

- за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Марса» до Головного управління ДПС у Київській області та Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Київській області від 16.09.2020 № 1939255/39712063 про відмову у реєстрації податкової накладної від 13.08.2020 № 40 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Марса», та зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 40 від 13.08.2020 (з присвоєнням провадженню окремого унікального номеру справи);

- за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Марса» до Головного управління ДПС у Київській області та Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Київській області від 16.10.2020 № 2040719/39712063 про відмову у реєстрації податкової накладної від 14.09.2020 № 61 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Марса», та зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 61 від 14.09.2020 (з присвоєнням провадженню окремого унікального номеру справи).

За результатом роз`єднання позовних вимог справі, що розглядається, було присвоєно новий єдиний унікальний номер 320/5528/21.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що ТОВ «Марса» було подано до контролюючого органу на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 10.09.2020 № 54, однак рішенням від 13.10.2020 № 2034964/39712063 було відмовлено у реєстрації цієї податкової накладної, не зважаючи на її відповідність всім вимогам та критеріям, що встановлені Податковим кодексом України та відповідними підзаконними нормативно-правовими актами.

Позивач зазначив, що після зупинення реєстрації податкової накладної ним було подано до контролюючого органу усі необхідні для реєстрації первинні документи, які не мають жодних дефектів та підтверджують факт здійснення господарської операції, а тому спірне рішення було прийнято необґрунтовано та протиправно.

Відповідачі правом на надання відзиву не скористалися, про відкриття провадження у справі були проінформовані належним чином та своєчасно шляхом направлення електронну адресу тексту ухвали від 13.04.2021, враховуючи недостатність в суді коштів на оплату послуг відправлення поштової кореспонденції.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до частини п`ятої та шостої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Марса» (ідентифікаційний код 39712063, місцезнаходження: 08140, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Білогородка, вул. Гетьманська, буд. 28-А) 25.03.2015 було зареєстровано в якості юридичної особи, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до витягу з реєстру платників податку на додану вартість № 090 від 31.01.2020 позивач 01.05.2015 був зареєстрований платником податку на додану вартість.

З матеріалів справи вбачається, що 26.06.2019 позивачем було подано заяву № 1 про приєднання до договору про визнання електронних документів від 29.11.2017 № 2654001.

28.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Марса» (надалі - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Віккон плюс» (надалі - Покупець) було укладено договір поставки № 2020/02-28, за умовами якого постачальник зобов`язався поставляти (передавати у власність) покупцю продукцію власного виробництва (бруківка в асортименті, бордюри в асортименті, жолоби водовідвідні в асортименті) та/або будівельні матеріали (далі - Продукція), а останній зобов`язався прийняти продукцію і оплатити її на умовах цього договору.

Відповідно до пункту 1.2 договору найменування продукції, що є предметом поставки за цим договором, а також її кількість, асортимент, умови та строки поставки зазначається сторонами у письмових замовленнях (заявках).

Згідно з пунктом 3.3 договору датою поставки (тобто датою передачі продукції постачальником та її прийому покупцем) є дата підписання покупцем товарно-транспортної накладної.

Пунктом 3.4 договору визначено, що постачальник повинен передати покупцю наступні документи в оригіналах (на кожну партію): рахунок-фактура; видаткова накладна; податкова накладна; товарно-транспортна накладна.

Приймання-передача продукції здійснюється на складі покупця згідно супровідних документів. Постачальник зобов`язаний забезпечити присутність свого представника при прийманні-передачі продукції (п. 3.5 договору).

За умовами пунктів 4.1-4.2 договору ціна продукції є договірною, підставою для оплати продукції є договір та/або рахунок-фактура, виставлений постачальником, згідно з заявкою покупця.

Оплата за партію продукції проводиться на умовах оплати шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника не пізніше 30 днів з моменту приймання-передачі продукції.

Пунктом 8.1 договору, зокрема, визначено, що строк дії договору встановлюється з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2020 р., а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

На виконання умов вказаного договору ТОВ «Марса» було поставлено ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Віккон плюс» продукцію (бруківку тротуарну «Цегла» 200х100 h 60 мм біла) на загальну суму 8730,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 1455,00 грн.), про що свідчить складена та підписана між представниками сторін видаткова накладна від 10.09.2020 № 640.

Як вбачається з товарно-транспортної накладної від 10.09.2020 № Р640 перевезення товару здійснювалось ТОВ «Марса».

09.09.2020 ТОВ «Марса» було виставлено ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Віккон плюс» рахунок на оплату № 498 на суму 8730,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 1455,00 грн.).

Відповідно до платіжного доручення від 18.09.2020 № 3864 на суму 8730,00 грн. ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Віккон плюс» повністю розрахувалось перед позивачем за поставлений товар.

Судом встановлено, що за фактом настання «першої події» ТОВ «Марса» було складено податкову накладну від 10.09.2020 № 54 на суму 8730,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 1455,00 грн.), яка 29.09.2020 направлена електронними засобами зв`язку до ДПС України для її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За результатом обробки вказаної податкової накладної її реєстрація була зупинена, про що позивачеві була направлена квитанція від 29.09.2020 № .

В якості підстави для зупинення реєстрації податкової накладної від 10.09.2020 № 54 відповідачем вказано таке: відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК від 10.09.2020 № 54 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.41.1 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомляємо: показник «D» = 2.0827%, «Р» = 135555.07.

12.10.2020 позивачем було направлено до Головного управління ДПС у Київській області, Києво-Святошинського управління, Києво-Святошинської державної податкової інспекції (Києво-Святошинського району) повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, № 27, до якого додано 8 документів довільного формату.

За результатом розгляду наданих позивачем пояснень та документів комісією Головного управління ДПС у Київській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних було прийнято рішення від 13.10.2020 № 2034964/39712063, яким у реєстрації податкової накладної від 10.09.2020 № 54 було відмовлено.

В якості підстави для прийняття вказаного рішення Комісією ГУ ДПС у Київській області зазначено про ненадання платником податку копій документів:

- первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних;

- розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем спірного рішення, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання його протиправним та скасування та зобов`язання вчинити певні дії, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (тут і далі - ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з абзацами 1-3 пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Абзацом 5 пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Відповідно до абзаців 9-10 пункту 201.10 статті 201 ПК України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України (абзац 15 пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246).

Відповідно до пункту 8 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку, крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Пунктом 14 Порядку № 1246 визначено, що квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

При цьому, пунктом 3 Порядку № 1246 закріплено, що операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

Згідно з пунктом 15 Порядку № 1246 у квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

У разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку (п. 17 Порядку № 1246).

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі - Порядок № 1165).

Згідно з пунктом 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Відповідно до пунктів 7-8 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

Пунктами 10-11 Порядку № 1165 визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Отже, з вищенаведених норм вбачається, що після надсилання платником податку складеної ним податкової накладної (розрахунку коригування) до ДФС України, в автоматизованому режимі (тобто без участі працівників контролюючого органу) проводиться перевірка відповідності цієї податкової накладної (розрахунку коригування) критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Так, пунктом 1 Додатку № 3 до Порядку № 1165 визначено, що до критеріїв ризиковості здійснення операцій належить: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Таким чином, аналіз пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку, чого вимагає пункт 11 Порядку № 1165.

Як зазначено вище, у квитанції від 29.09.2020 № контролюючий орган зазначив, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.41.1 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомляємо: показник «D» = 2.0827%, «Р» = 135555.07.

Суд зазначає, що позивачем надані до контролюючого органу всі наявні у нього документи на підтвердження здійснених господарських операцій.

Посилання відповідача на відсутність кодів УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.41.1 в таблиці платника податку та те, що обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбаного товару/послуги та обсягу його постачання, є необґрунтованими, оскільки відповідно до п. 12 Порядку № 1165, подання такої таблиці є правом платника податків, а не обов`язком.

У зв`язку з цим, суд вважає, що підстави для зупинення реєстрації податкової накладної від 10.09.2020 № 54 були відсутні.

Верховний Суд у постановах від 30.07.2019 у справі № 200/14026/18-а та від 23.10.2019 у справі № 826/8693/18 при розгляді аналогічних справ зазначив, що первинним об`єктом судового дослідження у даній справі є обставини, за яких відповідачі вчинили дії щодо зупинення реєстрації податкових накладних та приймали рішення про відмову у їх реєстрації. Підставою для таких дій мають бути: чіткі критерії оцінки ступеня ризиків відповідних господарських операцій; конкретний перелік документів, встановлений податковим законодавством, який підлягав наданню контролюючому органу для дослідження при прийнятті ним оспорюваних рішень.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суд звертає увагу на те, що контролюючим органом у квитанції від 29.09.2020 № не наведено обґрунтування тверджень про те, що обсяг постачання товару (послуги), зазначеного у податковій накладній від 10.09.2020 № 54 на збільшення суми податкових зобов`язань, яку подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару (послуги), що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого товару.

Крім того, квитанція не містить розрахунку показників критерію, якому відповідає позивач, що свідчить про невідповідність квитанції від 29.09.2020 № вимогам, що встановлені до неї пунктом 11 Порядку № 1165.

Крім того, у квитанції не зазначено, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація податкової накладної стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованої квитанції вимогам до таких, що визначені пунктом 11 Порядку № 1165.

Суд зазначає, що невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом, зокрема у постанові від 04 грудня 2018 року справі № 821/1173/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 78326524).

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року № 520 (далі -Порядок № 520).

Пунктом 2 Порядку № 520 встановлено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 520 комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Пунктом 7 Порядку № 520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня (пункт 9 Порядку № 520).

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку (пункт 10 Порядку № 520).

Згідно з пунктом 11 Порядку № 520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

- та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Відповідно до пункту 12 вказаного Порядку № 520 рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення.

Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.

З матеріалів справи вбачається, що в спірному рішенні комісії ГУ ДПС у Київській області від 13.10.2020 № 2034964/39712063 в якості підстави для відмови в реєстрації податкової накладної від 10.09.2020 № 54 вказано про ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Отже, у спірному рішенні фактично було лише процитоване положення пунктів 5 та 11 Порядку № 520, тобто викладена загальна норма без зазначення конкретних документів, яких, на думку відповідача, не вистачає для здійснення реєстрації податкової накладної, а також без повідомлення причин, за яких надані позивачем документи не були враховані.

Суд зазначає, що в якості недостатності наданих платником податку документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування слід розуміти надання таким платником не всіх документів, передбачених пунктом 5 Порядку № 520.

Пунктом 26 Порядку № 1165 передбачено, що комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.

Комісія центрального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком.

Згідно з пунктом 29 Порядку № 1165 передбачено, що до складу комісій регіонального рівня входять посадові особи головних управлінь ДПС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Комісія контролюючого органу складається з голови, заступника голови, секретаря та не менше семи членів (пункт 30 Порядку № 1165).

Абзацом 5-6 пункту 40 Порядку № 1165 визначено, що рішення комісії контролюючого органу приймається шляхом відкритого голосування.

Рішення комісії контролюючого органу приймається більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії.

Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення.

Протокол підписується головою комісії контролюючого органу (у разі його відсутності - заступником), заступником голови, секретарем та членами комісії, які брали участь у засіданні (абзаци 8-9 пункту 40 Порядку № 1165).

Відповідно до пункту 46 Порядку № 1165 у протоколі засідання комісії контролюючого органу зазначається перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядалися на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті такою комісією рішення.

Пунктом 45 Порядку № 1165 визначено, що розгляд питання на засіданні комісії контролюючого органу включає такі етапи:

- доповідь секретаря комісії;

- доповідь члена комісії, співдоповідь (у разі потреби);

- внесення членами комісії пропозицій, їх обговорення;

- оголошення головою комісії рішення про припинення обговорення питання;

- голосування;

- оголошення головою комісії результатів голосування;

- оформлення протоколу.

Отже, прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування) передбачає проведення комісією контролюючого органу відповідного засідання, на якому членами комісії розглядаються та аналізуються надані платником податків документи та пояснення з метою прийняття обґрунтованого рішення зі спірного питання.

Суд звертає увагу на те, що у спірному рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної не наведені мотиви неврахування чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів, а також не зазначено, якої саме інформації у поясненнях окрім тієї, що наведена позивачем, не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Крім того, аналіз змісту оспорюваного рішення дає підстави стверджувати, що комісія, розглядаючи подані позивачем документи, не з`ясовувала специфіку проведених господарських операцій та не визначала перелік документів, який є необхідним для підтвердження наявності підстав для реєстрації поданої позивачем податкової накладної.

Отже, Комісія Головного управління ДПС у Київській області, не зважаючи на надіслане позивачем повідомлення та додані до нього документи, прийняла спірне рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, без зазначення, як було вказано вище, мотивів неврахування поданих позивачем документів.

Незважаючи на те, що вищевказані обставини є достатніми для задоволення позову та визнання протиправним і скасування спірного рішення, керуючись закріпленим в частині четвертій статті 9 КАС України принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі, який передбачає вжиття судом передбачених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, суд зазначає таке.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом господарської діяльності позивача за КВЕД 2010 є: код КВЕД 23.61 Виготовлення виробів із бетону для будівництва.

11.06.2019 рішенням № 1 одноосібного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Укрплитка» було змінено назву Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Укрплитка» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Марса».

Згідно з пунктом 2.2 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Марса» (Нова редакція), затвердженого рішенням одноосібного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Укрплитка» № 1 від 11.06.2019, Товариство з обмеженою відповідальністю «Марса» здійснює діяльність, предметом якої є, зокрема: виробництво виробів з бетону, гіпсу та цементу; виробництво виробів з бетону для будівництва; оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; діяльність автомобільного вантажного транспорту.

01.05.2015 між ОСОБА_1 (надалі - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод «Укрплитка» (надалі - Орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення (промислового ангару) № 01/05-2015, за умовами якого орендодавець зобов`язався передати орендарю, а орендар зобов`язався прийняти для ведення господарської діяльності у платне користування частину промислового ангару (надалі - об`єкт), а саме 320,6 кв.м., що належить орендодавцю на праві власності на підставі витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Білогородка, вул. Гетьманська, 28А.

Відповідно до пункту 2.3 договору об`єкт вважається переданим в оренду з моменту підписання акту прийому-передачі.

Згідно з пунктом 3.1 договору загальний розмір вартості орендованої господарської будівлі (промислового ангару) становить 4000,00 грн. (чотири тисячі грн. 00 коп.) без ПДВ за один місяць.

У пункті 8.2 договору зазначено, що строк оренди становить 2 (два) роки 11 (одинадцять) місяців з дати приймання об`єкту за актом приймання-передачі. Договір автоматично пролонговується на тих самих умовах на такий же строк, якщо жодна із сторін не пізніше ніж за двадцять днів до закінчення строку договору не заявить про намір його розірвати.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було передано ТОВ «Завод «Укрплитка» у строкове платне користування вказане нежитлове приміщення, про що складено акт прийому-передачі від 01.05.2015.

20.06.2019 між сторонами було підписано Додаткову угоду № 1 до договору оренди нежитлового приміщення (промислового ангару) № 01/05-2015 у зв`язку з перейменуванням ТОВ «Завод «Укрплитка» на ТОВ «Марса» та зміною його юридичної адреси.

06.12.2017 між AME GmbH (надалі - Продавець) та ТОВ «Завод «Укрплитка» (надалі - Покупець) було укладено контракт № , предметом якого є повністю автоматична стаціонарна виробнича лінія AMEthyst 1300 Economy Class, 2006 року випуску та допоміжне обладнання для лінії (підтримуючі дошки з ніжками та форми) згідно пропозиції № AG17.L.338 від 13.11.2017.

ТОВ «Марса» розрахувалося перед AME GmbH за придбаний товар, про що свідчить платіжне доручення в іноземній валюті від 14.12.2017 № 4 на суму 145000,00 Євро.

08.01.2018 між сторонами було підписано Додаткову угоду № 1, в якій сторони дійшли згоди щодо зміни умов пункту 2 «Калькуляція цін» контракту від 06.12.2017 № .

З матеріалів справи вбачається, що AME GmbH було здійснено митне оформлення відповідного товару, про що свідчать митні декларації від 23.01.2018 № UA 100030/2018/200326, № UA 100030/2018/200325 (т.2, а.с.34-35), № UA 100030/2018/200312.

Разом з митною декларацією для підтвердження заявленої митної вартості товарів AME GmbH було надано наступні товаросупровідні документи:

- рахунки-фактури (інвойси) (rechnung/invoice) від 08.01.2018 № 40002 на суму 145000,00 Євро, № 40002/1 на суму 58000,00 Євро, № 40002/2 на суму 58512,00 Євро; від 08.01.2018 № 40002/3 на суму 10160,00 Євро та № 40002/4 на суму 18328,00 Євро;

- пакувальні листи (packing list) від 08.01.2018 № 002, № 002/1, № 002/2; від 08.01.2018 № 002/3, № 002/4;

- специфікації для рахунку-фактури (інвойсу) від 08.01.2018 № 40002/1-1 та пакувального листа від 08.01.2018 № 002/1; для рахунку-фактури (інвойсу) від 08.01.2018 № 40002/1 та пакувального листа від 08.01.2018 № 002/1;

- міжнародні товарно-транспортні накладні від 11.01.2018.

Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 ТОВ «Марса» має у власності вантажний автомобіль марки DAF, модель - XF 460 FAR, тип спеціалізований вантажний-спеціалізований бортовий (з краном-маніпулятором), реєстраційний номер - НОМЕР_2 , дата реєстрації - 22.07.2020, рік випуску - 2015.

Судом встановлено, що вищезазначений транспортний засіб був використаний ТОВ «Марса» під час надання послуги за договором поставки від 28.02.2020 № 2020/02-28.

Зі штатного розпису, затвердженого наказом ТОВ «Марса» від 31.08.2020 № 06/2020, та наказів про призначення на роботу від 21.12.2016 № 05-к, від 05.07.2018 № 03-к, від 15.07.2019 № 04-к, від 09.10.2019 № 05-к, 05.03.2020 № 09-к, від 31.03.2020 № 10-к, від 30.06.2020 № 11-к, від 03.07.2020 № 12-к вбачається, що у штаті підприємства рахується 10 осіб, працевлаштованих у відповідності до видів діяльності позивача.

Отже, у позивача наявні відповідне приміщення, техніка, обладнання та трудовий ресурс для здійснення відповідної господарської діяльності, а також автомобільний транспорт для перевезення вантажу.

Всі вищевказані документи, надані позивачем, не мають дефекту форми, змісту або походження, які у силу ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, спричинили б втрату первинними документами юридичної сили, та підтверджують факт здійснення господарських операцій.

Разом з тим, Комісія ГУ ДПС у Київській області, не зважаючи на надіслане позивачем повідомлення та додані до нього документи, прийняла спірне рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, без зазначення, як було вказано вище, мотивів неврахування поданих позивачем документів.

Суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та підлягає застосуванню національними судами при розгляді справ.

В своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119).

Крім того, Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977 урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до цієї резолюції.

Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).

В ході реалізації цих принципів слід ураховувати належним чином вимоги щодо належного та ефективного управління, а також інтереси третіх сторін та основні публічні інтереси. У випадках, коли вимоги зумовлюють необхідність внесення змін або вилучення одного чи більше принципів у конкретних випадках або в специфічних сферах публічної адміністрації, слід докласти всіх можливих зусиль, відповідно до фундаментальних цілей цієї резолюції, для досягнення якомога вищого ступеня справедливості.

Такими принципами, згідно з Додатком до Резолюції, зокрема, є:

- право бути вислуханим, що означає, що щодо будь-якого адміністративного акта, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред`явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть ураховані адміністративним органом;

- виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що дії Комісії Головного управління ДПС у Київській області по прийняттю спірного рішення, в якому не наведені мотиви його ухвалення та не зазначені підстави неврахування наданих позивачем документів та пояснень, свідчать про порушення відповідачем як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977, свідчать про непрозорість та непередбачуваність дій відповідача, що перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.

Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Однак під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, не навів мотивів прийняття спірного рішення та неврахування наданих позивачем Комісією Головного управління ДПС у Київській області документів, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що дії Комісії Головного управління ДПС у Київській області по прийняттю спірного рішення, в якому не наведені мотиви його ухвалення та не зазначені підстави неврахування наданих позивачем документів та пояснень, свідчать про порушення відповідачем як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977, свідчать про непрозорість та непередбачуваність дій відповідача, що перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.

Таким чином, суд дійшов висновку, що враховуючи наявність у позивача передбачених чинним законодавством України документів, які свідчать про реальність проведення господарської операції між позивачем та його контрагентом, та приймаючи до уваги те, що такі документи були надані відповідачеві, останній не мав правових підстав для прийняття спірного рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 13.10.2020 № 2034964/39712063 про відмову в реєстрації податкової накладної від 10.09.2020 № 54 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 10.09.2020 № 54, суд зазначає таке.

Згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Пленум Вищого адміністративного суду України в пункті 10.3 Постанови від 20.05.2013 № 7 Про судове рішення в адміністративній справі зазначив, що суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Згідно з пунктами 19, 20 Порядку № 1246 накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, у день набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі Державною фіскальною службою України вчиняються відповідні дії по реєстрації, при цьому датою реєстрації є день набрання законної сили рішенням суду, якщо у судовому рішенні не зазначена інша дата. Отже, суд може зазначити у судовому рішенні конкретну дату, яку контролюючому органу необхідно відобразити в якості дати реєстрації податкової накладної в Реєстрі.

Суд звертає увагу на те, що спірна накладна була подана до реєстрації 29.09.2020, а тому податкова накладна від 10.09.2020 № 54 підлягає реєстрації у день її подання, тобто 29.09.2020.

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною восьмою цієї статті передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Судом встановлено, що під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 22700,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 15.03.2021 № 5574 на суму 4540,00 грн. та від 01.04.2021 № 5625 на суму 18160,00 грн. Вказаний судовий збір був сплачений за первісно подані об`єднані позовні вимоги.

Враховуючи, що у подальшому позовні вимоги були роз`єднані в окремі провадження, на користь позивача у цій справі підлягає стягненню судовий збір за задоволену одну вимогу немайнового характеру у розмірі 2270,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області, оскільки спірне рішення саме комісії регіонального рівня призвело до спірних правовідносин.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 13.10.2020 № 2034964/39712063 про відмову в реєстрації податкової накладної від 10.09.2020 № 54, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Марса».

3. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 10.09.2020 № 54, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Марса» (ідентифікаційний код 39712063), датою її подання на реєстрацію - 29 вересня 2020 року.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Марса» (ідентифікаційний код 39712063, місцезнаходження: 08140, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Білогородка, вул. Гетьманська, буд. 28-А) судовий збір у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код 43141377, місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-А).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Дудін С.О.