Справа № 580/4164/21
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року справа № 580/4164/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

22.06.2021 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправним і скасування рішення про призначення пенсії в частині не зарахування йому до пільгового стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 періоду роботи з 15.04.1998 до 17.04.2005 (7 років і 02 дні) у ВАТ «Черкаське хімволокно» на виробництві віскозного волокна на посаді електромонтера електроцеху з обслуговування електрообладнання прядильних і обробних цехів;

зобов`язання відповідача зарахувати період роботи позивача з 15.04.1998 до 17.04.2005 в цілому 7 років і 02 дні у ВАТ «Черкаське хімволокно» до пільгового стажу роботи, та, як наслідок, зобов`язати здійснити перерахунок щомісячного пенсійного забезпечення.

Додатково просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач звертався заявою до відповідача щодо зарахування до пільгового стажу роботи за Списком №1 періоду роботи з 15.04.1998 до 17.04.2005. Відповідач в порушення норм законодавства відмовив у його зарахуванні та перерахунку пенсії.

Ухвалою суду від 29.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд правилами спрощеного письмового провадження відповідно до ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Також встановлено відповідачу строк, тривалістю 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву та доказів.

19.07.2021 відповідач надіслав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. В обґрунтування зазначив, що за спірний період у трудовій книжці позивача є записи про його роботу у ВАТ «Черкаське хімволокно». Однак відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах за списком №1. На підтвердження пільгового стажу позивач надав довідку від 23.03.2007 №93 про особливий характер роботи чи умов праці необхідних для призначення пільгової пенсії ф 6.2-0-01-19, виданої ВАТ «Черкаське хімволокно». Із довідки відповідач встановив, що позивач повний робочий день працював в електроцеху. Під час вивчення вказаної довідки відповідач виявив, що її форма не відповідає тій, що зазначена у додатку №5 постанови КМУ від 12.08.1993 №637, та не містить підпису головного бухгалтера підприємства, що є обов`язковою вимогою, зазначеної у п.20 вказаної постанови. Робота в електроцеху не передбачена розділом ХVI Списку 1, затвердженого постановою №36. Тому вказана вище довідка викликає обґрунтовані сумніви щодо достовірності викладених у ній відомостей. Відповідно до договору зберігання від 04.09.2012 ТОВ «АРХ-СЕРВІС» прийняло на зберігання архівну документацію ЗАТ «Хімпобутсервіс». На даний час відповідач не має можливості для проведення перевірки довідки, яку надав позивач, у зв`язку з тим, що вказане підприємство не надало доступу до архівної документації. Оскільки період роботи позивача за Списком 1 (а саме з 15.04.1998 до 17.04.2005) не підтверджено у встановленому порядку, підстави для врахування до пільгового стажу вказаного періоду роботи позивача відсутні.

22.07.2021 ухвалою суд відмовив повністю у задоволенні клопотання, поданого адвокатом Івашковою Н.Є. від імені позивача (вх. від 15.07.2021 №26078/21), про витребування доказів в адміністративній справі.

26.07.2021 позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій просив позовні вимоги задовольнити повністю. Стверджує, що відомостями трудової книжки підтверджується, що позивач у спірний період (7 років 02 дні) працював у ВАТ «Черкаське хімволокно» на посаді електромонтер з обслуговування електрообладнання прядильних і обробних цехів. Постійним місцем роботи позивача були прядильні і обробні цехи. Додатково підтверджує вказану роботу довідка від 23.03.2007 №93. Тому має відповідне право щодо зарахування такого періоду роботи до пільгового стажу роботи.

Всі подані сторонами документи долучені судом до матеріалів адміністративної справи.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов частково підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Даними паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 підтверджується, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААБ підтверджується, що позивачу 02.03.2021 встановлена ІІ група інвалідності.

07.04.2021 позивач заявою звернувся до відповідача про призначення пенсії за інвалідністю. Прописом на вказаній заяві позивач зазначив, що повідомлений про необхідність надати документи на комісію для зарахування шкідливих умов праці за Списком 1 за період роботи з 15.04.1998 до 17.04.2005. До заяви додав довідку про присвоєння ідентитфікаційного номеру, заяву про призначення пенсії, паспорт, виписку з акту огляду МСЕК, довідку із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 до дня звернення, довідку про прийняття на роботу, заяву про спосіб виплати пенсії, трудову книжку. Заяву та додані документи прийнято 07.04.2021 і зареєстровано за №5382.

Відповідно до записів його трудової книжки НОМЕР_3 під номерами 7, 8, 9 та 10 позивач 15.11.1993 прийнятий на роботу у ВАТ «Черкаське хімволокно» (наказ від 12.11.1993 №492). 15.04.1998 переведений електромонтером з обслуговування електрообладнання прядильних і обробних цехів №2 за 4 розрядом електроцеху (наказ від 17.04.1998 №68). 06.05.1999 позивачу присвоєний 5 розряд електромонтера з обслуговування електрообладнання прядильного і обробного цехів (наказ від 04.06.1999 №348-к). З 01.12.2000 позивач електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування дільниці прядильного і обробного цехів №2 (оперативний персонал) 5 розряду електроцеху (наказ від 24.02.2000 №174-к). 17.04.2005 позивач звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням (наказ від 15.04.2005 №233).

Довідкою ВАТ «Черкаське хімволокно» від 23.03.2007 №93 підтверджується, що позивач повний робочий день працював в електроцеху з 15.04.1998 до 17.04.2005, 07 років 00 місяців 02 дні на виробництві віскозного волокна, в якості електромонтера з обслуговування електроустаткування прядильних і обробних цехів №2; електромонтера з ремонту і обслуговування електроустаткування дільниці прядильного та обробного цехів №2 (оперативний персонал), що передбачено Списком 1 розділом XVI код 16-2а, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36. Підставою видачі довідки зазначено архівну особову картку з обліку кадрів, ф. Пр-2, пер від 17.04.1998 №68, наказ від 24.02.2004 №174, звільн. від 17.04.2005 №233. Підписана довідка керівником підприємства ОСОБА_2 та начальником відділу кадрів Вороною Н.О.

Виписками із наказу від 28.03.1995 №191 та від 16.11.2000 №1098 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення» підтверджено право на пенсію за Списком 1.

Відомостями призначення пенсії з розрахунку від 14.04.2021 підтверджується,що відповідач прийняв рішення №72 про призначення пенсії з інвалідності.

29.04.2021 позивач звернувся до відповідача заявою, в якій просив надати йому офіційний документ (відмову) у пільговому Списку 1 ЗХВ (Завод хімічного волокна) 7 років стажу в шкідливих умовах, зазначивши, що документи і довідки оригіналів в нього є.

Листом від 12.05.2021 відповідач повідомив. На пенсійному обліку позивач перебуває з 02.03.2021 і зі вказаної дати призначена пенсія з інвалідності 2 групи внаслідок загального захворювання. Період роботи у ВАТ «Черкаське хімволокно» з 15.11.1993 до 17.04.2005 зараховано до загального стажу позивача. Документів для розгляду комісією з питань підтвердження стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах позивач не надавав. Згідно з договором купівлі-продажу від 16.04.2007 №2828 правонаступником ВАТ «Черкаське хімволокно» в частині видачі довідок є ЗАТ «Хімпобутсервіс». Згідно з інформацією з ЄДР вказане підприємство 23.10.2012 ліквідовано. Відповідно до договору зберігання від 04.09.2012 ТОВ «АРХ-СЕРВІС» прийняло на зберігання архівну документацію ЗАТ «Хімпобутсервіс». Право на перерахунок пенсії позивач матиме за умови підтвердження пільгового стажу первинними документами або рішенням комісії з питань підтвердження стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Тому для подальшого розгляду питання зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 15.04.1998 до 17.04.2005 рекомендував надати відповідні документи.

Тому позивач звернувся в суд з позовом.

Суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Частиною першою ст. 9 Закону України № 1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 24 Закону України №1058-IV закріплено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До дати набрання чинності Законом України №1058-IV, а саме до 01.01.2004 стаж вимірювався часом роботи - трудовий стаж. Так відповідно до норм Закону СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР», який набрав чинності 15.05.1990, норм Закону України «Про пенсійне забезпечення», що набрав чинності 01.01.1992 та в редакції Закону від 11.02.1998, що діяла станом на 18.08.1999 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до першого та другого абзаців п. «а» ч.1 ст.13 Закону України №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Абзацом четвертим п. «а» ч.1 ст.13 Закону України №1788-XII визначено, що працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування":

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Вказану статтю 13 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), Рішенням Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020. Відповідно до п.3 резолютивної частини вказаного рішення суду застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах:

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам;

в) трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі;

г) жінки, які працюють трактористами-машиністами, машиністами будівельних, шляхових і вантажно-розвантажувальних машин, змонтованих на базі тракторів і екскаваторів, - після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 15 років на зазначеній роботі;

д) жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України;

е) жінки, зайняті протягом повного сезону на вирощуванні, збиранні та післязбиральній обробці тютюну, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років;

є) робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років;

ж) жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України;

з) водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи 20 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Працівникам інших виробництв, професій та посад дострокові пенсії залежно від умов праці (але не раніш як після досягнення 55 років чоловіками і 50 років жінками) можуть встановлюватися за результатами атестації робочих місць за рахунок коштів підприємств та організацій, призначених на оплату праці, які перераховуються до Пенсійного фонду України на виплату пенсій до досягнення працівником пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону. Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону. Контроль за правильністю застосування списків на пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих місць на підприємствах та в організаціях, підготовка пропозицій щодо вдосконалення цих списків покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю».

Статтею 44 Закону України №1058-VI визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Порядок надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок).

Пунктом 2.1 Порядку визначений перелік документів, які подаються для призначення пенсії за віком, серед яких за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Згідно з п.2.10 Порядку довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Отже, довідки можуть видаватися без додержання встановленої форми. Тому доводи відповідача щодо її невідповідності не обгрунтовані.

Суд також врахував висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а, в якій наголошено: «Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист».

Крім того суду врахував, що п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній не встановлює обов`язку підпису довідки головним бухгалтером підприємства. Тому доводи відповідача щодо відсутності у вказаній вище довідці такого підпису є не обґрунтованими.

Відповідно до п.4.2 Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Отже, відповідач наділений правом перевіряти надані особою документи для призначення пенсії та вірного її обчислення.

На підставі ч.1 ст.62 Закону України №1788 основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише за відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, підтверджуючими документами можуть бути довідки підприємств, установ, організацій та їх правонаступників.

Відомостями трудової книжки позивача підтверджується, що записи виконано без перекреслень, виправлень, у чіткій послідовності та відповідності дати, завірені підписом та печаткою роботодавця, що відповідають відомостям зазначених вище витягів з наказів і довідки №93, у т.ч. щодо відповідності посади позивача Списку №1. Отже, доводи відповідача щодо відсутності підтвердження пільгового стажу позивача не обґрунтовані.

Згідно з п.3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 1811.2005 №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Суд врахував, що вказаними вище виписками «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення» підтверджується, що позивач має право на пенсію за Списком 1 у зв`язку із його перебуванням на посадах у спірному періоді, щодо яких проведено вказану атестацію. Отже, позивач має право на зарахування до його пільгового стажу період роботи з 15.04.1998 до 17.04.2005 (7 років і 02 дні) у ВАТ «Черкаське хімволокно» на виробництві віскозного волокна на посаді електромонтера електроцеху з обслуговування електрообладнання прядильних і обробних цехів та відповідно набув права на перерахунок його пенсії.

Належних, допустимих та достатніх доказів обгрунтованого неврахування до пільгового стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 періоду роботи позивача з 15.04.1998 до 17.04.2005 у ВАТ «Черкаське хімволокно» на виробництві віскозного волокна на посаді електромонтера електроцеху з обслуговування електрообладнання прядильних і обробних цехів, відповідач не надав.

Згідно з п.4.3 Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Отже, відповідач після надходження заяви позивача щодо перерахунку його пенсії зобов`язаний прийняти відповідне рішення.

Суд врахував, що позивач звертався заявою до відповідача щодо призначення йому пенсії з інвалідності. За результатом прийняте рішення призначити такий вид пенсії. Отже, право позивача на призначення пенсії (отримання статусу пенсіонера) відповідачем не порушено. Спірним рішенням не встановлено, який стаж не підлягає зарахуванню як пільговий. Тому воно не порушує прав позивача, а позивач обрав у цій частині невірний спосіб судового захисту, з огляду на що позовна вимога в цій частині не обгрунтована та задоволенню не підлягає.

Повідомлення відповідача листом від 12.05.2021 щодо відсутності підстав зарахування до пільгового стажу спірного періоду роботи за наданою довідкою доводить, що відповідач у заявлених спірних правовідносинах допустив бездіяльність щодо неврахування вказаного стажу, як пільгового, для визначення розміру пенсії. Отже, порушеним є право позивача на належний розмір його пенсії. Врахувавши викладене вище суд дійшов висновку, вийти за межі заявлених позовних вимог для виконання завдання адміністративного судочинства відповідно до ст.2 КАС України, визнавши саме її протиправною.

Позовні вимоги зобов`язати відповідача зарахувати період роботи позивача з 15.04.1998 до 17.04.2005 в цілому 7 років і 02 дні у ВАТ «Черкаське хімволокно» до пільгового стажу роботи та здійснити перерахунок щомісячного пенсійного забезпечення позивача обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Доводи позивача про порушення його прав обґрунтовані у вказаній частині.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд урахував.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Понесені позивачем судові витрати, підтверджені квитанцією від 07.06.2021 №0.0..1 в сумі 908,00грн. про сплату судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропрційно задоволеній частині позову в сумі 454,00грн (половина сплаченої суми судового збору).

З приводу професійної правничої допомоги суд установив, що 03.06.2021 позивач уклав з Адвокатським об`єднанням «Івашкова, Купченко і партнери», в особі керуючого партнера Івашкової Н.Є., договір про надання професійної правничої допомоги. Предметом вказано підготовку, підписання від імені позивача та подання до суду позову до органів Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій (бездіяльності) та зобов`язання вчинити дії у зв`язку з необхідністю зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 15.04.1998 до 17.04.2005 у ВАТ «Черкаське хімволокно». Позивач має своєчасно та в повному обсязі відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені ним у зв`язку з виконанням вказаного договору та виплатити гонорар в сумі 3500,00грн.

Квитанцією від 07.06.2021 №0.0..1 підтверджується оплата позивачем вказаному Адвокатському об`єднанню правової допомоги в сумі 3500,00грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно до ч.3 вказаної статті КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною п`ятою вказаної статті КАС України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, компенсації за рахунок іншої сторони підлягає не будь-яка правова допомога, а саме професійна правнича, виконавцем якої є адвокат.

Відповідно до ч.7 ст.134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд врахував, що відповідач не подав клопотання щодо зменшення витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду в пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 висловлено правову позицію: "Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Позовна заява позивача підписана, завірена та подана вказаним вище адвокатом Ішаковою Н.Є. В матеріалах справи наявний запит вказаного адвоката до відповідача, що стосується предмету вказаного позову.

Взявши до уваги обставини справи, результат вирішеного спору, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 1750,00грн. (половина сплаченої суми) на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2-20, 72-78, 90, 132-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ, яка полягає в незарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 періоду роботи з 15.04.1998 до 17.04.2005 (7 років і 02 дні) у ВАТ «Черкаське хімволокно» на виробництві віскозного волокна на посаді електромонтера електроцеху з обслуговування електрообладнання прядильних і обробних цехів.

Зобов`язати ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) в порядку, межах і спосіб, визначених законом, здійснити перерахунок пенсійного забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), зарахувавши йому період роботи з 15.04.1998 до 17.04.2005 в цілому 7 років і 02 дні у ВАТ «Черкаське хімволокно» до пільгового стажу роботи.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати зі сплати судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою в сумі 454,00грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні нуль копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1750,00грн (одна тисяча сімсот п`ятдесят гривень нуль копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя А.М. Бабич

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 28.07.2021.