Справа № 140/5041/21
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року ЛуцькСправа № 140/5041/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прилісненської сільської ради про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся з адміністративним позовом до Прилісненської сільської ради про зобов`язання вчинити дії, зокрема: 1) змінити запис в трудовій книжці серії НОМЕР_1 стосовно звільнення позивача - внести запис про звільнення ОСОБА_1 з 25.11.2020 на підставі пункту 5 частини першої статті 41 КЗпПУ; 2) виплатити вихідну допомогу у розмірі шестимісячного заробітку позивача.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що у період з 03.06.2014 по 23.12.2016 позивач займала посаду Серхівського сільського голови.

23.12.2016 рішенням Прилісненської сільської ради №1/1 повноваження ОСОБА_1 . Серхівського сільського голови припинено на підставі частини першої статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та частини другої статті 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад».

Рішенням Прилісненської сільської ради від 23.12.2016 №1/5 на ОСОБА_1 було покладено виконання обов`язків старости на території села Серхів до проведення перших виборів старост на території Прилісненської ОТГ.

Рішенням Прилісненської сільської ради від 26.04.2017 №5/15 «Про утворення старостинських округів Прилісненської сільської ради та затвердження Положення про старосту Прилісненської сільської ради» було утворено на території Прилісненської сільської ради 5 старостинських округів, серед яких, за №5 Серхівський старостинський округ з центром в селі Серхів, Маневицького району, Волинської області, що складається із населеного пункту села Серхів.

26.04.2017 рішенням Прилісненської сільської ради №5/15 було вирішено вважати (до моменту початку повноважень старости, обраного на позачергових (чергових) виборах відповідно до закону) в тому числі і, виконуючу обов`язків старости Серхівського старостинського округу ОСОБА_1 .

25.11.2020 ОСОБА_1 було звільнено з посади відповідно до підпункту 4 пункту 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад», із зазначенням підстави звільнення у трудовій книжці - рішення Прилісненської сільської ради від 25.11.2020 №1/2 «Про результати виборів, визнання повноважень депутатів Прилісненської сільської ради».

Зазначає, що відповідач в день звільнення не здійснив виплату належних коштів, що є порушенням статті 116 КЗпП.

При цьому, зауважує, що не погоджується із формулюванням внесених у її трудовій книжці, а саме: «припинити виконання обов`язків старости відповідно до підпункту 4 пункту 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад» та із зазначенням підстави звільнення, запис у трудовій книжці - Рішення Прилісненської сільської ради від 25.11.2020 №1/2 «Про результати виборів, визнання повноважень депутатів Прилісненської сільської ради», тому з метою захисту своїх законних прав позивач звернулася до суду із цим позовом.

Також позивач вважає, що при звільненні з посади голови та в подальшому в.о. старости на території села Серхів порушено її права щодо своєчасного розрахунку та збереження на період працевлаштування, але не більше шести місяців, середньої заробітної плати, яку позивач одержувала на виборній посаді.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Представник відповідача у відзиві на позов позовні вимоги не визнав. В обґрунтування своєї позиції вказав, що не погоджується із твердженнями позивача щодо порушення норми частини першої статей 47 та 116 Кодексу законів про працю України, а саме: не здійснення вчасно виплати належних коштів при звільненні, з огляду на наступне.

Згідно із відомістю розподілу витрат Прилісненської сільської ради 25.11.2020 було нараховано до виплати усю суму коштів, яка підлягала сплаті позивачу. При цьому, ОСОБА_1 не надано жодних доказів які б вказували на той факт, що видача трудової книжки була здійснена із порушенням норм чинного законодавства.

Також позивачем зазначається, що в порушення норм законодавства Прилісненською сільською радою не задоволено клопотання позивача щодо працевлаштування на рівноцінну посаду або здійснення виплат протягом шести місяців, що передбачено статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до статті 118 Кодексу законів про працю України працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Представник відповідача вказав, що зазначена норма законодавства містить категорію працівників, на яких гарантія розповсюджується - це посади в державних органах та громадських організаціях. Служба в ОМС до таких не належить і на в.о. старост вказане положення законодавства не розповсюджується.

Також представник відповідача зазначив, що Законом України від 16.07.2020 №805-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення виборчого законодавства» було внесено зміни до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключено статтю 14-1 та внесено зміни в статтю 54-1. Виключення статті 14-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» скасувало виборність на посаду старости. Змінами до статті 54-1 визначено, що староста затверджується радою на строк її повноважень за пропозицією голови.

Пункт 4 яким на старост поширюються гарантії діяльності депутатів місцевих рад, передбачені Законом України «Про статус депутатів місцевих рад», якщо інше не встановлено законом, було виключено. Тобто вказаним законодавчим актом на старост було скасовано поширення статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

З врахуванням наведеного, представник відповідача просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

У відповіді на відзив позивач заперечує проти тверджень представника відповідача викладених у відзиві на позовну заяву та зазначила, що у відзиві відповідач не надаючи належні і допустимі докази та не спростовуючи відповідними доказами у розумінні статтей 76-80 ЦПК України твердження позивача у позовній заяві про видачу трудової книжки серія НОМЕР_1 не у день звільнення, не виконав обов`язки, імперативно визначені частиною першою та другою статті 47 КЗпП України.

Позивач вказала, що доказ отримання її трудової книжки тільки 09.12.2021 міститься в журналі видачі трудових книжок, що є у розпорядженні Прилісненської сільської ради, про що було повідомлено суд у заяві про усунення недоліків.

Відповідач здійснив запис у трудову книжку серії НОМЕР_1 за №17 з формулюванням причин звільнення - припинити виконання обов`язків старости відповідно до підпункту 4 пункту 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад», та із зазначенням підстави звільнення - Рішення Прилісненської сільської ради від 25.11.2020 №1/2 «Про результати виборів, визнання повноважень депутатів Прилісненської сільської ради».

Вважає, що в порушення пункту 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993 відповідач здійснив запис у трудову книжку серія НОМЕР_1 за №17 з формулюванням причин звільнення не у відповідності до тексту підстави звільнення - Рішення Прилісненської сільської ради від 25.11.2020 №1/2 «Про результати виборів, визнання повноважень депутатів Прилісненської сільської ради».

Крім того, позивач зазначила, що у тексті рішення Прилісненської сільської ради від 25.11.2020 №1/2 «Про результати виборів, визнання повноважень депутатів Прилісненської сільської ради», яке їй не вручалося власником або уповноваженим ним органом, зазначено тільки, що прийнято до відома результати виборів, визнання повноважень депутатів Прилісненської сільської ради, а не про її звільнення з посади старости с. Серхів і в цьому рішенні відповідача взагалі немає жодного формулювання, яке дослівно записано за №17 в її трудовій книжці - припинити виконання обов`язків старости відповідно до підпункту 4 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад».

Зазначила, що відповідач, подаючи відзив, не надав до суду жодного іншого наказу (або розпорядження сільського голови), чи рішення Прилісненської сільської ради, у яких було б зазначено формулювання, яке записано за №17 у її трудовій книжці, як підставу звільнення з посади старости с. Серхів - формулюванню, яке дослівно записано за №17 в трудовій книжці позивача - припинити виконання обов`язків старости відповідно до підпункту 4 пункту 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад».

ОСОБА_1 вказала, що отримуючи трудову книжку від відповідача не у день звільнення, розписалася у Книзі обліку руху трудових книжок, однак, відповідач маючи належні і допустимі докази щодо часу видачі трудової книжки не надав суду докази цього, як і не надав до суду докази на підтвердження посилань відповідача у відзиві щодо так званої своєчасної видачі трудової книжки.

Щодо доводів відповідача про проведення повного розрахунку та наданні до суду відомості про розподіл виплат від 25.11.2020, то з цим документом позивач вперше ознайомилася 29.06.2021 разом із відзивом відповідача. Вважає, що дана відомість не є доказом виконання відповідачем частини першої статті 116 КЗпП України, оскільки про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Просила адміністративний позов задовольнити.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що у період з 03.06.2014 по 23.12.2016 позивач займала посаду сільського голови Серхівської сільської ради, що підтверджується записами трудової книжки від 25.08.1992 НОМЕР_1 за №11, 13 (а.с.12-13).

23.12.2016 на підставі частини першої статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та частини другої статті 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» прийнято відповідне рішення Прилісненської сільської ради №1/1, відповідно до якого повноваження ОСОБА_1 як Серхівського сільського голови були припинені.

23.12.2016 згідно рішення Прилісненської сільської ради №1/5 на ОСОБА_1 було покладено виконання обов`язків старости на території села Серхів до проведення перших виборів старости на території Прилісненської об`єднаної територіальної громади, про що здійснено запис у трудовій книжці від 25.08.1992 НОМЕР_2 (а.с.14).

25.11.2020 рішенням Прилісненської сільської ради №1/2 припинено виконання обов`язків старости села Серхів ОСОБА_1 , відповідно до підпункту 4 пункту 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад», із зазначенням підстави звільнення з таким записом у трудовій книжці позивача - рішення Прилісненської сільської ради від 25.11.2020 №1/2 «Про результати виборів, визнання повноважень депутатів Прилісненської сільської ради» (а.с.15).

На думку позивача, під час внесення Прилісненською сільською радою запису в трудову книжку від 25.08.1992 серії НОМЕР_1 про звільнення її з 25.11.2020 з виборної посади, виконуючої обов`язки старости Серхівського старостинського округу Прилісненської сільської ради, відповідач повинен був зазначити у трудовій книжці підставу звільнення - пункт 5 частини першої статті 41 КЗпП України.

ОСОБА_1 не погоджуючись з такими діями відповідача звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

У статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування регулює Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

З урахуванням Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

За правилами статті 118 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Статтею 14-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», в редакції чинній на момент обрання позивача на посаду в.о. старости, визначено, що староста є виборною посадовою особою місцевого самоврядування. Староста обирається жителями села, селища (сіл, селищ), розташованого на території відповідного старостинського округу, на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі.

У відповідності до частини другої статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», в редакції чинній на момент обрання позивача на посаду старости, депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо статусу старости села, селища» від 09.02.2017 внесено зміни до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», яким доповнено статтю 54-1 яка визначала повноваження старости.

Зокрема згідно із частиною четвертою статті 54-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» на старост поширюються гарантії діяльності депутатів місцевих рад, передбачені Законом України «Про статус депутатів місцевих рад», якщо інше не встановлено законом.

В свою чергу, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення виборчого законодавства» від 16.07.2020 №805-ІХ були внесені зміни до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», які набрали законної сили 22.07.2020, згідно яких статтю 14-1 виключено, а статтю 54-1 викладено в новій редакції, в якій зазначено, що староста затверджується сільською, селищною, міською радою на строк її повноважень за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови, а також відсутнє положення про поширення на старост гарантій діяльності депутатів місцевих рад, передбачені Законом України «Про статус депутатів місцевих рад», як це було у попередній редакції.

Системний аналіз наведених норм доводить, що на момент припинення повноважень позивача - 25.11.2020 діяла редакція Закону №280/97-ВР від 17.11.2020, в якій відсутня норма щодо поширення на старост відповідних гарантій діяльності депутатів місцевих рад відповідно і на посаду виконуючого обов`язки старости не поширюється також.

Таким чином, враховуючи, що на момент припинення повноважень виконуючого обов`язки старости ОСОБА_1 , (25.11.2020), була відсутня норма, що надавала право на грошову виплату, то і позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Суд також зважає на те, що відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 09 лютого 1999 року у справі №1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) вказав, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

За таких обставин, до спірних правовідносин застосовуються закони та нормативно-правові акти, які є чинними на момент виникнення таких спірних правовідносин.

У даному випадку, правовідносини набули статусу спірних з моменту звільнення позивача з посади виконуючого обов`язки старости, тобто станом на 25.11.2020.

На час виникнення спірних правовідносин, ані Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», ані Законом України «Про статус депутатів місцевих рад» не містили положень, за якими посада старости та виконуючого обов`язки старости зберігала статус виборності та відповідно на неї розповсюджувались депутатські гарантії.

Щодо позовних вимог позивача про зміну запису в трудовій книжці серії НОМЕР_1 стосовно звільнення - внести запис про звільнення ОСОБА_1 з 25.11.2020 на підставі пункту 5 частини першої статті 41 КЗпПУ, суд зазначає наступне.

Як зазначалося вище, у зв`язку із внесенням змін до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», які набрали законної сили 22.07.2020, згідно яких статтю 14-1 виключено, а статтю 54-1 викладено в новій редакції, в якій зазначено, що староста затверджується сільською, селищною, міською радою на строк її повноважень за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови, а також відсутнє положення про поширення на старост гарантій діяльності депутатів місцевих рад, передбачені Законом України «Про статус депутатів місцевих рад», як це було у попередній редакції.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскільки старостою с. Серхів ОСОБА_1 затверджено відповідно до рішення від 26.04.2017 №5/15 до моменту початку повноважень старости, обраного на позачергових (чергових) виборах відповідно до закону, тому запис у трудовій книжці позивача про звільнення: «Припинити виконання обов`язків старости відповідно до підпункту 4 пункту 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад», із зазначенням підстави звільнення у трудовій книжці - рішення Прилісненської сільської ради від від 25.11.2020 №1/2 «Про результати виборів, визнання повноважень депутатів Прилісненської сільської ради» внесено відповідачем згідно норм чинного законодавства.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також письмові доводи сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 243-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Дмитрук