Справа № 420/8472/21
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2021-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8472/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області), в якому позивач з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив зобов`язати відповідача внести зміни до рішення №08 від 16.04.2021 року про перерахунок пенсії позивачу з 01.04.2021 року, встановивши загальний відсоток розрахунку від середнього заробітку позивача 90% та розмір пенсії з надбавками 43680,00 грн. та скасувавши позивачу обмеження граничного розміру (максимальний розмір) пенсії за вислугу років, у зв`язку із збільшенням заробітної плати працівникам прокуратури на підставі довідки Одеської обласної прокуратури №515 від 31.03.2021 року.

Позивач обґрунтовує позов тим, що він з 2012 року перебуває на обліку та отримує пенсію за вислугу років за нормами ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», у розмірі 90% середнього заробітку за посадою прокурора прокуратури до 01.04.2021 року. Відповідно до ст.81 Закону України «Про прокуратуру», рішення Конституційного Суду України №6-р від 26.03.2020 року, а також наказу Генерального прокурора України №40 від 17.02.2021 року «Про початок роботи окружних прокуратур», з 15.03.2021 року розпочали роботу окружні прокуратури і з 01.01.2021 року оклад прокурора окружної прокуратури становить 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року, у зв`язку з чим, 31.03.2021 року Одеською обласною прокуратурою видано довідку №515 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) за відповідною (прирівняною) посадою прокурора прокуратури, що враховується для перерахунку пенсії, відповідно до якої розмір заробітної плати (грошового забезпечення) за нормами чинними на 15.03.2021 року становить 48533,34 грн., який є базовим для призначення перерахунку пенсії. Відповідно сума пенсії повинна складати 43680,00 гри. (90% від 48533, 34 грн.). 15.04.2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області для проведення відповідного перерахунку на підставі вказаної довідки, та за Рішенням 08 від 16.04.2021 року відповідачем зроблено перерахунок пенсії, однак невірно встановлено загальний процент розрахунку пенсії від заробітку 60%, а не 90% та незаконно застосовано обмеження максимального розміру пенсії, встановивши його з початку перерахунку у сумі 17690 грн. (десять мінімальних розмірів пенсії). Позивач зазначає, що до 01.04.2021 року він отримував пенсію з розрахунку 90% окладу, та зазначає, що умови призначення (перерахунку) пенсії для нього є незмінними, при перерахунку пенсії має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Враховуючи Рішення Конституційного Суду України №7-р(ІІ)2019 від 13.12.2019 року та ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», а також те, що обмеження пенсії максимальним розміром не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України №3668-VI та такі обмеження застосовуються до пенсій, які призначаються з 1 січня 2016 року (п.2 прикінцевих положень Законом України №911-VIII від 24.12.2015 року), позивач вважає, що рішення від 16.04.2021 року прийняте відповідачем з порушенням норм законодавства, та за таких обставин просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник ГУ ПФУ в Одеській області надав до суду письмовий відзив, який мотивований тим, що позивачу з 06.08.2012 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789 в розмірі 80% від заробітної плати, з подальшим підвищенням розміру до 90%. 14.10.2014 року прийнято Закон України «Про прокуратуру» №1697, ч.2 та абз.6 ч.15 ст.86 якого передбачено, що пенсія працівникам прокуратури призначається в розмірі 60% від суми їхньої місячної заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії; максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок та підвищень) не може перевищувати 10-ти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність (з 01.01.2021 року - 17690,00 грн., з 01.07.2021 року - 18540,00 грн.). 15.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про перерахунок пенсії за вислугу років згідно ст.86 Закону України «Про прокуратуру» №1697 на підставі довідки Одеської обласної прокуратури №515 від 31.03.2021 року та Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області №08 від 16.04.2021 року позивачу з 01.04.2021 року здійснено перерахунок пенсії за вислугу років згідно даної довідки в розмірі 60% від заробітної плати в сумі 48553,34 грн. Відтак основний розмір пенсії позивача після перерахунку становить 29120,00 грн., розмір пенсії з надбавками - 29270,00 грн., однак з урахуванням обмеження максимального розміру пенсії - 17690,00 грн. Представник відповідача вказує, що розмір пенсії ОСОБА_1 встановлено відповідно до чинного законодавства та підстави для її збільшення відсутні.

Ухвалою суду від 31.05.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Також вказаною ухвалою зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області в строк для надання пояснень надати до суду належним чином засвідчену копію особової справи ОСОБА_1 .

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає за можливим розглянути та вирішити справу по суті у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні доказів, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позову та наявності підстав для часткового задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено з органів прокуратури, та з 06.08.2012 він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від середнього заробітку, що не заперечується сторонами.

31.03.2020 року Одеською обласною прокуратурою позивачу видано довідку №515 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, який за нормами чинними на 15.03.2021 року за відповідною (прирівняною) посадою - прокурора прокуратури становить 48533,34 грн. (а.с.15). Вказана довідка видана відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 та ст.81, 86 Закону України «Про прокуратуру» та у зв`язку з початком роботи окружних прокуратур (наказ Генерального прокурора від 17.02.2021 року №40).

15.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області з заявою про перерахунок пенсії на підставі вказаної довідки.

16.04.2021 року ГУ ПФУ в Одеській області прийнято протокольне Рішення про перерахунок пенсії №08, відповідно до якого позивачу здійснено перерахунок пенсії за вислугу років згідно довідки Одеської обласної прокуратури №515 від 31.03.2020 року (а.с.17). Як вбачається з вказаного рішення, загальний процент розрахунку пенсії від середнього заробітку врахований під час перерахунку пенсії становить 60%, з 01.04.2021 року основний розмір пенсії від середнього заробітку позивача складає 29120,00 грн., розмір пенсії з надбавками складає 29270,00 грн. При цьому максимальний розмір пенсії складає 17690,00 грн. в період з 01.04.2021 року по 30.06.2021 року та 18540,00 грн. в період з 01.07.2021 року по 30.11.2021 року.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Станом на дату призначення позивачу пенсії питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури було врегульоване положеннями ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, частина перша якої (в редакції чинній на час призначення пенсії) встановлювала, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Частиною 12 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (в редакції чинній на час призначення пенсії) передбачалося, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч.17 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, станом на момент призначення позивачу пенсії, Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-XII було передбачено право осіб, яким призначена пенсія за цим Законом, на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Разом з тим ст.2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VІ від 08.07.2011 року встановлено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до законів України «Про прокуратуру», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», зокрема, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

В той же час, положення ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо підстав та порядку перерахунку пенсій прокурорам змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ від 08.07.2011 року не зазнали. Відбулась лише зміна порядкового номеру частин статті, що регламентували вказаний порядок та підстави, так ч.12 та 17 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ відповідно стали ч.13 та 18.

14.10.2014 року прийнято новий Закон України "Про прокуратуру" №1697-VІІ (далі - Закон №1697-VІІ, набрав чинності з 15.07.2015 року). Згідно з п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону №1697-VІІ попередній Закон України "Про прокуратуру" із змінами частково втратив чинність, окрім, зокрема, частин 3, 4, 6 та 11 статті 50-1 Закону.

Питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури регламентовані ст.86 Закону №1697-VІІ.

У свою чергу, питання перерахунку пенсії у первісній редакції (тобто в редакції прийняття Закону №1697-VII) було врегульовано ч.20 ст.86, якою передбачалось, що, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Отже, первинна редакція ч.20 ст.86 Закону №1697-VІІ та ч.17 (з 01.10.2011 року - ч.18) ст.50-1 Закону №1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Водночас Законом України "Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року №76-VІІІ (далі - Закон №76-VІІІ) до ч.18 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ та ч.20 ст.86 Закону №1697-VІІ зокрема, внесено зміни та викладено у наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Таким чином, починаючи з 01.01.2015 року в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України "Про прокуратуру".

13.12.2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи за конституційними скаргами щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення ч.20 ст.86 Закону №1697-VII ухвалив Рішення №7-р(II)/2019, яким: визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч.20 ст.86 Закону №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України; положення ч.20 ст.86 Закону №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

До того ж Конституційний Суд України установив такий порядок виконання цього Рішення:

- ч.20 ст.86 Закону №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- ч.20 ст.86 Закону №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: " 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

У своєму рішенні Конституційний Суд України, зокрема, зазначив, що працівник прокуратури, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, набуває право на отримання пенсії. Пенсійне забезпечення таких працівників здійснюється відповідно до ст.86 Закону.

Відповідно до ч.2 статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, з 13.12.2019 року Закон України "Про прокуратуру" №1697-VII не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", яка набрала законної сили 06.09.2017 року, було підвищено посадові оклади та надбавки за класний чин прокурорсько-слідчим працівникам.

Таким чином, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників органів прокуратури на підставі Постанови КМУ №657 та ухваленням Конституційним Судом України рішення №7-р(ІІ)/2019, позивач набув право на перерахунок пенсії, починаючи з 13.12.2019 року.

Вирішуючи цей спір суд виходить із того, що право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 підтверджено рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 року по справі №420/4438/20, яке набрало законної сили 17.05.2021 року, яким суд зобов`язав ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі довідки Прокуратури Одеської області № 515 від 05.05.2020 року з 13.12.2019 року із врахуванням раніше виплачених сум.

31.03.2020 року Одеською обласною прокуратурою ОСОБА_1 видано довідку №515 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій (а.с. 15), саме відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 та ст.81, 86 Закону України «Про прокуратуру» та у зв`язку з початком роботи окружних прокуратур (наказ Генерального прокурора від 17.02.2021 року №40), за нормами чинними на 15.03.2021 року за відповідною (прирівняною) посадою - прокурора прокуратури.

Предметом спору у даній справі є дії відповідача під час здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі довідки Одеської обласної прокуратури №515 від 31.03.2020 року про розмір заробітної плати за нормами чинними на 15.03.2021 року щодо обмеження пенсії максимальним розміром та застосування відсоткового розміру 60% грошового забезпечення.

Як встановлено судом та вбачається з Рішення про перерахунок пенсії №08 від 16.04.2021 року, відповідачем на підставі довідки Одеської обласної прокуратури №515 від 31.03.2020 року проведено перерахунок пенсії позивача 16.04.2021 року. Відповідно до вказаного перерахунку: загальний процент розрахунку пенсії від заробітку - 60%; основний розмір пенсії від середнього заробітку - 29120,00 грн.; розмір пенсії з надбавками - 29270,00 грн.; максимальний розмір пенсії - 17690,00 грн.

Згідно з ч.2 ст.86 Закону №1697-VII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч.15 ст.86 Закону №1697-VII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Таким чином, відповідно до діючого Закону України «Про прокуратуру» позивач має право на здійснення перерахунку пенсії на рівні заробітної плати працівника на відповідній посаді в прокуратурі (ч.20 ст.86), в розмірі 60% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати (ч.2 ст.86), але не більше десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність (ч.15 ст.86).

Разом з тим, позивач набув право на пенсію з 06.08.2012 року.

На той час діяв Закон №1789-XII, ч.2 ст.50-1 якого передбачала, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Верховний Суд неодноразово висловлював правові позиції щодо застосування норм матеріального права у спорах, пов`язаних з оскарженням дій пенсійного органу стосовно перерахунку пенсії, призначеної за нормами Закону України від 05.11.1991 №1789-XII "Про прокуратуру", із застосуванням при здійсненні такого перерахунку відсоткового значення розміру пенсії, яке на час здійснення її перерахунку було зменшено внаслідок змін у законодавстві.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №308/11498/16-а, висловлена правова позиція згідно з якою при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому зміни у законодавстві щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Згодом таке правозастосування було підтримано й у постанові Верховного суду від 10.04.2019 у справі №310/6638/16-а (2-а/310/652/16).

В ухвалі від 04.02.2021 року по справі №400/6132/20 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, вирішуючи питання щодо розгляду як зразкової справи за позовними вимогами, в яких постають питання: в якому відсотковому розмірі має право позивач на здійснення перерахунку пенсії, а саме: у відсотках, передбачених ст.50-1 Закону №1789-XII, чинний на момент призначення пенсії; або у відсотках, передбачених ст.86 Закону №1697-VII, чинного на момент здійснення перерахунку пенсії позивачці, зазначив, що відступу від вищенаведених правових позицій суду касаційної інстанції не відбувалось.

Тобто, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Відтак при перерахунку пенсії позивача має застосовуватися норма, що визначала розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а саме 90%.

Таким чином суд доходить висновку, що відповідачем протиправно зменшено позивачу основний розмір пенсії за вислугу років з 90% відповідних сум грошового забезпечення до 60% відповідних сум грошового забезпечення під час перерахунку пенсії на підставі довідки Одеської обласної прокуратури №515 від 31.03.2020 року.

Щодо правомірності обмеження пенсії за вислугу років ОСОБА_1 максимальним розміром, що становить десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, суд зазначає таке.

За правилами ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності з 01.10.2011 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до законів України «Про прокуратуру», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ч.3 ст.85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Так само, ч.3 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-VI визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Аналогічна норма передбачена і абзацом 6 ч.15 ст.86 Закону №1697-VII, про що зазнавчалося вище.

Разом з тим, п.2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону №3668-VI обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії, встановлений цим Законом, виплата пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин 2 та 3 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії, встановленому цим Законом.

З аналізу норм абзаців 1, 2 п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI вбачається, що метою вказаної норми є деталізація умов дії положень ст.2 цього ж Закону лише щодо категорії пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом, тобто до 01.10.2011 року, та перевищує встановлений максимальний розмір пенсії. Виплата таких пенсій здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків до того моменту, коли встановлений максимальний розмір пенсії відповідатиме розміру відповідної пенсії.

Таким чином, наведені в п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI норми є спеціальними, оскільки їх дія розповсюджується на окрему групу суб`єктів, яка обумовлена певними особливостями.

При цьому в Постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.09.2020 року по справі №826/11471/18 зроблено висновок, що положення цього пункту спрямовані на врегулювання питань, які виникають у зв`язку із застосуванням Закону №3668-VI щодо осіб, права яких внаслідок такого застосування могли підлягати звуженню. У зв`язку з цим положення п.2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №3668-VI, а саме - усі його чотири абзаци, застосовуються у системному зв`язку між собою.

Таким чином, п.2 розділу ІІ Закону №3668-VI в контексті перехідних положень не регулює питання обмеження максимальним розміром пенсії осіб, у яких на 01 жовтня 2011 року вона не досягала максимального розміру (десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність). Водночас, як встановлено судом, позивачу пенсія призначена 06.08.2012 року, тобто після набрання чинності Законом №3668-VI.

При цьому норми п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI є лише частиною вказаного нормативно-правового акта, не дублюються іншими актами, встановлюють межі застосування норм інституту "обмеження максимального розміру пенсії" за колом осіб в момент набуття чинності Закону № 3668-VI та спрямовані на збереження соціальних прав і інтересів в сфері пенсійних відносин, реалізація яких мала місце до набуття вступу в силу даного Закону.

Разом з тим, з часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VI).

Та, норми ст.2 Закону №3668-VI кореспондуються з положеннями ч.3 ст.85 Закону №1788-XII, абзацу 6 ч.15 ст.86 Закону №1697-VII та ч.18 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ (втратила чинність), неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування.

Таким чином можливо зробити висновок, що на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI, зокрема Закону України «Про прокуратуру», та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Оскільки таке перевищення стало результатом перерахунку в період дії загальної норми ч.1 ст.2 Закону №3668-VI, то до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 24.06.2020 року по справі №580/234/19; від 05.11.2020 року по справі №440/2423/19.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, суд враховує, що у постанові по справі №580/234/19 від 24.06.2020 року Верховний Суд відступив від правової позиції викладеної раніше у постанові по справі №360/1428/17 від 12.11.2019 року, в якій саме і було зроблено висновок, що норми законів стосовно встановлення максимального розміру пенсії у десять прожиткових мінімумів установлених для осіб, які втратили працездатність, а також щодо тимчасового обмеження по 31.12.2017 року розміру пенсії розміром 10740,00 гривень, введені у дію Законом України №911-VIII від 24.12.2015 року, та дані обмеження поширюються лише на пенсії, призначені після 01.01.2016 року.

Також Верховний Суд по справі №580/234/19 вказав, що норму п.2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону №3668-VI не можна тлумачити як підставу для скасування обмеження максимального розміру пенсій, призначених до набрання чинності Законом №3668-VI. В даному випадку ця норма не скасовує обмеження розміру пенсії позивача, а лише визначає, що до моменту, коли розмір пенсії не відповідатиме встановленому максимальному розміру, виплата такої пенсії здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.06.2014 р. (у справі за заявою Великода проти України) підтвердив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч.1 статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Отже, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Таким чином, на момент проведення перерахунку пенсії позивача, наведеними вище положеннями встановлюються тимчасові обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнавались, є чинними та обов`язковими для застосування органами Пенсійного фонду України. З огляду на наведене, у відповідача відсутні законні підстави для здійснення виплати нарахованої пенсії без обмеження граничного розміру відповідно до ст.50-1 Закону №1789-XII, оскільки положення цієї статті втратили чинність.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що ГУ ПФУ в Одеській області правомірно здійснено обмеження пенсії позивача до максимального розміру.

Частиною 1 ст.5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Разом з тим, п.4 ч.2 ст.245 КАС України визначає, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до п.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено, що можливо за наступних умов: лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача; повний захист прав позивача неможливий у спосіб, про який просить позивач, так як повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав; вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

Статтею 4 КАС України визначено, що похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги викладені таким чином, що не дають змогу захистити правові інтереси позивача в повній мірі, а тому суд вважає, що для повного забезпечення захисту прав позивача необхідно вийти за межі позовних вимог та задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправним та скасування рішення №08 від 16.04.2021 року про перерахунок пенсії позивачу в частині зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 90 до 60 відсотків від суми заробітку, що враховується для перерахунку пенсії та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, яка визначена у довідці Одеської обласної прокуратури №515 від 31.03.2021 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, з урахуванням раніше проведених виплат.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем до суду надано квитанцію №11978 від 23.05.2021 року про сплату судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 908,00 грн.

Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне стягнути на його користь суму сплаченого ним судового збору у розмірі 908,00 грн. з ГУ ПФУ в Одеській області.

Керуючись ст.ст.9, 73, 77, 90, 139, 241-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №08 від 16.04.2021 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 в частині зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 90 до 60 відсотків від суми заробітку, що враховується для перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, яка визначена у довідці Одеської обласної прокуратури №515 від 31.03.2021 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, з урахуванням раніше проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у сумі 908,00 грн. сплачені за квитанцію №11978 від 23.05.2021 року.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення в порядку та строки, встановлені ст.ст.295, 297 та з урахуванням п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іванов Е.А.