Справа № 580/2789/21
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року справа № 580/2789/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №23-11299/14-20-СГ від 25.11.2020 "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою";

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність від 23.10.2020.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 23.10.2020 звернувся до відповідача із клопотанням ЗВ-020 про відведення земельної ділянки, розташованої в адміністративних межах Ковтунівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області за межами населеного пункту за кадастровим номером :05:002:0519 у власність площею 1, 9916 га для ведення особистого селянського господарства. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 25.11.2020 №23-11299/14-20-СГ у задоволенні заяви позивача відмовлено. Позивач вважає вказаний наказ протиправним та таким, що порушує його права.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом без повідомлення учасників справи (письмове провадження).

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надавши до суду 01.07.2021 відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що земельна ділянка за кадастровим номером :05:002:0519 входить до складу масиву площею 10, 0000 га, який зарезервований для надання учасникам АТО відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 №898-р. Вказано, що відповідно до Наказу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №14-ОТГ від 25.11.2020 вказану земельну ділянку передано Новодмитрівській сільській раді у комунальну власність, тому у відповідача припинені повноваження щодо неї. З вказаних підстав просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Вважаючи наказ відповідача від 25.11.2020 №23-11299/14-20-СГ протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

23.10.2021 позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області із клопотанням ЗВ-020, в якому просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власніть (безоплатно) земельної ділянки площею 1, 9916 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :05:002:0519.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 25.11.2020 №23-11299/14-20-СГ позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власніть (безоплатно) земельної ділянки площею 1, 9994 га для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером :05:002:0519 з тих підстав, що вказана земельна ділянка входить до складу масиву площею 10, 0000 га, який зарезервований для надання учасникам АТО відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 №898-р.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 25.11.2020 №14-ОТГ передано Новодмитрівській сільській раді у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною прощею 3754, 1437 га, які розташовані за межами сіл Антипівка, Вільхи, Дмитрівка, Домантове, Драбівці, Ковтуни, Нова Дмитрівка, Подільське та Скориківка Золотоніьського району Черкаської області.

Згідно додатку до акта приймання-передачі від 25.11.2020 та наказу від 25.11.2020 №14-ОТГ до комунальної власності Новодмитрівської сільської ради передано, зокрема земельну ділянку за кадастровим номером :05:002:0519 загальною площею 10, 0000 га.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності земельна ділянка :05:002:0519 знаходиться у комунальній власності Новодмитрівської сільської ради.

Вважаючи рішення відповідача про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою протиправним, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Земельні правовідносини врегульовані Земельним кодексом України.

Відповідно до пункту "б" частини 1 статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. (ч. 1-3 ст. 116 Земельного кодексу України).

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (пункт "в" частини 3 статті 116 Земельного кодексу України).

Згідно частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

На підставі частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При вирішенні спору суд враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 19.06.2018 у справі №803/1183/17, від 15.09.2020 у справі №805/4560/17-а, що відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає врахуванню судами.

Так, Верховний Суд зазначив, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 791 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

У ч. 6 ст. 79-1 Земельного кодексу України визначено, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про землеустрій" проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.

За приписами ст. 25 Закону України "Про землеустрій" документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Видами документації із землеустрою є, зокрема технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :05:002:0519 у власність площею 1, 9916 га для ведення особистого селянського господарства.

Відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :05:002:0519 у власність площею 1, 9916 га для ведення особистого селянського господарства з тих підстав, що вказана земельна ділянка входить до складу масиву площею 10, 0000 га, який зарезервований для надання учасникам АТО відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 №898-р, тобто з підстав, не передбачених статтею 118 Земельного кодексу України.

Враховуючи викладене, наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №23-11299/14-20-СГ від 25.11.2020 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність від 23.10.2020 суд зазначає наступне.

Предметом даного спору є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, а не зобов`язання надати дозвіл останній на розроблення проекту землеустрою.

Вказаний у позовній заяві спосіб захисту порушеного права позивача не є втручанням в дискреційні повноваження Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області та не порушує прав розпорядника земельної ділянки за кадастровим номером :05:002:0519 - Новодмитрівської сільської ради.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень є визнання її протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Абзацом 2 частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір у сумі 908, 00 грн. Отже, судовий збір у сумі 908, 00 грн підлягає стягненню з бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №23-11299/14-20-СГ від 25.11.2020 "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою";

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області (вул. Смілянська, 131, м. Черкаси, 18008, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність від 23.10.2020.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (вул. Смілянська, 131, м. Черкаси, 18008, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Кульчицький