Справа № 320/5955/20
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2021-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5955/20 Суддя (судді) першої інстанції: Головенко О.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Міністерства у справах ветеранів України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним рішення міжвідомчої комісії від 04.06.2020 протокол № 1;

- зобов`язати міжвідомчу комісію призначити одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», постанови Кабінету Міністрів України № 336 від 29.04.2019, у розмірі визначеному підпунктом «б» пункту 1 статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», для осіб з інвалідністю 2 групи, в терміни передбачені чинним законодавством.

На обґрунтування своїх вимог позивач наголошував, що право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ним не реалізовувалось.

Зазначав, що у 2016 році йому було призначено одноразову грошову допомогу у зв`язку з інвалідністю (ІІІ група) відповідно до Закону України «Про волонтерську діяльність». Вказував, що на той момент він не мав статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та відповідного посвідчення інваліда війни, а тому не мав права вибору відповідно до якого законодавчого акту її отримувати.

В свою чергу, у листопаді 2017 року йому встановлена 2 група інвалідності з відміткою «поранення одержане під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпечення її проведення» та видано посвідчення інваліда війни 2 групи, внаслідок чого у нього виникло право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», однак відповідач протиправно відмовив у такому призначенні з підстав того, що позивачем на момент звернення із заявою отримано виплату одноразової грошової компенсації у порядку, передбаченому Законом України «Про волонтерську діяльність».

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним рішення Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 04.06.2020 протокол № 1.

Зобов`язано Міністерство у справах ветеранів України в особі Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги як особі з інвалідністю ІІ групи, яка настала внаслідок захворювання, одержаного під час участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду сторонами подано апеляційні скарги.

Позивач в апеляційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення в частині відмови у зобов`язанні призначення та виплати одноразової грошової допомоги та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Позивач зазначає, що повноваження суб`єктів владних повноважень не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Оскільки судом встановлено, що відмова у призначенні одноразової грошової допомоги є протиправною, то, на переконання позивача, єдиним правомірним рішенням, яке ґрунтується на нормах права, є саме призначення одноразової грошової допомоги.

Відповідач в апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також неправильне застосування судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відповідач наголошує, що якщо особа у зв`язку з встановленням інвалідності одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів України, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором такої особи. Вказує, що на момент звернення позивача у 2016 році із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності позивач право на отримання грошової допомоги як відповідно до Закону №3236-VI, так і відповідно до Закону №3551-ХІІ. Оскільки позивачу була призначена та виплачена одноразова грошова допомога відповідно до Закону №3236-VI та Порядку №604, то на підставі частини сьомої статті 13 Закону №3551-ХІІ та пункту 4 Порядку №336 міжвідомча комісія відмовила позивачу у повторному призначенні одноразової грошової допомоги.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що з 21.04.2016 ОСОБА_1 була встановлена ІІІ група інвалідності внаслідок тілесних ушкоджень середньої тяжкості, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції та надання волонтерської допомоги, у зв`язку з чим позивач звернувся до міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - міжвідомча комісія) з клопотанням призначити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням інвалідності, внаслідок поранення, отриманого під час надання волонтерської допомоги в районі проведення антитерористичної операції, відповідно до постанови КМУ №604 від 19.08.2015.

Рішенням міжвідомчої комісії від 19.05.2016 ОСОБА_1 призначено одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням інвалідності, внаслідок травм, отриманих під час надання волонтерської допомоги в районі проведення антитерористичної операції, відповідно до постанови КМУ №604 від 19.08.2015.

Вищевказана допомога виплачено позивачу, що не заперечується сторонами.

У подальшому, після чергового огляду, відповідно до довідки до акту МСЕК серії АВ № 1032134, позивачу від 16.11.2017 встановлено ІІ групу інвалідності із відміткою «поранення одержане під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпечення її проведення».

Посвідченням, виданим Управлінням соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області, серії НОМЕР_1 від 16.11.2017 підтверджується, що позивач є інвалідом ІІ групи і має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

У зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності та отриманням відповідного посвідчення інваліда війни, позивач неодноразово звертався до відповідача із заявою про призначення одноразової грошову допомогу відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та постанови КМУ № 336 від 29.04.2016 у розмірі визначеному підпунктом «б» пункту 1 статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», як особі з інвалідністю 2 групи отриманої внаслідок війни.

Згідно з протоколом міжвідомчої комісії №1 від 04.06.2020 позивачу відмовлено у призначені одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки одноразову грошову допомогу останній вже отримав відповідно до Закону України «Про волонтерську діяльність».

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Предметом спору у даній справі є наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», враховуючи, що ним вже отримувалась одноразова грошова допомога як інваліду ІІІ групи відповідно до Закону України «Про волонтерську діяльність».

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-XII) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

За змістом пункту 14 частини 2 статті 7 Закону № 3551-XII (у редакції, чинній на момент призначення позивачу другої групи інвалідності) до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, які добровільно забезпечували (або добровільно залучалися до забезпечення) проведення антитерористичної операції (у тому числі здійснювали волонтерську діяльність) та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції (у тому числі волонтерської діяльності), перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Відповідно до частини 7 статті 13 Закону № 3551-XII особам, зазначеним у пунктах 11-14 частини другої статті 7 цього Закону, за рахунок коштів державного бюджету призначається і виплачується одноразова грошова допомога у зв`язку з встановленням інвалідності у розмірі, визначеному підпунктом «б» пункту 1 статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Якщо особа у зв`язку з встановленням інвалідності одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією частиною, та одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів України, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором такої особи. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час участі в антитерористичній операції, деяких категорій осіб визначає Порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», затверджений постановою Кабінету Міністрів України №336 від 29 квітня 2016 року (далі - Порядок №336).

Згідно з абзацом 5 пунктом 2 Порядку №336 одержувачами одноразової грошової допомоги є особи, які добровільно забезпечували (добровільно залучалися до забезпечення) проведення антитерористичної операції (у тому числі провадили волонтерську діяльність за напрямами, визначеними абзацом дев`ятим частини третьої статті 1 Закону України «Про волонтерську діяльність») та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Пунктами 3, 4 Порядку №336 передбачено, що одноразова грошова допомога призначається та виплачується у разі встановлення інвалідності особам, зазначеним в абзацах другому, третьому, четвертому та п`ятому пункту 2 цього Порядку, - з дати, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

У разі коли одержувачі одноразової грошової допомоги одночасно мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором одержувача одноразової грошової допомоги.

Отже, вищенаведені приписи Закону № 3551-XII та Порядку №336 містять кореспондуючі положення, які визначають, що у разі коли одержувачі одноразової грошової допомоги одночасно мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором одержувача одноразової грошової допомоги.

Питання можливості отримання одноразової грошової допомоги за різними законами неодноразово було предметом розгляду Верховним Судом.

Враховуючи висновки Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 03 грудня 2020 року у справі № 573/1006/17, від 16 квітня 2019 року у справі 822/975/18, від 27 березня 2018 року у справі № 760/8809/17, від 27 листопада 2019 року у справі № 757/35262/14-а, колегія суддів зазначає, що правова природа одноразової грошової допомоги полягає у наданні державою, крім основних видів соціального захисту передбачених статтею 46 Конституції України, права особі одноразово скористатися отриманням грошової суми коштів, як додатковою компенсацією за статтею 6 Закону України «Про волонтерську діяльність» або іншим законом, зокрема, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Принцип правової визначеності у правовідносинах пов`язаних з отриманням одноразової грошової допомоги полягає у тому, що скориставшись таким правом, зокрема, відповідно до Закону України «Про волонтерську діяльність», особа позбавлена можливості у майбутньому повторно претендувати на отримання такого ж виду соціальної допомоги, як одноразова грошова допомога відповідно до інших законів, зокрема, Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Колегія суддів враховує, що правовідносини у справі, що розглядається, не є аналогічними правовідносинам, в межах яких Верховним Судом сформовано відповідні висновки, однак, на переконання колегії суддів, такі висновки є застосовуваними до спірних правовідносин.

Звертаючись до фактів цієї справи, колегія суддів зазначає, що позивачем у 2016 році використано право на отримання компенсаційної виплати, передбаченої статтею 6 Закону України «Про волонтерську діяльність», відтак, додаткове отримання ним одноразової грошової допомоги за Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не є можливим.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, посилаючись на положення пункту 6 Порядку № 336, яким передбачено, що якщо протягом двох років особам, зазначеним в абзацах другому - п`ятому пункту 2 цього Порядку, після первинного встановлення інвалідності при повторному огляді встановлено вищу групу інвалідності згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми, зазначив, що оскільки фактично відбулась зміна інвалідності з ІІІ групи на ІІ групу у межах строків передбачених чинним законодавством, то позивач набув право на доплату одноразової грошової допомоги у більшому розмірі.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, оскільки з самої назви зазначеного Порядку №336 слідує, що такий регулює питання призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та, на переконання колегії суддів, вищезазначене положення пункту 6 Порядку № 336 є застосованим за умови, якщо після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги проводилась відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В свою чергу, за вибором позивача у зв`язку з встановленням інвалідності у 2016 році останньому призначено та виплачено одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України «Про волонтерську діяльність».

При цьому, приписи Закону України «Про волонтерську діяльність» та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час надання волонтерської допомоги в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, бойових дій та збройного конфлікту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №604 від 19 серпня 2015 року, не містять положень, які надають право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі у разі встановлення вищої групи інвалідності.

Разом з цим, посилання позивача на те, що на момент призначення та виплати одноразової грошової допомоги останній не мав права вибору відповідно до якого законодавчого акту її отримувати колегія суддів вважає безпідставними, оскільки позивачу у 2016 році призначено та виплачено одноразову грошову допомогу відповідно до статті 6 Закону України «Про волонтерську діяльність», якою було передбачено, що одноразова грошова допомога виплачується у разі встановлення інвалідності волонтера внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час надання волонтерської допомоги в районі проведення антитерористичних операцій, бойових дій та збройних конфліктів, що кореспондує положенням пункту 14 частини 2 статті 7 Закону № 3551-XII (у редакції, чинній на момент встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності - 21.04.2016), згідно з яким до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, які добровільно забезпечували (або добровільно залучалися до забезпечення) проведення антитерористичної операції (у тому числі здійснювали волонтерську діяльність) та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції (у тому числі волонтерської діяльності), перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Відповідно, частиною 7 статті 13 Закону № 3551-XII (у редакції, чинній на момент встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності - 21.04.2016) було визначено право осіб, зазначених у пунктах 11-14 частини 2 статті 7 цього Закону на призначення та виплату за рахунок коштів державного бюджету одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності у розмірі, визначеному підпунктом «б» пункту 1 статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Та так само було встановлено, що якщо особа у зв`язку з встановленням інвалідності одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією частиною, та одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів України, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором такої особи.

Крім того, такі доводи позивача не спростовують того факту, що ним вже використано право на отримання відповідної компенсаційної виплати.

За такого правового регулювання та обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що спірне рішення відповідача є правомірним, а тому ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи, що позовна вимога про зобов`язання призначити одноразову грошову допомогу є похідною від позовної вимоги про визнання протиправним спірного рішення, у задоволенні якої відмовлено, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для надання оцінки доводам позивача з приводу способу захисту порушеного права.

У відповідності до вимог пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Міністерства у справах ветеранів України задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Суддя В.П.Мельничук

Суддя О.М.Оксененко