Справа № 420/13650/20
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2021-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/13650/20

Категорія 108010000Головуючий у суді І інстанції: Завальнюк І.В. час і місце ухвалення: спрощене провадження, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Домусчі С.Д. , Шляхтицького О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року по справі за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи його тим, що 03.04.2019 року рішенням Одеського окружного адміністративного суду задоволено позов ОСОБА_2 , а саме: визнано незаконним та скасовано наказ Суворовського районного суду міста Одеси № 166-о/с-ап від 23 грудня 2016 року, про звільнення помічника судді Суворовського районного суду міста Одеси ОСОБА_2 з займаної посади, у зв`язку з виявленої невідповідністю займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи; поновлено на посаді помічника судді Суворовського районного суду міста Одеси ОСОБА_2 ; стягнуто з Суворовського районного суду міста Одеси на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23 грудня 2016 року по день винесення рішення у розмірі 166834,08 грн.; стягнуто з Суворовського районного суду міста Одеси на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 25000 грн. Згідно з ч. 5 ст. 155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» керівник апарату суду призначає на посаду та звільняє з посади працівників апарату суду, застосовує до них заохочення. Відповідний наказ про звільнення ОСОБА_2 був підписаний керівником апарату Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , який обіймає вказану посаду з 26.08.2010. 20.09.2019 на підставі рішення ООАС від 03.04.2019 № 815/888/178, яке набрало законної сили, було здійснено примусове списання коштів в сумі 166 834,04 грн. та 25 000 грн. з рахунків ТУ ДСА України в Одеській області, що є датою заподіяння шкоди. Таким чином, протиправні дії керівника апарату Суворовського районного суду м. Одеси Іщенка О.В. щодо винесення незаконного наказу про звільнення ОСОБА_2 з посади помічника суду призвели до заподіяння державі в особі ТУ ДСА в Одеській області матеріальної шкоди в розмірі 191 834,08 грн. Законом України «Про державну службу» передбачена матеріальна відповідальність державних службовців. В свою чергу, ОСОБА_1 частково відшкодував шкоду 15.12.2019р., сплативши частину грошових коштів в сумі 40 000 грн., а протягом 2020 р. неодноразово обіцяв відшкодувати шкоду в повному обсязі, що й зумовило позивача звернутися за судовим захистом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області грошові кошти в розмірах 126834,08 грн. та 25000 грн., а всього 151834,08 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що наказ Суворовського районного суду міста Одеси № 166-о/с-ап від 23 грудня 2016 року про звільнення помічника судді ОСОБА_2 виданий ним, як керівником апарату суду, на підставі подання судді Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 , що визначено частиною 3 статті 157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а відтак, він не являється тією особою, яка зобов`язана відшкодувати державі матеріальні збитки у вигляді виплати незаконно звільненому працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Одеській області було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що доводи, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року винесено законно та обґрунтовано, а тому підстави для його скасування відсутні. Крім того, позивач вказує, що посилання апелянта на подання судді Суворовського районного суду Шепітно І.Г. про звільнення ОСОБА_2 з посади помічника судді яке він в свою чергу не мав права не виконати або оскаржити, оскільки оскарження таких подань не передбачено чинним законодавством, не знайшло свого обргрунтування ані в рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 року по справі №815/88807, ані в рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2021 року по справі №420/13650/20.

На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 наказом ТУ ДСА в Одеській області від 25.09.2010 № 25-ос/к призначений на посаду керівника апарату Суворовського районного суду м. Одеси.

Наказом керівника апарату Суворовського районного суду м. Одеси Іщенка О.В. від 23.12.2016 №166-о/с-ап звільнено ОСОБА_2 з займаної посади помічника судді відповідно до п.2 ст.40 КЗпП України, ч.3 ст.157 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.ч. 7, 19 Положення про помічника судді загальної юрисдикції, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 25.03.2011 р. №14, у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 року по справі № 815/888/17 визнано незаконним та скасовано наказ Суворовського районного суду міста Одеси № 166-о/с-ап від 23 грудня 2016 року про звільнення помічника судді Суворовського районного суду міста Одеси ОСОБА_2 з займаної посади, у зв`язку з виявленої невідповідністю займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи; поновлено на посаді помічника судді Суворовського районного суду міста Одеси ОСОБА_2 ; стягнуто з Суворовського районного суду міста Одеси на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23 грудня 2016 року по день винесення рішення у розмірі 166 834 (сто шістдесят шість тисяч вісімсот тридцять чотири), 08 грн.; стягнуто з Суворовського районного суду міста Одеси на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч),00 грн.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 по справі № 815/888/17 ГУ ДКС України в Одеській області та у зв`язку з надходженням заяви ОСОБА_2 від 18.09.19, виконавчих листів ООВС від 16.09.2019 № 815/888/17 у вересні 2019 р. здійснено примусове списання коштів в сумі 166 834,08 грн. та 25000 грн. з рахунків ТУ ДСА в Одеській області.

Кошти в сумі 166 834,08 грн. стягнуті з рахунку ТУ ДСА України в Одеській області за КЕКВ 2111 «Заробітна плата», які передбачені для виплаті суддівської винагороди, заробітної плати та інших обов`язкових виплат працівникам апарату місцевих загальних судів м. Одеси та Одеської області у 2019 р.; кошти в сумі 25000 грн. стягнуто з рахунку ТУ ДСА України в Одеській області за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» - кошти, передбачені на виплату винагороди присяжним у 2019 р.

18.09.2019 року листом № 3-25/30-19вих ТУ ДСА в Одеській області запропоновано керівнику апарату Суворовського районного суду м. Одеси Іщенко О.В. відповідно до ч. 1 ст. 82 Закону України «Про державну службу» відшкодувати суму збитків 166834,08 грн. та 25000 грн. шляхом перерахування коштів на рахунки ТУ ДСА України в Одеській області до кінця 2019 р.

15.12.2019 року ОСОБА_1 відшкодував частину грошових коштів в розмірі 40000 грн. згідно з квитанцією № СВ 02688273/1 від 15.12.2019р.

09.11.2020 року листом № 3-3216/20вих ТУ ДСА в Одеській області запропоновано керівнику апарату Суворовського районного суду м. Одеси Іщенко О.В. перерахувати залишок невідшкодованої суми в розмірі 151834,08 грн. шляхом перерахування коштів на рахунки ТУ ДСА в Одеській області в термін до 20.11.20, проте відповідачем шкода не відшкодована, що зумовило позивача звернутись до суду із даним позовом.

13.11.2020 року ОСОБА_1 листом повідомив начальника ТУ ДСА України в Одеській області, що вимушений відмовити у перерахуванні на рахунки ТУ ДСА коштів в розмірі 151 834,08 грн., зважаючи на те, що має трьох неповнолітніх дітей та перебуває у скрутному матеріальному становищі. Також висловив позицію, згідно з якою він не несе жодної відповідальності за виконання подання судді Суворовського районного суду м. Одеси Шепітка І.Г. про звільнення ОСОБА_2 з посади його помічника, оскільки не мав права ані проігнорувати вказане подання, ані оскаржити в разі незгоди з ним. Крім того, просив повернути сплачені ним під тиском 40000 грн.

З огляду на те, що станом на 04.12.20р. ОСОБА_1 решта коштів на рахунки ТУ ДСА України в Одеській області не відшкодовано, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що оскільки станом на момент розгляду справи керівником апарату Суворовського районного суду м. Одеси Іщенком О.В. не відшкодовано ТУ ДСА України в Одеській області залишок примусово списаної з рахунків ТУ ДСА суми коштів в розмірі 151834,08 грн., адміністративний позов підлягає адоволенню.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду частково погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Питання матеріальної відповідальності державного службовця врегульовано главою 3 розділу VIII Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII (надалі Закон №889-VIII).

Так, відповідно до ст.80 Закону №889-VIII матеріальна та моральна шкода, заподіяна фізичним та юридичним особам незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю державних службовців під час здійснення ними своїх повноважень, відшкодовується за рахунок держави.

Держава в особі суб`єкта призначення має право зворотної вимоги (регресу) у розмірі та порядку, визначених законом, до:

1) державного службовця, який заподіяв шкоду;

2) посадової особи (осіб), винної (винних) у незаконному звільненні, відстороненні або переведенні державного службовця чи іншого працівника на іншу посаду, щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної державному органу у зв`язку з оплатою часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи.

У разі застосування зворотної вимоги (регресу) державний службовець несе матеріальну відповідальність тільки за шкоду, умисно заподіяну його протиправними діями або бездіяльністю.

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України №889-VIII, державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Відповідно до ч. 1 статті 2 Закону України № 889-VIII:

- керівник державної служби в державному органі - посадова особа, яка займає вищу посаду державної служби в державному органі, до посадових обов`язків якої належить здійснення повноважень з питань державної служби та організації роботи інших працівників у цьому органі;

- посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону;

- суб`єкт призначення - державний орган або посадова особа, яким відповідно до законодавства надано повноваження від імені держави призначати на відповідну посаду державної служби в державному органі та звільняти з такої посади.

У відповідності до п. 4.4 Положення про територіальне управління ДСА України в Одеській області, затвердженого головою ДСА України від 25.09.2015р., ТУ ДСА України в Одеській області здійснює функції розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності ТУ ДСА України в Одеській області та місцевих судів Одеської області.

Згідно ч. 4 ст. 155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» керівника апарату місцевого суду, його заступника призначає за погодженням голови відповідного суду на посаду та звільняє з посади начальник відповідного територіального управління Державної судової адміністрації України, а керівників апаратів апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду, Верховного Суду, їх заступників призначає за погодженням голови відповідного суду на посаду та звільняє з посади Голова Державної судової адміністрації України.

Із змісту наведених правових норм вбачається, що ТУ ДСА України в Одеській області, як суб`єкт призначення відповідача на посаду керівника апарату, є належним органом звернення із позовом до суду в порядку зворотної вимоги (регресу) у розмірі та порядку, визначених Законом №889-VIII.

Статтею 81 Закону №889-VIII передбачено, що державний службовець зобов`язаний відшкодувати державі шкоду, заподіяну внаслідок неналежного виконання ним посадових обов`язків.

Шкодою, заподіяною державним службовцем державі, є також виплачене державою відшкодування шкоди, заподіяної державним службовцем третій особі внаслідок неналежного виконання ним посадових обов`язків.

Відповідно до ст.82 Закону №889-VIII для відшкодування шкоди керівник державної служби вносить державному службовцю письмову пропозицію, в якій зазначаються розмір, порядок і строки відшкодування шкоди, а також обставини, що стали підставою для відшкодування. Державний службовець повинен дати відповідь на пропозицію про добровільне відшкодування шкоди у письмовій формі.

Пропозиція може бути внесена протягом трьох місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався чи мав дізнатися про обставини, що є підставою для пред`явлення вимоги, але не пізніше ніж через три роки з дня заподіяння шкоди.

Державний службовець повинен дати відповідь на пропозицію про відшкодування шкоди в письмовій формі протягом двох тижнів з дня отримання пропозиції.

У разі ненадання державним службовцем відповіді на пропозицію про добровільне відшкодування шкоди, відмови від відшкодування шкоди чи невідшкодування шкоди до зазначеного у пропозиції строку керівник державної служби може звернутися з позовом про таке відшкодування до суду.

Отже, Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Одеській області дотримано вимоги Закону №889-VIII щодо звернення до державного службовця із письмовою пропозицією щодо відшкодування шкоди, яка добровільно не виконана відповідачем.

У своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що наказ Суворовського районного суду міста Одеси № 166-о/с-ап від 23 грудня 2016 року про звільнення помічника судді ОСОБА_2 виданий ним, як керівником апарату суду, на підставі подання судді Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 , що визначено частиною 3 статті 157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». А відтак, за твердженнями апелянта, він не являється тією особою, яка зобов`язана відшкодувати державі матеріальні збитки у вигляді виплати незаконно звільненому працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2019 року по справі № 815/888/17 підставною для скасування наказу Суворовського районного суду міста Одеси № 166-о/с-ап від 23 грудня 2016 року було те, що керівником апарату Суворовського районного суду м. Одеса ОСОБА_1 було не враховано при прийнятті вказаного наказу положень ч.3 ст.184 КЗпП України. До того ж, суд зазначив, що подання судді ОСОБА_3 про звільнення свого помічника з посади не покладено в основу тексту оскаржуваного наказу.

Враховуючи вище викладене суд апеляційної інстанції зазначає, що подання судді є передумовою для звільнення з посади помічника судді, однак реалізація керівником апарату відповідного суду такого подання має відбуватися з обов`язковим дотриманням гарантій, передбачених законодавством, у тому числі з дотриманням вимог законодавства про працю.

Отже, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта, що незаконне звільнення з посади ОСОБА_2 відбулося за відсутності його вини.

Поряд з цим, при вирішенні спірного питання слід враховувати положення ч.4 ст.81 Закону №889-VIII, якою передбачено, що під час визначення розміру відшкодування враховуються майнове становище державного службовця, співвідношення розміру заподіяної шкоди до його заробітної плати, ризик виникнення шкоди, досвід державної служби, надані державному службовцю накази (розпорядження), а також інші обставини, у зв`язку з якими повне відшкодування державним службовцем шкоди буде необґрунтованим.

У даному випадку заподіяною державі майновою шкодою є сума виплаченого на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за час вимушеного прогулу з 23 грудня 2016 року по день винесення рішення у розмірі 166 834,08 грн. та моральна шкода у розмірі 25 000 грн.

Колегія суддів враховує, що розмір суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає виплаті на користь незаконно звільненого працівника, залежить як від оперативності звернення до суду, так і від строку розгляду справи судом. Тобто, на розмір відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу та, відповідно, і розмір заподіяних державі збитків, відповідач не має впливу.

У спірних правовідносинах підлягає врахуванню і та обставина, що механізм звільнення помічника судді за приписами КЗпП України в сукупності зі ст.157 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачає відсутність вираженої волі з боку «власника» або «уповноваженого органу», та наявність волі відповідного судді, яка оформлена мотивованим поданням про звільнення помічника.

Крім того, у відповідь на пропозицію ТУ ДСА України в Одеській області про відшкодування завданої держави матеріальної шкоди керівник апарату Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 просив врахувати, що він має трьох неповнолітніх дітей та перебуває у скрутному матеріальному становищі.

За таких обставин повне відшкодування державним службовцем шкоди не є обґрунтованим, а тому, на підставі ч.4 ст.81 Закону №889-VIII, суд апеляційної інстанції вважає, що пропорційним та справедливим буде стягнення з керівника апарату Суворовського районного суду м. Одеси Іщенка О.В. на користь ТУ ДСА України в Одеській області 40 000 грн. в якості відшкодування завданої державі шкоди у зв`язку з оплатою часу вимушеного прогулу незаконно звільненого працівника.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_1 вже відшкодував частину грошових коштів в розмірі 40000 грн. згідно з квитанцією № СВ 02688273/1 від 15.12.2019р. у задоволені позовних вимог Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області про стягнення заборгованості слід відмовити.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення було неправильно застосовано норми матеріального права, а відтак, відповідно до ст.ст. 315, ст. 317 КАС України, - оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року по справі № 420/13650/20, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволені позову Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області, - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

суддя-доповідач Семенюк Г.В.
судді Домусчі С.Д. Шляхтицький О.І.