Справа № 160/15095/20
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2021-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 липня 2021 року м. Дніпросправа № 160/15095/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю торгово-промислова компанія «В-Плюс» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.02.2021 р. (суддя Турлакова Н.В.) в справі № 160/15095/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю торгово-промислова компанія «В-Плюс» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішення та вимоги, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю торгово-промислова компанія «В-Плюс» (далі ТОВ ТПК «В-Плюс») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 08.10.2020 р. № 9771-13 на суму податкового боргу з податку на додану вартість 246 381,62 грн.; визнання протиправним та скасування рішення заступника начальника Соборного відділу по роботі з податковим боргом ГУ ДПС У Дніпропетровській області Дмитренко О.В. № 9771-13 про опис майна у податкову заставу; визнання протиправною бездіяльність, що виразилась у не здійсненні перерахунку суми штрафу, передбаченого податковим повідомленням-рішенням № від 22.05.2019 р., в сумі 246 755,63 грн. відповідно до вимог пункту 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, зобов`язання здійснити перерахунок суми штрафу 246 755,63 грн., передбаченого податковим повідомленням-рішенням № від 22.05.2019 р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.02.2021 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову. На думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно не застосував до спірних правовідносин пункт 73 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України та визнав узгодженим податкове зобов`язання, що виникло на підставі податкового повідомлення-рішення № від 22.05.2019 р., яке перебуває на стадії касаційного оскарження у Верховному Суді. Суд першої інстанції безпідставно визнав погашенням податкового боргу дії відповідача зі списання з бюджетного рахунку коштів, спрямованих позивачем на оплату податку на додану вартість. Вважає також неправильним висновок суду першої інстанції про узгодження податкових зобов`язань за іншим актом, що стосується питання узгодження і виконання спірного зобов`язання.

Звертає увагу, що сума боргу за оскарженою вимогою складає 246 381,62 грн., тоді як за податковим повідомленням-рішенням від 22.05.2019 р. № сума боргу складає 246 755,63 грн., а інших податкових повідомлень-рішень позивачу не направлялось.

Оскільки податкове зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням є неузгодженим через те, що триває процедура судового оскарження, грошове зобов`язання за ним не сплачено, то зарахування контролюючим органом коштів на погашення податкового боргу без згоди платника податку є незаконним.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.03.2019 р. проведено камеральну перевірку ТОВ ТПК «В-Плюс» з питань своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених у січні лютому, березні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2017 року; січні-грудні 2018 року; січні та лютому 2019 року, за результатами якої складено акт від 29.03.2019 року № 17561/04-36-52-41/23630947 та встановлено, що в порушення пункту 201.10 статті 201 Розділу V Податкового кодексу України суб`єктом господарювання не дотримано граничні строки реєстрації по 767 податковим накладним в Єдиному реєстрі податкових накладених у січні лютому, березні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2017 року; січні - грудні 2018 року; січні та лютому 2019 року на загальну суму податку на додану вартість 1 862 876,68 грн.

На підставі висновків акта перевірки №17561/04-36-52-41/23630947 від 29.03.2019 року прийнято податкове повідомлення-рішення № від 22.05.2019 року, яким застосовано штраф за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на загальну суму 246 755,63 грн.

Вказані обставини встановлені рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року у справі № 160/8628/19.

05.09.2019 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 22.05.2019 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року та постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.02.2020 року у справі № 160/8628/19 у задоволенні позовних вимог ТОВ ТПК «В-ПЛЮС» відмовлено в повному обсязі. Ухвалою від 07 травня 2020 року Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду відкрите касаційне провадження у справі № 160/8628/19, за касаційною скаргою ТОВ ТПК «В-ПЛЮС» на рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

15.10.2020 року позивач звернувся до ГУ ДПС у Дніпропетровській області із заявою вих. № 10 «Про виконання вимог ст. 58 Конституції України та застосування закону, який пом`якшує відповідальність платника податків», в якій просив відповідача «застосувати до ТОВ ТПК «В-ПЛЮС» вимоги ст. 58 Конституції України та пункт 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, в порядку ст. 60 Податкового кодексу України сформувати нове податкове повідомлення-рішення, відкликавши податкове повідомлення-рішення № від 22.05.2019 року за фактом порушення ТОВ ТПК «В-ПЛЮС» строків реєстрації податкових накладних.».

У вказаній заяві також зазначено, що 15.10.2020 року ТОВ ТПК «В-ПЛЮС» звернулось до Верховного Суду із заявою про забезпечення позову у спосіб зупинення дії податкового повідомлення-рішення від 22.05.2019 року № , виданого Головного Управління ДФС України в Дніпропетровській області, підписаного заступником начальника управління-начальником відділу ПДВ Соборного управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.10.2020р. у справі №160/8628/19 відмовлено у задоволенні заяви представника ТОВ «В-ПЛЮС» адвоката Бутенка О.О. про забезпечення позову у справі №160/8628/19.

В інтегрованих картках платника податків ТОВ «ТПК В-ПЛЮС» обліковується податковий борг, який виник 02.10.2020 у зв`язку з несплатою у встановлені терміни суми грошових зобов`язань, нарахованих контролюючими органом на підставі: акту №17561/04-36-52-41 від 29.03.2019, податкове повідомлення - рішення від 22.05.2019 № у сумі 246 755,63 грн. (сума грошового зобов`язання зменшена за рахунок переплати на особову рахунку підприємства у сумі 449,87 грн.); акту №39729/04-36-51-30-23650947 від 23.06.2020, податкове повідомлення - рішення від 12.08.2020 року № у сумі 75,86 грн.

Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України у зв`язку з несплатою до бюджету сум податкового боргу Соборним відділом по роботі з податковим боргом ГУ ДПС у Дніпропетровській області в автоматичному режимі сформовано податкову вимогу №9771-13 від 08.10.2020 на суму податкового боргу 246 381,62 грн. та винесено рішення про опис майна у податкову заставу №9771-13 від 08.10.2020 р. Податкова вимога та рішення про опис майна направлені засобами поштового зв`язку за юридичною адресою підприємства та отримані останнім 02.11.2020 р.

Суд першої інстанції вважав, що наявність узгодженого податкового зобов`язання (рішення суду набрало законної сили) стало правомірною підставою у розумінні статті 59 Податкового кодексу України через несплату до бюджету сум податкового боргу для формування контролюючим органом податкової вимоги від 08.10.2020 р. № 9771-13 та рішення № 9771-13 про опис майна у податкову заставу.

Враховуючи, що грошове зобов`язання, нараховане податковим повідомленням-рішенням № від 22.05.2019 р., є узгодженим, а кошти, спрямовані позивачем на сплату платежів до бюджету, правомірно зараховані податковим органом у погашення сум податкового боргу у порядку календарної черговості його виникнення, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Суд визнає приведені висновки суду першої інстанції обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі акту камеральної перевірки ТОВ ТПК «В-Плюс» №17561/04-36-52-41/23630947 від 29.03.2019 р. з питань своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених у січні лютому, березні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2017 року; січні-грудні 2018 року; січні та лютому 2019 року, ГУ ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення № від 22.05.2019 р., яким до ТОВ ТПК «В-Плюс» застосовано штраф за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на загальну суму 246 755,63 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2019 р. в справі № 160/8628/19, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.02.2020 р., відмовлено у задоволенні позову ТОВ ТПК «В-Плюс» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 22.05.2019 р.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07.05.2020 р. відкрите касаційне провадження у справі № 160/8628/19 за касаційною скаргою ТОВ ТПК «В-Плюс».

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.10.2020 р. у справі №160/8628/19 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ ТПК «В-Плюс» про забезпечення позову у справі №160/8628/19 та зупинення податкового повідомлення-рішення від 22.05.2019 р. №.

У зв`язку з тим, що в інтегрованих картках платника податків ТОВ ТПК «В-Плюс» обліковується податковий борг, який виник 02.10.2020 р. у зв`язку з несплатою у встановлені терміни суми грошових зобов`язань, нарахованих контролюючими органом на підставі акту №17561/04-36-52-41 від 29.03.2019 р., податкового повідомлення-рішення від 22.05.2019 р. № у сумі 246 755,63 грн. (сума грошового зобов`язання зменшена за рахунок переплати по особовому рахунку підприємства у сумі 449,87 грн.), акту №39729/04-36-51-30-23650947 від 23.06.2020 р., податкового повідомлення-рішення від 12.08.2020 р. № у сумі 75,86 грн., відповідачем в автоматичному режимі сформовано податкову вимогу №9771-13 від 08.10.2020 р. на суму податкового боргу 246 381,62 грн. та винесено рішення про опис майна у податкову заставу №9771-13 від 08.10.2020 р.

Податкова вимога та рішення про опис майна направлені засобами поштового зв`язку за юридичною адресою ТОВ ТПК «В-Плюс» та отримані платником 02.11.2020 р.

ТОВ ТПК «В-Плюс» 15.10.2020 р. звернулось до ГУ ДПС у Дніпропетровській області із заявою про застосування пункту 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, просило в порядку ст. 60 Податкового кодексу України сформувати нове податкове повідомлення-рішення, відкликавши податкове повідомлення-рішення № від 22.05.2019 р.

Постановою Верховного Суду від 03.06.2021 р. в справі №160/8628/19 касаційну скаргу ТОВ ТПК «В-Плюс» залишено без задоволення, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2019 р. та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04.02.2020 р. у справі № 160/8628/19 залишено без змін.

Спірним в цій справі є питання узгодженості податкового зобов`язання як передумови формування контролюючим органом податкової вимоги та прийняття рішення про опис майна у податкову заставу, а також наявності підстав для застосування пункту 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

За змістом підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення - рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Тобто, є правильним зазначення судом першої інстанції, що податкове законодавство визначає, що у разі несплати платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання така сума грошового зобов`язання набуває статусу податкового боргу, а майно такого платника податків передається у податкову заставу з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків; опис майна платника податків у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу.

Підпунктами 1, 2 розділу II Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 р. № 610, передбачено, що податкова вимога платнику податків, у якого виник податковий борг, формується контролюючим органом, на який згідно Кодексом покладається виконання такої функції.

Податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов`язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.

За позицією позивача податкове зобов`язання, визначене податковим повідомленням-рішенням № від 22.05.2019 р., є неузгодженим, оскільки триває процедура судового оскарження.

Суд визнає приведену позицію платника податку необґрунтованою як таку, що суперечить приписам податкового та процесуального законодавства.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу, грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

За змістом статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Статтею 325 КАС України встановлено, що постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Таким чином, судове рішення в справі №160/8628/19, яким відмовлено у задоволенні позову про скасування податкового повідомлення-рішення № від 22.05.2019 р., набрало законної сили 04.02.2020 р. (день ухвалення судом апеляційної інстанції постанови про залишення рішення суду першої інстанції без змін), відповідно грошове зобов`язання за цим податковим повідомленням-рішенням є узгодженим з 05.10.2020 р.

Узгодженість грошового зобов`язання вказує на правомірність формування та направлення платнику податків податкової вимоги №9771-13 від 08.10.2020 р. на суму податкового боргу 246 381,62 грн. та прийняття рішення про опис майна у податкову заставу №9771-13 від 08.10.2020 р.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності контролюючого органу щодо не здійснення перерахунку суми штрафу, передбаченого податковим повідомленням-рішенням № від 22.05.2019 р., в сумі 246 755,63 грн. відповідно до вимог пункту 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України та зобов`язання здійснити перерахунок суми штрафу 246 755,63 грн., передбаченого податковим повідомленням-рішенням № від 22.05.2019 р., суд зазначає наступне.

Законом України від 16.01.2020 р. № 466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» підрозділ 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено пунктом 73, абзацами другим та третім якого в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб - підприємців» від 14 липня 2020 року №786-ІХ передбачено, що штрафи, застосовані через відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", строк сплати грошових зобов`язань за якими не настав або грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 2,5 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1700 гривень.

Контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку здійснює перерахунок суми штрафу і надсилає (вручає) такому платнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Таким чином, саме на контролюючий орган законодавцем покладено компетенцію зі здійснення перерахунку штрафних санкцій.

Таке правозастосування узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 11.01.2021 р. у справі № 480/3000/19, за якою право на зменшення та перерахунок штрафних санкцій на підставі пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, належить виключно податковому органу, на якого закон покладає обов`язок скласти та направити нове податкове повідомлення-рішення. Суд в межах своєї компетенції може лише встановити правомірність/неправомірність донарахування відповідних штрафних санкцій та наявність/відсутність підстав для поширення наведеної вище ретроспективної правої норми на спірні правовідносини, однак, не може підміняти собою уповноважений орган та самостійно зменшувати суму донарахувань.

Суд також звертає увагу, що у будь-якому випадку у контролюючого органу були відсутні підстави для перерахунку штрафних санкцій, оскільки грошове зобов`язання, визначене податковим повідомленням рішенням від 22.05.2019 р. № , є узгодженим у зв`язку із набранням судовим рішення законної сили, а триваюча процедура оскарження судового рішення у касаційному порядку не свідчить про неузгодженість грошового зобов`язання, особливо з урахуванням закінчення такої процедури на час апеляційного перегляду справи, про що зазначено вище.

Доводи відповідача стосовно того, що сума боргу за оскарженою вимогою складає 246 381,62 грн., тоді як за податковим повідомленням-рішенням від 22.05.2019 р. № сума боргу складає 246 755,63 грн., а інших податкових повідомлень-рішень позивачу не направлялось, суд визнає необґрунтованими, як й доводи стосовно безпідставності визнання погашенням податкового боргу дії відповідача зі списання з бюджетного рахунку коштів, спрямованих позивачем на оплату податку на додану вартість.

Вище судом зазначено, що податкова вимога сформована на суму 246 381,62 грн. з урахуванням того, що по особовому рахунку позивача рахувалася переплата в сумі 449,87 грн.

Підпунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Таким чином, є правильним висновок суду першої інстанції, що кошти, спрямовані позивачем на сплату платежів до бюджету, правомірно зараховані контролюючим органом на погашення податкового боргу у порядку календарної черговості його виникнення.

Крім того, суд зазначає, що склад податкового боргу підтверджено контролюючим органом належними доказами, зокрема, інтегрованою карткою платника податку та актами перевірки та податковими повідомленнями-рішення.

Доводи відповідача стосовно безпідставності висновку суду першої інстанції про узгодження податкових зобов`язань за іншим актом, що стосується питання узгодження і виконання спірного зобов`язання, суд також визнає необґрунтованими.

Так, за змістом розрахунку податкового боргу станом на 22.12.2020 р. по податку на додану вартість у платника рахується податковий борг в розмірі 246 391,04 грн., який розраховано наступним чином: 449,87 грн. (переплата станом на 02.10.2020 р.) - 246 755,63 грн. (податкове повідомлення-рішення №) - 75,80 грн. (податкове повідомлення-рішення №) + 2660,00 (платіжне доручення №136305968 від 23.10.2020 р.) - 2660,00 (декларація №) 9,42 (нараховано пені (п.п. 129.1.2 ст.129 ПКУ).

При цьому грошове зобов`язання в розмірі 75,80 грн. за податковим повідомленням-рішенням №, прийнятим на підставі акту перевірки №39729/04-36-51-30-23650947 від 23.06.2020 р., є узгодженим, що підтверджено відомостями інтегрованої картки платника, та не є спірним питанням в цій справі.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини 6 статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю торгово-промислова компанія «В-Плюс» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.02.2021 р. в справі № 160/15095/20 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.02.2021 р. в справі № 160/15095/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю торгово-промислова компанія «В-Плюс» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішення та вимоги, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 26.07.2021 р. та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 26.07.2021 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко